Інтенсивне плекання цих традицій було головною рушійною силою відновлення збройної боротьби в лавах Української повстанської армії, Українській Національній Армії та інших українських збройних формаціях у роки Другої світової війни. Жертви Сотник Володимир Ґалан згадував: під час війни взимку 1919—1920 років між станціями «Махнівка» — «Калинівка» (тепер Вінницька область) було помічено кілька вантажних вагонів, в яких перебували повно замерзлих трупів хворих вояків УГА. За підрахунками істориків, у подільських степах були поховані близько 40 000 вояків. Більшість могил були насипані вздовж залізничних шляхів: