Зі свого боку Е. Урбас визнав, що Австро-Угорщина має визначитися з політичним устроєм українських земель, окупованих її армією. Така позиція консула Урбаса давала Олександру Скоропису-Йолтуховському підстави сподіватися, що досвідчена в українській справі Австро-Угорщина зійде «зі своєї байдужою до нас, Українців, позиції, — а наше діло використати це для світової пропаганди української справи, добившись признання офіційними чинниками міжнароднього значіння українського самостійницького руху».