В той час як він, страждаючи від проявів паралічу, вже не має надії колись знову змогти малювати, у Беріні його вірна супутниця Ерна, шляхом активних продаж, закладає підвалини його успіху та майбутньої фінансової незалежності. У Давосі ним опікується доктор Луїс Шпенґлер (Dr. Lucius Spengler) та, особливо, дружина Шпенглера Гелене. Невблаганній твердості лікаря та власній залізній волі завдячує Кірхнер тим, що у 1921 р. він позбавляється медикаментозної залежності. Це стало початком відносно стабільної, з огляду на стан здоров'я, фази в житті художника.