19 квітня 1744 три сини Яна Станіслава — Станіслав Вінцентій (1692—1754), староста білоцерківський (з 1722), мендзижецький (із 1731), воєвода равський (із 1735), відомий польський поет Ян Каєтан (1699—1764) — староста чигиринський (із 1722), воєвода брацлавський (із 1754), та Димітр Іполит (1706—1788), а також племінник — Юзеф Александер (1712-77) — дипломат, великий стольник литовський (із 1744) та воєвода новогрудський (1755—1772), — отримали за грамотою імператора Карла VII Альбрехта Віттельсбаха титул князя Священної Римської імперії. Юзеф Олександр уславився також як історик, бібліограф, геральдист, генеалог, письменник, перекладач і меценат. 1768 він заснував у Лейпцизі (Саксонія), де мешкав останні роки життя, Наукове товариство Яблоновських (Societas Jablonoviana), якому пожертвував значний капітал для премій за найкращі наукові праці.