Дарка часто, було, дивилась понуро, спускала очі в землю (Леся Українка). Близько за значенням й вставне слово бувало, уживається при вираженні дії, що нерегулярно повторювалась у минулому: Оце, бувало, як ідуть пізно люди по селу та регочуться, то хоч і не питай — од Самійленка (Марко Вовчок), Ти пам'ятаєш того великого чорного парасоля, як ми, бувало, під ним удвох від дощу ховались? (Леся Українка), Цілими днями, бувало, просиджує хлопець над книжкою (Андрій Головко), За медом, бувало, приїздили купці з Харкова, з Білгорода (Олекса Стороженко).