Крім цього суфії говорили про божественних іменах (аль-асма аль-иляхия), застосовних до самого Аллаха, його атрибутами і дій і, відповідно, ділилися на сутнісні (затия, наприклад Аллах), атрибутивні (сифатия, наприклад «знаючий») і позначають дії (афалія, наприклад «творець»).