За спогадами одного з чотових «Роланда» Теодора Крочака: «вишкіл переведено дуже сконденсовано і поспішно, так що не буде перебільшенням, що те, що в нормальних кадетських школах проробляється за місяць, ми проходили в одному тижні з не меншим успіхом. А сприймали ми це тому, що у нас був значно більший і щиріший запал та свідомість нашої відповідальності й обов'язку, який ми мали виконати. Вишкіл проходив не як для будучих вояків, але для старшин та старших підстаршин».