Тим самим філософія пропонує орієнтири поведінки людини у світі з метою наближення його до стану «безумовного буття», іманентного свідомості як такій. Досягнення цього («усвідомлення буття», «висвітлення любові», «завершення спокою») і є мета філософствування, спрямованого на внутрішню дію, а не на зміну світу.