Політична і соціальна платформа Сель-Робу була подібна до платформи КПЗУ, і він був фактично її легальною прибудівкою. Восени 1927 р. Сель-Роб, як і КПЗУ, розколовся: колишні «народновольці» — К. Вальчицький, М. Заяць, К. Пелехатий та ін. вийшли з ЦК Сель-Робу (він у той час стояв на платформі «шумськізму») і заснували Сель-Роб-Лівицю (відтоді Сель-Роб інколи називали Сель-Роб-Правицею).