Хоча регіон був малонаселеним, володіння регіоном надавало контроль над річкою Парагвай, яка надавала би одній з двох країн, що не мали виходу до моря, вихід до Атлантичного океану, існувало також припущення, що не підтвердилось, про наявність у Гран-Чако нафти. Прикордонні сутички наприкінці 1920-х досягли апогею у вигляді війні в 1932 р., коли болівійська армія, виконуючи наказ президента Даніело Саламанчі Урея, напала на парагвайський гарнізон Вангуардія. Парагвай апелював до Ліги Націй, але Ліга не вжила заходів.