У разі значних відхилень національні банки зобов'язувались засобом купівлі чи продажу валюти відновити співвідношення курсів. До 1971-го МВФ успішно досягнув своєї мети за допомогою, по-перше, твердих валютних курсів, по-друге, вільній оборотності (конвертованості) валют, і по-третє, за допомогою багатосторонніх кредитів.