Вони занотовані в найстарших пам'ятках українського письменства: хроніках, життєписах визначних церковних діячів та описах церков і монастирів. У них багато матеріалу до історії самої Церкви, бо автори були здебільша особи духовного стану. Частина тих пам'яток збереглася в «Повісті врем'яних літ», у Київському та Галицькому літописах та інших писаннях того часу.