Іноді для цього використовують O*. По суті, це нотація великого O, яка ігнорує логарифмічні множники, оскільки на швидкість зростання деякі більші функції від великих вхідних параметрів впливають значно більше, що важливіше для прогнозування поганої продуктивності під час виконання. Це позначення часто використовується, щоб уникнути «придирок» до темпів зростання, які вважаються жорстко обмеженими (logk n завжди є o(nε) для будь-якої константи k і будь-якого ). Для позначення функцій, які мають час зростання, що залежить від , між поліноміальним та експоненціальним, використовують L-нотацію: де — додатня стала,