З 1963 — академік-секретар Відділення фізико-технічних проблем матеріалознавства АН УРСР. Займався розробкою: теоретичних основ порошкової металургії, створення спеціальних сплавів і матеріалів — антифрикційних, фрикційних, фільтрових. Розробив теорію механізму тертя вузлів машин і механізмів. Серед його творів: 1963 — «Основи порошкової металургії», Київ (у співавторстві), 1975 — «Сучасні фрикційні матеріали», Київ (у співавторстві), 1976 — «Дослідження матеріалів для гальміних та передаточних механізмів», Київ (у співавторстві),