Виїхавши на них, С. Потоцький в полі побачив, що це була пастка особисто для нього. Союзники (кримці) почали напад на табір поляків, які заховались у відокремлених шанцях: одними командував Шемберк, іншими С. Потоцький. Напад був відбитий ціною значних втрат. Шемберк полишив свій шанець, перебираючись до іншого, був поранений».