В усякому разі Дажбога він розглядав як опікуна земного життя, роду людського. Борис Рибаков відводив Дажбогу місце на небі, але водночас Дажбог поділяв його зі Стрибогом: верхній ярус неба (над небесною тверддю, де схована дощова вода) належав Стрибогу, а нижній (у якому рухалося сонце) — Дажбогу. Хорса Рибаков вважав символом Дажбога.