Ухвали Сенату зберегли силу законів, але приймалися зазвичай за ініціативою імператора. Починаючи з Октавіана Августа, фактичний імператор Риму носив титул «принцепс» — тобто «перший з сенаторів». Число сенаторів неодноразово змінювалось: спочатку — 100 за часів ранньої республіки (до 88 до н. е.) — 300 з часів Сулли — 600 при Цезарі — 900 з часів Августа — знову 600 в період пізньої античності (домінату) — 2000.