Саме начальники синагог були взяті за взірець у першій апостольській Церкві. У зібраннях вірян, стали призначати пресвітерів (тобто старійшин) або єпископів (тобто наглядачів), що дивились за порядком на зібраннях і наглядали за християнським життям вірян. Вони не вважались, як такі, що мають більшу благодать ніж інші віряни.