Роберт Такер стверджує, що Сталін страждав на психічні розлади (був «патологічною особистістю, десь на континуумі психіатричних проявів, що означають параною»). Історія хвороби та результати розтину показують, що Сталін мав кілька ішемічних інсультів (лакунарних, але ймовірно також і атеротромботичних), що, на думку президента Всесвітньої федерації неврологів В. Хачинськи (Канада), призвело не лише до судинних когнітивним порушенням, але і до прогресуючого розлад психіки. У той же час Хачинскі вважає малоймовірним, що Сталін страждав на важке психічне захворювання до свого 70-річчя, оскільки він був здатний проводити важкі переговори і добиватися успіхів у керівництві.