Солдатів наймали, як робітників на будівництво, капіталом для винагороди була здобич. Оскільки нових солдатів знайти було легко, війну було можливо вести до повного виснаження — переносячи її з одного регіону в інший. В цей час в Європі існувало два військових ринки на яких вербували найманців: один в Голландії — де точилася безперервна війна з іспанцями; інший — в Угорщині та Речі Посполитій (враховуючи й козацьку Україну) де йшла постійна війна з турками.