Словосполучення «кермен» (фортеця) «чик» (кордон, межа) дослівно з татарської перекладається і як «прикордонна фортеця». Саме як «Керменчик» згадана переправа через річку Дніпро в районі сучасного міста у документі 1550 року. Назва ця досить часто трапляється на всій території історичного поширення тюркських топонімів. Згідно з версією Ф. Миколайчика, назва міста також має тюркське походження — від татарського «кер», або «кир», що означає пагорб.