Специфічне положення євреїв у «смузі осілості» та поза нею спричиняла чимало міжетнічних конфліктів. Дисперсний характер розселення робив євреїв меншиною за будь-яких обставин, зручним об'єктом для проявів ксенофобії та антисемітизму, яскравим образом становлення російського шовінізму та ставлення до «інородців» за правління Романових. Саме в цю добу зароджується ідеологія етнічності російського самодержавства як протиставлення національним рухам етнічних меншин, як спроба заміни поліетнічної династичної феодальної держави на модерну національну державу триєдиного «російського народу» (великоросів, малоросів та білорусів). Ось як характеризував національні особливості Росії Володимир Ульянов: