Але позбутися опіки бояр та владолюбивої сестри Федору так і не вдасться. Розуміючи, що приїзд до Москви грізного патріарха Никона означає не тільки крах надій на владу, а й неминучу кару, прихильники Софії прикладають зусиль, щоб той не дістався столиці: Чергова жертва: царь Федір (1682)