Здатність до перевертництва приписувалася також богатирям Вользі, Волху Всеславичу, — що відображають вірування про магічні здібності князів. Сліди культу вовка як тотема-пращура зафіксовані на Поліссі ще в XX ст. у замовляннях, призначених захиститися від вовків, коли треба сказати «І я, як вовк». З цього слідує, що перевертництво козацьких лідерів — це риса, котра є продовженням вірувань, які побутували на території Київської Русі та зросли на основі традицій чоловічих військових товариств.