Під час проведеного розтину, який зробив одразу після смерті імператора лейб-медик Я. Вілліє, знайшли гнійне запалення мозкових оболон (гнійний менінгіт), випіт до шлуночків, що показує тяжкість хвороби. Таке ускладнення можливе і при черевному тифі. На той час за відсутності антибіотиків такий гнійний менінгіт був безумовно смертельним. Швидкість перебігу хвороби, приховування достовірної інформації про розтин у купі з висловлюваннями про «втому» імператора від тягарю корони призвели до появи версії, що Олександр не помер, а кинув царювати та пішов жити у Сибір відлюдником.