Одним з перших в українській полемічній літературі використав образ матері — православної церкви, яка плаче за своїми синами-відступниками. Мова полеміста близька до народно-розмовної. Імовірно, що О. К. був також перекладачем «Апокрисиса» руською (українською) мовою.