Організатори СВУ, у більшості діячі з нової наддніпрянської еміграції, вважали себе ідейними послідовниками Спілки Визволення України 1920-х років в УСРР. Спершу СВУ користувалася підтримкою Закордонних Частин ОУН, але незабаром її організатори розійшлися з ОУН, зберігаючи націоналістичну програму право-консервативного напряму. 1958 року до СВУ приєдналася нечисленна Українська Національна Ґвардія, очолювана Тарасом Бульбою-Боровцем. У СВУ є триступнева будова: Головна Управа і Президія Світової Ради; крайові управи (у 17 країнах); осередки СВУ.