Це перша достеменна вказівка на мешкання слов’ян у цьому регіоні. Також непересічне значення має звістка Ф.С. про розгром аварами 602 союзних Візантії антів; жодне наративне джерело антів після цієї події не згадує. Докладний опис подій 602, поданий Ф.С., змальовує загальний колапс Дунайського лімесу (див. Лімес), що згодом уможливив повноцінне освоєння слов’янами балканських володінь Візантії. Серед відомостей Ф.С. про народи Східної Європи надзвичайну цінність становлять також повідомлення про тюрків, які жили на західних околицях Західнотюркського каганату й згодом (у середині 7 ст.) виокремилися в Хозарський каганат.