Тим не менше, за короткий час став цісарсько-королівським судовим секретарем Генеральної судової палати у Відні, а вже 12 травня 1834 р. — дійсним судовим радником. У Гофраті і Консультативній залі прослужив 7 років. Після того, як його старший брат Йозеф-Філіп-Едуард фон Штадіон (1797–1844) уклав мезальянс у 1836, став главою дому Штадіон-Вартгаузен.