Рашед стверджує, що нова наука про психічне здоров'я вийшла за межі цієї редукціоністської критики, шукаючи інтегративні та біопсихосоціальні моделі станів, і що значна частина критичної психіатрії зараз існує з ортодоксальною психіатрією, але зауважує, що багато критики залишається без уваги.