У 1996 р. на річці Поной, у 1997 р. — на річці Варзуга, а у 2002 році — на річці Харловка, у співпраці з канадськими, норвезькими та шведськими вченими було досліджено поведінку лосося у період нерестової міграції з використанням телеметричного устаткування (шляхом радіоміток). Дослідження показали, що за час існування рекреаційної ловлі сьомги, щільність розселення молоді лосося на ділянках рік, де здійснювалася ловля переважно за принципом «упіймав-відпусти», збільшилась у декілька разів. Причому збільшення загальної кількості молоді відбулося без яких-небудь змін розмірно-масових показників у відповідних вікових групах. Помітно зросла також й кількість лосося, що заходить на нерест вдруге та втретє — до 10 % від загальної кількості, це дуже добрий показник для популяції атлантичного лосося.