У Києві на першому з'їзді «Громади» наприкінці 1894 року, познайомилася з Михайлом Коцюбинським. Після народження чотирьох дітей, Віра відійшла від революційної діяльності і присвятила себе родині. Вона пережила Михайла на 8 років і померла наприкінці 1921 року від тяжкого виснаження, запалення легенів та висипного тифу вдома на руках свого молодшого сина — Романа. У Юрія Коцюбинського було дві молодші сестри і брат: Оксана (1898—1920) — воювала у складі Червоного козацтва, стала дружиною Віталія Примакова;