Одного разу, слухаючи спів Степана Носа, флегматичний Микола Аркадійович схопився з крісла і вигукнув: «Яка чарівність і краса, скільки душевної правди в цих квітках!». Дуже активно сприяв виданню цієї збірки Рігельман.