Хрещені (навідати їх було за священний обов'язок) забирали принесену вечерю й в замін давали свою; а дітей обдаровували горіхами, цукерками чи грішми. Якщо хтось за вечерею ненароком чхнув, що вважалося доброю прикметою, то господар символічно «дарував» шмат землі чи якусь тварину, а коли подавився, то це віщувало сумну вістку. Після вечері господиня мила посуд, а воду зливала в карафку, щоб нею напровесні скропити молодий приплід, переважно курчат або качат, яких уперше випускали надвір.