Діючи згідно з цими ідеями, Комуністичний інтернаціонал став менш революційним і більш схильним до компромісів із «реакційними» силами, наприклад, радячи китайській своїй частині виступити за зусилля Гоміньдану з об’єднання Китаю. Ці зусилля розглядалися як Китайська буржуазно-демократична революція, а те, що комуністи її підтримали, означало повернення до етапістської позиції. Питання революції в Китаї Питання про Китайську революцію та піддання Комуністичної партії Китаю під проводом Компартії Радянського Союзу Гоміньданові було питанням суперечки зі Сталіним в російській Компартії.