Після смерті Скрипника її було заарештовано, але незабаром відпущено. Переїхала до Москви, де працювала інженером рецептурної комісії «Анілтресту», мешкала за адресою вул. Долгоруківська, 5. У 1938 р. її знов заарештовано і страчено 20 серпня 1938 р., а сина Миколу відправлено до дитячого будинку; він загинув на фронті під час війни. Вшанування Вулиця Скрипника у місті Харків, Золотоноша Нагороди орден Червоного Прапора орден Трудового Червоного Прапора УСРР Джерела Солдатенко В. Ф. Скрипник Микола Олексійович // Кармазіна Марія «Феномен Миколи Скрипника через окуляр сьогодення»