Через те, що звичайна процедура набору займала більше часу, командуючий цим військом магістрат виносив з Капітолію спеціальні прапори: червоний, що позначало набір у піхоту, та зелений — у кінноту, після чого традиційно оголошував: «Qui rempublicam salvam vult, me sequatur» («Хто хоче врятувати республіку, нехай слідує за мною»). Воєнна присяга також промовлялася не індивідуально, а разом.