Для авторитарної особистості окрема людина не має великого значення, за винятком лідера. Волевиявлення, емоційна близькість, фантазія бачаться прерогативою лідера та засуджуються в пересічних людей як такі, що порушують традиційні цінності. Пересічна людина вважається авторитарною особистістю примітивною, аморальною, такою, що потребує «сильної руки» лідера для повноцінного існування; світ — хаотичним і небезпечним, таким, що потребує впорядкування, виправлення.