Єпископ не насмілився порушити клятву, але князь, боючись гніву небесного, велів на третій день привезти тіло Митрополита до Чернігова і з почестями поховати в соборній церкві Спасителя, поряд із могилою князя Ігоря Ярославича, убитого киянами. Літописці розповідають, що в ті три дні в Києві була жахлива буря і блискавка: одним тільки громовим ударом убило вісім чоловік, а вітер зірвав шатер з будівлі князя Ростислава, що стояв тоді в полі поблизу Вишгорода, уночі ж над тілом Митрополита з'явилися три вогненні стовпи. Князь Ростислав ревно молився, буря не стихала, але раптом настала тиша. Це відбулося тоді, коли тіло Митрополита було поховане.