В давньоруській мові XI ст. носові голосні звуки, які були раніше характерні для всіх слов'янських мов, вже збігалися зі звуками ѹ, ю, я. Тому Григорій, переписуючи старослов'янський текст, не завжди правильно передавав на письмі відповідні літери. Він пише: рабѫ замість рабѹ въкѹсить замість въкѫситъ нѹждѫ замість нѫждѫ землю замість землѭ та інш.