Спочатку фільм не мав успіху у шведської аудиторії, керівництво кіностудії було вкрай розчароване, але несподівано Бергману посміхнулася удача — в наступному році фільм отримав спеціальний приз Каннського фестивалю, що сприяло підвищенню міжнародного попиту.