У 1890-их роках у великих містах України відкрито понад 50 бірж праці, на яких робітники, що шукали роботу, мусили реєструватися. За переписом 1897 року 44% робітників країни (в степу 65%) складалося з немісцевого населення (у Російській імперії — 36,3%, у Царстві Польща — 30%), частково з інших українських губерній, більше з неукраїнського.