Завжди в бою він був на рівні із своїми легіонерами і вирізнявся особливою витривалістю та мужністю. Транквіл пише, що важко сказати чого було більше в його військовій тактиці — сміливості чи обережності, адже в битви він вступав тільки все добре розрахувавши і продумавши все до останньої дрібниці. Цим всім він добився від своїх воїнів надзвичайної вірності та відваги, що ті могли працювати без платні, харчуючись лише одним хлібом з кореня трави, а у випадках, коли вони провинились, вони самі вимагали покарань. Його військо було його справжньою опорою та підтримкою, що забезпечило його шлях до встановлення диктаури.