Опіка над полоненими вояками з Дивізії «Галичина» (бл. 10 000) у таборі біля Ріміні полягала у зв'язках з ватиканськими, італійськими та міжнародними колами, налагодженні листування та постачання підручників і приладдя для таборових шкіл. Після переїзду полонених до Англії та виїзду біженців за океан діяльність Комітету припинилася (1970). Харитативні обов'язки перебрала на себе Апостольська візитатура для українців у Західній Європі — архієпископ Бучко та його секретар о. М. Марусин. Література Українські організації Італії