Ще в XIX столітті існувало декілька груп поляків, що розрізнялися діалектами і деякими етнографічними особливостями: на заході — великополяни, ленчицани і серадзяни; на півдні — малополяни; у Силезії — слензани (слензаки, силезці); на північному сході — мазури і вармяки; на узбережжі Балтійського моря — поморяни.