Правда, дехто уживав їх у перекладах латинських і грецьких авторів, а зрідка й в оригінальних творах, як, наприклад: або: Коли не читати ці строфи ритмічно, то вони не роблять вражіння в'язаної мови, а просто — прози. Тому наші поети в перекладах часто заступають їх своїми — народніми ритмами і строфами, наприклад,Петро Ніщинський в перекладі «Антигони» Софокля (О. 1883), Іван Франко в перекладі «Царя Ойдипа». Примітки Строфіка Давньогрецька література