Деякий час був префектом і професором філософії в василіянській школі при монастирі в Жировичах. Потім був очільником василіянського монастиря в Холмі. З 1809 р. став головним (провінціалом) всіх василіян в межах Герцогства Варшавського. В часи перебування в Холмі став наближеним впливової місцевої шляхетської родини Венґленських, завдяки якій був номінований на Холмську єпархію 18 липня 1810 р., що викликало деякий спротив світського духовенства.