Популярність веде і до деяких помилок: багато людей чули про Кастанеду в основному за першими двома книгами і помилково вважають, що всі його роботи присвячені опису прийому психоделіків; відомі випадки, коли книги Кастанеди звинувачували у пропаганді наркотиків. Після виходу у світ праць Кастанеди з'явився і ряд критиків (серед яких, наприклад, Річард Де Мілль), а також компіляторів і наслідувачів (Кен Орлине Перо, Віктор Санчес, Теун Марез та ін.), яких сам він не визнавав.