У 1930-х роках світові ринки ніколи не порушили бар'єрів та обмежень на міжнародну торгівлю та обсяги інвестицій, — бар'єри, спричинені випадково, національно мотивовані та нав'язані. Різноманітна анархічна та часто апаратна протекціоністська та неомеркантилістична національна політика, яка часто є взаємно суперечливою, яка виникла протягом першої половини десятиліття, працювала непослідовно та самогубно, щоб сприяти національному імпортозаміну, збільшувати національний експорт, відволікати іноземні інвестиції та торгові потоки, і навіть запобігти певним категоріям транскордонної торгівлі та інвестицій. Глобальні центральні банкіри намагалися керувати ситуацією, зустрічаючись один з одним, але їхнє розуміння ситуації, а також труднощі у спілкуванні на міжнародному рівні заважали їх здатності . Урок полягав у тому, що просто відповідальних, працьовитих центральних банкірів було недостатньо.