Так, протягом 1866—1868 років у його перекладі опубліковано наступні твори Шевченка: «Кавказ», «Розрита могила», «Рано-вранці новобранці», «Ой три шляхи широкії», «Чигирине», «Минають дні, минають ночі», «Заповіт», «Єсть на світі доля» (уривок із поеми «Катерина») та «Садок вишневий коло хати». Творчо використав Свенціцький поезії Шевченка також у нарисі «Спогади вигнанця» та в комедії «Міщанка» (1866). У 1867—1869 роках Свенціцький був редактором львівських видань — тижневика «Nowiny» та журналів — гумористичного «Дуля» та педагогічного «Szkola».