Факт наявності такої застави кредитор засвідчував, встановлюючи на землі боржника спеціальний стовп (саме він і мав назву ) з написом про те, що майно боржника є забезпеченням претензій на певну суму. Слово «іпотека» грецького походження. Вперше воно було вжито в законодавстві Солона (VI ст. до н. е.).