Малоімовірним є походження від тюркського čum («бочка»). Порівняння із словом «чума́» лише віддзеркалює «народну етимологію», навіть якщо українські чумаки, що їздили за сіллю, як іноді стверджується, для запобігання чуми мазали свій одяг дьогтем.