Вайнштейн зауважує, що широкий набір звукових ефектів, доступних металевим барабанщикам, дозволяє «ритмічному малюнку набувати складності в межах його елементарного драйву та наполегливості». У багатьох піснях важкого металу основний грув характеризується короткими ритмічними фігурами з двох або трьох нот, які зазвичай складаються з вісімок та шіснадцяток. Ці ритмічні фігури зазвичай виконуються стаккато за допомогою техніки глушіння долонею на ритм-гітарі.