Частина прибутку призначалася на придбання реманенту. В Україні, як і в усьому СРСР, ТСОЗ-и існували на початку радянського періоду. Проте, хоч уряд заохочував до їх організації й підтримував їх фінансово, в 1923—1924 роках вони становили лише 2,5 відсотки всіх колгоспів УРСР, в 1925 —1926 — 43,3 відсотки, в 1928 вже 73,8 відсотки, але ледве 1,3 відсотки всіх сільських господарств. За так званої суцільної колективізації основною формою колгоспу стала сільськогосподарська артіль і ТСОЗ-и перестали існувати.