У держ.-політ. актах української революції 1917—1918 сильно відчутна ідея самовизначення тол. в універсалах («Хай український народ має право сам порядкувати своїм життям»; «Однині самі будемо творити своє життя»; «Твоєю силою, волею, словом стала на землі українській вільна Українська Народна Республіка»). Низка конституційних актів, прокламацій, дипломатичних нот і заяв українських урядів 1917—1921 посилається на засаду самовизначення у тому числі і на закон про національно-персональну автономію національних меншин (22 січня 1918). Державно-політичне становлення ЗУНР, як і її об'єднання з УНР (3 січня 1919), мотивовано як здійснення права українського народу на самовизначення. У тому ж дусі укладено протести проти заперечення цього права українцям окремих земель.