Основою антології стала велика збірка Костянтина Кефала, відомий з кінця XVI ст. у пізнішій переробці як Палатинська антологія. До віднайдення останньої Планудова антологія була єдиним джерелом знань про грецьку епіграму. Плануд опустив у ній еротичні епіграми, зате додав 338 епіграм, яких не було в Палатинській антології і які у виданнях нового часу складають XVI книгу — так званий Appendix Planudea. Поетичні збірки Віршовані твори Греції