від вчення Авести відділилася єресь маніхеїв з власним літературним каноном. Авеста відбиває конкретно-історичний ідеал епохи патріархального суспільства, що тільки-но перейшло від кочів'я до землеробства (лихий Ангроманью — бог зими, хвороби й кочів'я). Поняття Доброго Бога нерозривно пов'язане з добробутом, з ситим, забезпеченим життям: «Славословити Агура-Мазду і давати корм худобі — це ми вважаємо найважливішим», «Хто сіє хліб — той сіє праведність». Індія