Ідея про собакоголових людей поширилася в англосаксонській Англії, де розбійників називали «голова вовка», підкреслюючи, що вони перебувають поза суспільством. Оповіді про короля Артура згадують кінокефалів, з якими борються воїни короля. Святі Ахракас і Аугані — двоє святих з собачою головою, що описані в житії коптського святого Меркурія Абу-Сефейна, якому вони вірно служили та всюди супроводжували; їхнє зображення на іконі XVIII століття зберігається у Коптському музеї.