Перша з найпоширеніших класифікацій була запропонована видатним англійським юристом Вільямом Блекстоном у 18 сторіччі, головна праця якого "Коментарі до англійських законів", складалися з чотирьох книг: "Права осіб" ("Of the rights of persons"), "Права речей" ("Of the rights of things"), "Приватних правопорушень" ("Of private wrongs") та "Публічних правопорушень" ("Of public wrongs"). Такий розподіл став фундаментальним для англійського права в цілому, і в межах його, натепер, створюються та розвиваються більш сучасні правові розділи - Майнове право (Property Law), Контрактне право (Contract Law), Спадкове право (Inheritance Law), Сімейне право (Family Law), Кримінальне та Деліктне право (Criminal Law, Tort Law), Процесуальне право (Procedure Law), та інші. При цьому, варто відзначити, що такий розподіл не має того значення, яке він має в праві континентальному, оскільки основою англійської правової системи є не галузеве законодавство - прийняті за галузевим розподілом кодекси або окремі закони, а судові прецеденти.