Але лише у 1880 видатний російський учений-геолог О. П. Карпінський здійснив точні науково обґрунтовані дослідження і довів наявність величезних соляних запасів у краю, через який століттями пролягав знаменитий чумацький шлях за сіллю до Криму. Здійснена у 1876—1880 рр. гірничим інженером П. І. Івановим проходка так званої «Урядової свердловини» біля с. Брянцівка, за 10 верст від Бахмута, виявила наявність у земних надрах 9 соляних пластів, зокрема й найпотужнішого — Брянцівського, товщина якого становила близько 40 м. Це сенсаційне відкриття привернуло увагу промисловців, які розгорнули в регіоні інтенсивне будівництво соляних шахт.