Ідоли Перуна встановлювалися на узвишшях, що відображено в численних назвах височин, пов'язаних з іменем Перуна. Візантійський імператор Костянтин VII Багрянородний згадував дуб, що ріс на острові Хортиця, і де приносилися жертви, а по колу втикалися стріли. В грамоті галицького князя Лева Даниловича, що датується 1302 р. та в якій визначаються межі володінь єпископа Перемиського, згадується Перунів Дуб як один з кордонів: «…а від тієї гори до Перунова Дуба горі схилу бути володінням єпископа Перемишльського».