На той час одним з більших наукових і видавничих осередків було Ставропігійське Братство у Львові, яке, крім інших праць, видало цінні «Monumenta Confraternitatis Stauropigianae Leopoliensis» (I — II, 1895—1898), зібрані Володимиром Мильковичем; та Наукове Товариство ім. Шевченка зі своїми «Записками», в яких появилося чимало праць з історії Церкви таких авторів, як Олександр Сушко, Б. Бучинський, Іван Франко, Кирило Студинський (до історії Берестейської унії) та Федір Срібний (з історії Львівського Братства).