З 1920-их pp. жила в Україні, 1945–1963 — старший співредактор Інституту літератури ім. Т. Шевченка. Літературну діяльність почала 1928 року. У 1949 зазнала переслідувань у час гонінь на «безродних космополітів». Наукова діяльність Співавтор «Історії української радянської літератури», дослідник сучасної драматургії: «Драматургія Івана Кочерги» (1947), «Олександр Корнійчук» (1954), «Українська радянська драматургія за 40 років» (1957) й ін. Переклади творів О. Бальзака ("Батько Горіо", "Розкоші і злидні куртизанок"), Е. Золя, Ґ. Мопасана, Стендаля ("Червоне і чорне") та ін.