Наростало протистояння т.зв. замкової групи (лідери І. Мосціцький і Г. Квятковський), що стояла на консервативних позиціях, та групи Е. Ридза-Сміглого, що відстоювала ультранаціоналістичні, тоталітарні погляди. Частина ж колишніх співпрацівників Ю. Пілсудського — В. Славек, А. Пристор, К. Світальський — опинилася на узбіччі політичного життя.