Ув'язнення відбувала разом з Іриною Калинець, Іриною Сеник, Стефанією Шабатурою, Надією Світличною, Дарією Гусяк, Марією Пальчак, Нійоле Садунайте в одному з таборів «Дублагу» (ЖХ-385/3 в с. Барашево Теньгушовського району, Мордовія). Через інвалідність відмовилась працювати, але неодноразово брала участь в протестних акціях та голодуваннях разом з іншими ув'язненими. Будучи в таборі, у 1979 році стала членкинею Української Гельсінкської групи. В бюлетні УГГ за № 8 від 20 лютого 1980 року Оксана Попович значиться серед тих, хто найбільше потребує негайного звільнення з таборів.