Проте висновок, що високоосвічені (з широкими знаннями) люди мають високий рівень вірного сумління, не був би цілком коректним (нацист Ґеббельс, наприклад, був доктором і в той же час діяв усупереч будь-якому здоровому глузду), хоча досить імовірним. Повстає питання взаємозв'язку волі та знання і їхньої взаємодії, взаємозв'язку емоцій та знання, питання прагнень людини, коли, наприклад, під дією жадібності, гніву, заздрості чи через корисливу мету з нахилом до ненаситності, людина діє всупереч своїм знанням або шукає знання, які б мотивували чи прискорили досягнення, наприклад, користолюбних цілей. Можна зробити висновок, що люди високо емоційні, зі слабкою силою волі (де негативні емоції — пристрасті — беруть верх над позитивними знаннями), але з широкими знаннями найчастіше зазнають докорів та страждань сумління. Хоча знання першопричин та основна моральна розбірливість (убити не можна, красти не можна, тощо) притаманні навіть неосвіченим і дикунам.