Вони, скоріше, є відмовою від цієї моделі з огляду на трагікомічні та "реалістичні" критерії ". Частково ця особливість думки Шекспіра пояснюється його душевним розумом чи уявою, яке було" таким охоплюючим, таким сприйнятливим до різноманітного досвіду. "У порівнянні з драмою грецької античності та французького класицизму форми Шекспіра є" багатшими, але гібридними ".