Однак, у зв'язку з виснаженням мінерально-сировинних ресурсів наприкінці XIX — поч. ХХ століть всі ці домни було закрито. Намагання розвинути Ч. м. з кінця 18 ст. на Донбасі на місцевих рудах і антрацитах не дали бажаних наслідків, хоч збудовано ряд металургійних заводів, наприклад, Луганський (1795—1796), Петровський (1858—1861), Лисичанський (1869—1870) та ін. Розвиток Ч. м. на Донбасі стримували технологічні труднощі витопу чавуну на антрациті, а також загальна господарська відсталість, брак робітничих кадрів тощо.