З 1906 р. викладав також на Вищих жіночих курсах. Після 1917 р. Ріттер продовжував працювати доцентом у Харківському університеті, а після його розформування — в Академії теоретичних знань та ХІНО, де йому було у 1921 р. присвоєно звання професора без захисту дисертації. У 1925 р. університет присвоїв Ріттеру звання доктора літератури honoris causa. Він викладав порівняльну граматику індоєвропейських мов, з 1925 р. керував науково-дослідною кафедрою мовознавства.