Його збірка включала, поміж інших, полотна Іллі Рєпіна, Василія Сурикова, Михайла Жука, а також посуд та вишивку. 1908 Рашевський вирушив на відпочинок за кордон, а свій маршрут від Чорного моря до Греції відобразив у картинах, створених під час подорожі: «Боспор» (1908), «В’язниця Сократа» (1908) та інші. 1912 стає зберігачем, згодом — директором Чернігівського музею українських старожитностей В. В. Тарновського. Останні роки життя присвятив праці над затвердженим проєктом пам'ятника Т. Г. Шевченку для Чернігова.