Тактика їх у XVI — початку XVII століть не відрізнялася від кірасирської: вони застосовували щільне глибоке шикування в кілька рядів і прийом «караколь» з обстрілом ворожої піхоти з пістолів. Порівняно з кірасирами рейтари робили основний акцент не на клинковому, а саме на вогневому бою: кількість пістолетів у них доходила до 4-5 (проти 2 у кірасирів), а шолом був відкритим для кращого огляду. Надалі деякі командири (такі як Генріх IV і Густав II Адольф) стали використовувати своїх рейтарів у більш агресивній манері, наказуючи їм стріляти у супротивника з дуже близької відстані, а то й вдаватися до атаки клинковою зброєю.