Радянська українізація 1920—1930-х років була складовою загальносоюзної кампанії коренізації, метою якої було розширити комуністичну партійну мережу на місцях із залученням корінного населення. Необхідною умовою для коренізації було урахування національних особливостей та інтересів неросійських народів.