В цей період він стає прихильником кримськотатарської орієнтації й противником польсько-шведської, яку репрезентував тоді Кость Гордієнко. Хоча московський уряд сподівався від Сорочинського зміни антимосковської політики Запоріжжя й розриву запорозько-шведського союзу, але Сорочинський не був прихильником Москви.