В дослідженнях і матеріалах лірництвознавчої літератури, що й до сьогодні залишається маловивченою сферою музичної фольклористики, найчастіше зустрічаються такі три складові лірницького духовного репертуару, як кант, псальма і духовний вірш (або вірша). Ці три назви часто перехрещуються і вживаються щодо подібних наспівів на правах синонімів, що призводить до термінологічної плутанини. Співіснування трьох різних жанрових термінів, що прикладаються до близьких або навіть тотожних явищ — духовного вірша, канту і псальми, з одного боку, засвідчує динаміку міжжанрових зв'язків, пульсацій на спільному полі «духовної пісні», яку можна розуміти як узагальнююче для цих трьох термінів поняття. А по-друге, плутанина і постійне порушення «жанрових кордонів» говорить про не визначену до кінця обґрунтованість кожного з термінів з боку дослідників, що легко пояснити реальним станом речей.