Селективним та оборотним конкурентним антагоністом αBGT-чутливих рецепторів є метиллікаконітин, а деякі похідні анабезиїну завдають селективний активаційний вплив на цю групу рецепторів. Провідність іонного каналу αBGT-чутливих рецепторів є доволі високою (73pS); також їм притаманна відносно висока провідність іонів кальцію порівняно з іонами цезію (PCa/PCs 6.1 на фоні гіперполяризуючого утримуючого потенціалу). Цей рецептор виявляє незвичайні вольт-залежні властивості: загально-клітинний струм, записаний у фізіологічному стані, при накладенні деполяризаційних величин електричного потенціалу вказуює на достовірне зменшення проходження іонів через іонні канали; при цьому це явище регулюється концентрацією в розчині іонів Mg2+. Для порівняння, нікотинові рецептори на м'язових клітинах не виявляють ніякої зміни іонного струму при зміні значень мембранного електричного потенціалу, а NMDA-рецептор, котрому також притаманна висока відносна проникність для іонів Са2+ (PCa/PCs 10.1), виявляє зворотну картину зміни іонних струмів у відповідь на зміну електричного потенціалу та наявність іонів магнію: при підвищенні електричного потенціалу до гіперполяризуючих величин та підвищенні концентрації іонів Mg2+ іонний струм через даний рецептор блокується.