Бойове хрещення отримав у 1716 році у битві під фортецею Штральзунд, на боці шведського короля Карла ХІІ. У 1720 році з подачі свого батька він потрапляє до армії короля Августа ІІ Саксонського ординарцем (військовослужбовцем) у піших охоронцях. У 1725 році, у момент замирення між Августом ІІ і Петром І, у чині капітана саксонської гвардії переходить на службу Польщі й, отримавши звання підполковника інфантерії, стає головним ад'ютантом великого коронного гетьмана Станіслава Жевуського.