З моменту останнього розсіяння будь-який спостерігач у Всесвіті бачить себе в бульбашці, яка розширюється зі швидкістю світла, а стінки бульбашки випромінюють світло. Ця бульбашка має назву поверхня останнього розсіяння. За мільярди років довжина хвилі реліктового випромінювання внаслідок розширення Всесвіту збільшилася, а його колірна температура зменшилася з 3000 К до 2,73 К.