У 1919-1921 роках був деканом Полтавського історико-філологічного факультету (як першого із запланованого Університету), а в 1922-1923 роках ректором Полтавського інституту народної освіти. Згодом працював у Ленінграді, де брав участь у Товаристві дослідників української історії, письменства та мови, та в Москві.