Саме тоді до напою призвичаїлися мешканці Кримського ханства та залежних від Османської імперії причорноморських територій. кримський хан Гази II Ґерай в своєму вірші «Кава і вино», написаному зимою 1602—1603 років, згадував про нього, як про щось звичне для кожного.