Член РКП(б) з 1924 року. У 1941—1947 р. — директор Інституту енергетики АН УРСР. У 1947—1952 роках і у 1954—1955 р. — директор Інституту теплоенергетики АН УРСР (у 1950—1953 роках одночасно головний вчений секретар Президії АН УРСР).