Саме за цими працями кілька поколінь радянських громадян дізнавалася про партизанський рух. Створювалися вони за підтримки влади — як частина радянської пропаганди. У той же час Хрущов був противником системних історичних досліджень партизанського руху, розуміючи, що вони розвінчають романтичний образ «радянських месників».