На думку В'ячеслава Іванова, індоєвропейського та слов'янського вченого, «індоєвропейська ієрархічна символіка кольорів визначається співвідношенням вищого (священичого) чину з білим, а потім соціальним чином — військового — з червоним …». У процесі етногенезу білорусів, на думку історика Михайла Ткачова, білий став «знаком добра, знаком чистоти, джерельної води, благородного срібла», в свою чергу червоний — знаком життєдайного вогню, символом мужности і войовничість, мужність, доблесть і пролита кров, пролита за Вітчизну".