У 1761—1765 роках власним коштом навчався за кордоном — у Лейдені і Берліні, в 1765 році у Лейденському університеті захистив докторську дисертацію «Da scorbuto». Викладав фізіологію і фармокологію в обох петербурзьких медикохірургічних школах, керував боротьбою з епідемією чуми в Єлисаветграді, Новомиргороді й Харкові (1771—1775).