Така ж доля стосувалась і чоловіка сомкової племінниці Степаниди Хмельницької, білоруського полковника Івана Нечая, якого цар звинувачував у зраді. Сомко висловлював готовність переказати в Москву викуп за Нечая, однак це дало результатів. Після Чорної ради серед сподвижників наказного гетьмана було страчено полковників: ніжинського Золотаренка, чернігівського Силича, переяславського Щуровського і секретарів наказного гетьмана Кирила Ширая й А. Семенова. На заслання потрапили: генеральний писар Вуяхевич, полковники: київський Третяк, іркліївський Папкевич, прилуцький Чернявський, а також багато представників старшини Переяславського полку.