Формально влада належала сенатові, але реальний вплив був у «Ради 30 знатних» та суддів «Ради Ста Чотирьох», представники якої походили зі знатних сімей. У період Другої Пунічної війни Карфаген був розділений на дві опонуючі політичні сили: партію прибічників воєнної політики — «Баркідів» та партію Ганнона ІІ Великого, яка виступала за мирне врегулювання спірних питань шляхом угод — у дусі Карфагену було твердження про можливість купити будь-що за гроші. Саме Ганнон наполягав на ненаданні Ганнібалу підкріплень після перемоги при Каннах.