Існують два найбільш розповсюджені методи кислотостійкого забарвлювання: фарбування за Цілем — Нельсеном, у результаті якого мікобактерії набувають яскраво-червоного кольору, чітко видимого на блакитному тлі, та аураміно-родамінове фарбування, після якого мазок вивчають під флуоресцентним мікроскопом.