З 1934 по 1956 р. завідував госпітальною, а з 1956 р. до кінця життя — факультетською терапевтичною клінікою Одеського медичного інституту. Тоді ж на суспільних засадах очолював відділ ревматології Одеського науково-дослідного інституту курортології та фізіотерапії (1959—1972). У 1935 р. захистив докторську дисертацію, присвячену питанням фізіології, патології і клініки захворювань слизових оболонок.