Ступінь змиву визначають за кольором орного горизонту, за кількістю втраченого гумусу, за зменшенням запасів гумусу; – наявність дрібних борозен на поверхні змиву, їхні параметри; – характеристика ґрунтового профілю: звертають увагу на його морфологічні особливості, які є діагностичною ознакою еродованості; – ґрунтотвірні породи, які виорюються на поверхню; – морфологічні характеристики схилів, на яких відбуваються змиви (крутість, довжина, форма, експозиція); – площі полів, напрям оранки стосовно падіння схилу; – сільськогосподарські культури на полях зі змивами; – заходи з послаблення дії площової ерозії.