В 1901 році його кличуть до уряду при Конгрегаці] надзвичайних церковних справ (). Як доктор богослов'я і обох прав був номінований професором в Папській Семінарії св. Аполінарія, одначе бл. п.Кард. Петро Гаспарі, тодішній Секретар Конгрегації надзвичайних церковних справ, наполягає, щоби полишив катедру професора, а посвятився зовсім праці в Конгрегації. Тут спочатку справує уряд мінутанта (референта справ), відтак стає заступником Секретаря. Рівночасно, через довший час, професорує в Папській церковній академії (), призначенній для тих, що приготовляються до дипломатичної служби Ватикану.