Наприкінці ХІХ століття «закавказьких татар» (іноді їх називають азербайджанськими татарами як позначення носіїв татарських мов, тобто азербайджансько-турків) все ще відрізняли від «турків» (як позначення носіїв турецької чи османли-тюркської). У період відновлення незалежності Азербайджану (1918–1920 рр.) перша категорія перетворилася на просто «турків», яка була успадкована ранньою радянською етнічною номенклатурою (при цьому їх обєднали з турками-османли, які залишилися в межах радянських кордонів). Пізніше, у 1921–1930 роках, ця категорія була дещо уточнена як «азербайджанські турки» (до якої також входило месхетське тюркомовне населення Грузії), щоб відповідати політичним реаліям. Нарешті, у 1939 році етнонім був просто перетворений на «азербайджанців», що пояснювалося не стільки мовними відмінностями між анатолійськими (османським) турками та азербайджанськими турками, скільки погіршенням радянсько-турецьких відносин.