Він розпочався 15 травня і закінчився 25 червня, після того як робітники поступово повернулися на свої робочі місця, а також після того як Центральний страйковий комітет вирішив припинити страйк. Уряд спробував силою придушити страйк, Королівська кінна поліція увірвалася в натовп демонстрантів, що призвело до численних жертв і однієї смерті, а потім заарештував лідерів руху. У міжвоєнний період 8 лідерів страйкового руху зазнали судового розгляду, більшість з них були засуджені за звинуваченням у підбурюванні до заколоту, змові, незаконних комбінаціях; з них чотири людини були іноземцями, яких депортували відповідно до канадського Закону про імміграцію.