Перед цією раттю не зміг втримати Галича і князь Данило. Коли Данило приїхав до свого тестя, то “Мстислав же велику честь склав Данилові і дари йому дав великії, і коня свого борзого сивого, і сказав йому: “Ти піди, княже, у Володимир, а я піду в Половці. Помстимось оба за сором свій”.