Значною мірою через літературні норми польської () та німецької () мов українці Галичини традиційно називали представників етносу словом «жиди» (це слово використовували, в тому числі, й самі прихильниками юдаїзму, хоча лише за переписом 1900 року тільки 5 % євреїв назвали рідною українську мову). Слово, як нейтральне та нормативне, зафіксоване у працях українських письменників-класиків — Івана Франка, Лесі Українки, Василя Стефаника, Михайла Коцюбинського, Панаса Мирного, Степана Руданського та інших.