Амністований у лютому 1936 року разом з Рамзіним та іншими інженерами за підтримки Наркомату важкого машинобудування СРСР. У 1945-1952 роках завідував кафедрою котельних установок і паралельно був деканом енергетичного факультету. Нагороджений Сталінської премією З-го ступеня за видатні винаходи та корінні удосконалення методів виробничої праці, а саме за розробку й впровадження до промисловості внутрішньоциліндрового мастила поршневих машин графітом. Наукові праці