Із середини 1860-х років поширюється терористична діяльність проти вищих урядовців та чиновників, монарха. Парадокс соціально-політичного розвитку імперії полягав у тому, що підтримання стабільності та статусу великої держави вимагало навздогінної модернізації за зразком провідних західних держав. Одночасно такі трансформації вимагали від держави ініціювати такі соціальні зміни, які об'єктивно змінювали своєрідну соціальну структуру російського суспільства.