Образ Священної гори у міфології давнього населення України тісно пов'язаний із поховальними курганами-могилами. Для розташування святилища, справляння ритуалів язичники переважно обирали панівне у місцевості узвишшя. Характерним атрибутом Священної гори є наявність джерела чи криниці з «цілющою» водою або обрядового колодязя.