У них вона критикувала більшовиків за розпуск Установчих зборів, обмеження свободи друку, зібрань тощо: Публікація викликала скандал і серйозну полеміку в комуністичному русі й була використана соціал-демократами у боротьбі проти комуністів. Згодом твір був перекладений багатьма мовами, і, як писала Ганна Арендт наприкінці 1960-х років, попри те, що рукопис був написаний не для друку, «своєрідна іронія в тому, що ця брошура — єдиний її твір, котрий сьогодні читають і цитують»