Землекористування (іменник): — назва предмету правового явища, як системи користування землею, регламентовану законодавством для суб'єктів земельного права; — земельний масив, сукупність земельних ділянок, території (частини Земної поверхні) які мають відношення до розпорядників, власників, користувачів, набувачів права. В законодавстві відсутнє однозначне визначення, а в наукових виданнях та словниках має різні визначення. Землекористування (дієслово): — називає процес, дію, або стан у якому перебуває об'єкт (предмет); — користування земельними ресурсами чи земельною ділянкою;