Випускник (1859 року) та викладач (1863—1871), професор Волинської духовної семінарії в Кременці, з 1871 р. прийняв священний сан і викладав богословіє у Ніжинському Історико-філологічному інституті князя Безбородька. Дослідник минулого Волині, зокрема Почаївської Лаври, народних обрядів і вірування. Статті в журналах і окремо: «Западнорусская церковная уния в ее богослужении и обрядах» (1871), «Очерки из истории православной церкви и древнего благочестия на Волыни» (1878),