На думку Арістотеля, «нещастя спричинене не [загальним] пороком чи розпустою, а якоюсь [особливою] помилкою чи недоліком». Поворот є неминучим, але непередбачуваним результатом певних дій, здійснених героєм. Також є помилковим уявленням, що це перетворення може бути спричинене вищою силою (наприклад, законом, богами, долею чи суспільством), але якщо падіння персонажа спричинено зовнішньою причиною, Арістотель описує це як нещасний випадок а не трагедію.