Зокрема, відомі його «розправи» «Грицько Григоренко», «Естетизм Коцюбинського» та ін. Після проголошення урядовим маніфестом 17 жовтня 1905 р. свободи слова й друку під впливом революційних рухів царат був змушений послабити переслідування української культури — було відмінено укази про заборону друкування українською мовою, почали видаватись газети й журнали різних політичних напрямків.