У серпні ненадовго повернувся до Нью-Йорка для роботи над постановкою Вери, його першої п'єси, після того, як її відхилили в Лондоні. Повідомляють, що він розважав інших пасажирів своїм віршем «Аве імператрицю!, Вірш про Англію» про зліт і падіння імперій. у Вікторіанських поетах описує цю «ліричне звернення до Англії» як «мужній вірш — поетична і промовиста молитва». Спочатку глядачі добре прийняли спектакль, але коли критики почали писати свої рецензії без особливого ентузіазму, то відвідуваність різко впала і спектакль закрили через тиждень після відкриття.