В сефардській (і сучасній ізраїльській) вимові відмінність між «Тав дґуша» (тобто зі знаком Даґеш) і «Тав Рефуя» було втрачено, і літера ת завжди читається як Т. Тоді як в ашкеназькому варіанті щілинна вимова збереглася, хоча й у зміненому вигляді — замість зубно-зубного звуку Θ став вимовлятися звук С.