У наступні роки, зокрема починаючи з 1930, у партійних колах посилюється активне протистояння українізації. У 1932—1933 роках українізація була припинена. Поряд із українізацією аналогічна політика коренізації проводилася і в інших республіках. У процесі згортання коренізації ця політика була розкритикована як «націонал-ухильництва» та багатьох діячів, які її підтримували, згодом виключили з комуністичної партії та репресували.