ДНК донора в клітині реципієнта може або вбудовуватись у хромосому, або залишатись в цитоплазмі. В останньому випадку, якщо даний фрагмент ДНК не здатний до реплікації, він буде з часом втрачений (абортивна трансдукція), якщо ж він може реплікуватись автономно, то передаватиметься в наступні покоління як позахромосомний носій спадковості.