Найвідомішим трубадуром вважають Бертарна де Борна. Ваганти — мандрівні ченці, школярі, безробітні випускники перших університетів (Болонський, Оксфордський тощо). Їх вірші були найчастіше веселі та життєлюбні; на відміну від представників духовенства, оспівували не аскетизм та смиренність, а радощі життя (анакреонтична поезія); проте не рідко траплялися нарікання на жорстоку долю та несправедливість. Писали латиною, що також відрізняло їх від трубадурів.