Термінологія, типи благ Пола А. Самуельсона зазвичай вважають першим економістом, який розробив теорію суспільних благ (The theory of public goods). У своїй класичні роботі 1954 року «Чиста теорія державних витрат» (The Pure Theory of Public Expenditure) він визначив суспільне благо або, як він назвав його в роботі, «благо колективного споживання» («collective consumption good») таким чином: Це властивість благ стала відомою як неконкурентність блага (non-rivalry). Чисте суспільне благо (pure public good) виявляє другу властивість, яку називають не виключенням (non-excludability), тобто неможливістю виключити будь-яку людину з процесу споживання блага.