Вперше вони з'явилися в машині Pegasus (1956) тої ж фірми Ferranti. Кожний з таких РЗП за функціональністю був ідентичний акумулятору перших машин, і це істотно полегшувало процес програмування й прискорювало швидкодію, адже тепер не потрібно було зберігати проміжні результати в повільній пам'яті й увесь час підвантажувати звідти потрібні змінні. Їх можна було розміщувати в регістрах.