Цей період почався правлінням імператора Діоклетіана. Перенесення столиці імперії до нового Риму — Константинополя, і розпад її на дві частини — західну і східну. Костянтин Великий переносить столицю до Константинополя (Царгорода), запроваджує на державному рівні нове віровчення — християнство. Онуки Костянтина Великого ділять імперію на три частини, з яких дві потім об'єднуються.