Особливу цінність становить оповідь Ф.С. про болгар напередодні переселення частини їх на чолі з Аспарухом на Балкани з причорноморських степів. «Хронографія» (разом із «Короткою історією» сучасника Ф.С. патріарха Никифора) є одним з лише двох джерел, на яких ґрунтуються реконструкції постання Великої Болгарії у причорноморському регіоні, її нетривалого піднесення за часів правління хана Кубрата та розпаду під тиском Хозарського каганату в 2-й пол. 670-х рр.