В романі Майка Йогансена "Подорож ученого доктора Леонардо і його майбутньої коханки прекрасної Альчести у Слобожанську Швейцарію" є рядки: "Сміливими штрихами накладав він на стінку лісові гори, що їх археолог назвав би "змієвим валом", і взявся малювати верхній приплив Дінця з Черемушної та Якубина до Ззшдьок і паперового млина". Змієві Вали згадуються у вірші Ігоря Римарука «Коли пролітає листок»: «Звідки ця дивна певність, що меди їхні і для мене варені, що дзбанки їхні і мною биті, що барми їхні — й по моїх плечах, що ніколи не виходив за душі їхні, мовби за Вали Змієві? ..»