Була поширеною на крайньому заході слов'янського ареалу серед селян князівства Люнебурґ на лівому березі річки Ельба (Лаба) (сучасний район Люхов-Данненберґ землі Нижня Саксонія в Німеччині). До середини XVIII століття полабська мова вимерла, слов'яни Люнебурґа заговорили лише німецькою. Полабська мова була найближчою до польської та разом з нею, кашубською та вимерлою словінцькою належить до лехітської підгрупи західнослов'янських мов.