У 1881 р. на з'їзді у Тифлісі Костомаров публічно відмовився від своєї гіпотези. Важливою у становленні норманської теорії була ґрунтовна праця історика Аріста Куніка «Die Berufung der schwedischen Rodsen durch die Finnen und Slawen», опублікована 1844 року. У цій праці науковець вперше імплементував історико-генетичний метод мовознавства, розроблений німецьким науковцем Якобом Гріммом. Михайло Грушевський назвав цю працю «найбільш повним викладом норманської теорії» поряд з дисертацією Михайла Погодіна.