У Центральній та Східній Європі постало тривале домінування трьох абсолютистських багатонаціональних імперій «під проводом німецьких націй» — Росії, Австрії та Пруссії (Священний союз). Роль Російської імперії у вирішенні справ європейських держав суттєво зросла, вона стала одним із гарантів дотримання на континенті принципів легітимізму та опору революційним рухам. Територіальним надбанням Росії стала більша частина етнічної території поляків («Царство Польське»). Комплекс політичних прав жителів новоприєднаних територій був помітно більшим, аніж у решти населення Російської імперії, а самі вони мали автономний статус.