Серед осіб, що знайшли притулок при його дворі, були Людовік IV Заморський, якому Етельстан допоміг у поверненні престолу Західного Франкського королівства, майбутні герцог Бретані Алан II і король Норвегії Хакон I Добрий. Проваджуючи політику укладання шлюбів з найвпливовішими правителями континентальної Європи, Етельстан 917 чи 919 року видав одну зі своїх сестер, Еадгіфу, за короля Західного Франкського королівства Карла III Простакуватого, у 926 році видав другу сестру, Еадхільду, за герцога Франції Гуго Великого, а у 929 році видав свою третю сестру за герцога Саксонії Оттона I Великого. Від часів короля Етельстана збереглось кілька кодексів законів, укладених при його канцелярії.