Добро знову ж таки може визначатися різними людьми інакше, але воно повинно бути завжди «добром». Є, звичайно, люди, що свідомо чинять зло, але, знову ж таки, їх дії мають якісь корисливу («добру») мету — в кінці, якесь, як правило, матеріальне «добро» чи чуттєва насолода як «добро». Людині не властивий потяг до гіршого заради гіршого, тобто до зла як кінцевої мети. Завжди мусить бути «вигода-добро».