Оскільки етанол і транквілізатори, такі як барбітурати та бензодіазепіни, діють як позитивні аллостеричні модулятори на ГАМК-рецептори, мозок, прагнучи вирівняти незбалансовану хімічну систему, викликає різке припинення вироблення ендогенної ГАМК. Це зниження стає все більш помітним у міру посилення залежності і збільшення доз, необхідних для викликання інтоксикації. Крім седативних властивостей, ГАМК є надзвичайно важливим регулюючим нейротрансмітером, який контролює частоту серцевих скорочень, кров'яний тиск, поріг судом і безліч інших важливих вегетативних нервових підсистем.