У XIX столітті адміністративним центром комітату стає місто Севлюш. В 1910 році площа Уґочанського комітату становила 1213 км². Після утворення ЗУНР українська етнічна частина комітату повинна була увійти до її складу згідно з «Тимчасовим основним законом» від 13 листопада 1918 року.