На території губернії (без 4 північних повітів), в 1914 році жило 2 235 000 людей. Пізніше еволюція та сама, що й на більшості українських земель: великі втрати населення у 1915 — 1922 pp. і ще більші під час голодомору в 1932 — 1934 pp. і втретє у 1941 — 44 (разом населення зменшення на 30 %). Незважаючи на пізніший приріст, чисельність населення не досягло довоєнного рівня. З 1960 воно навіть зменшується: 1940 рік — 1 876 000 осіб; 1950 рік — 1 488 000 осіб; 1959 рік — 1 573 000 осіб; 1965 рік — 1 570 000 осіб; 1970 рік — 1 500 000 осіб; 1981 рік — 1483 000 осіб.