До цього висновку літературознавець прийшов після зіставлення творчості названих письменників із російським сентименталізмом (так званою «карамзінською школою»). Д. Чижевський підтримав традицію пояснювати ідеалізацію образів-характерів у сентименталістських творах Г. Квітки-Основ'яненка впливом народнопісенної традиції та загалом фольклору: «Чутливість Квітки найшвидше випливає з української народної вдачі та пісенної традиції… І Квітка, і Котляревський, якщо вони, справді невеликою мірою, підлягали впливам російського сентименталізму або відповідних західних течій, мабуть, навіть не помітили усієї відмінності цих течій від їх власної, в основі класичної літературної традиції…».