Пам'ятаймо ж про діло те, Що ми почнем. — переклад Г. Кочура Не розумію звади поміж вітрів. Шаліють хвилі, линуть сюди й туди… А ми в розбурхану негоду В чорнім судні серед хвиль кружляєм, Жорстоко гнані нападом бурі злим. Сягають хвилі аж до підніжжя щогл, Вітрило наше розірвалось, Тільки лахміття по вітру має.