У тому селі зведена каплиця та молитовний дім. Також є можливість сказати, що на той час головував у селі отаман Павло Рубан. У 1712 році Ямполю було надано значення форпосту, звідкіля російські імперські драгуни повинні були охороняти торські бахмутські соляні заводи. У 1718 році село постраждало від чуми, самі мешканці, очолювані ямпольським священиком Максимом, зверталися до монахів Святогірського монастирю.