Так І. І. Лепьохін у 1774 р. вказував на залежність поширення рослин від різних кліматичних умов Землі, відмічав особливості рослинних ландшафтів пустель, тропіків, північних і помірних широт. Він же помітив і подібність між північними і високогірними рослинами. У працях П. Палласа «Flora Possica» (1842—1853 р. р.), Гмеліна Й. Ф. «Flora sibirica» (1747—1759 р. р.), С. Крашеніннікова «Описание земли Камчатки» та інших виданнях ботаніків знаходимо не лише опис рослин різних територій, а й відомості про поширення цих рослин і причини, зумовлюють ці межі на рівнині і в горах, на півночі і на півдні.