Митрополит Костянтин керував Руською (Українською) православною церквою близько чотирьох років, але наприкінці 1158 року змушений був залишити Митрополію і виїхати до Чернігова. Річ у тім, що Мстислав Волинський, син Великого Князя Ізяслава II, вимагав при возведенні на Великокнязівський престол свого дядька Ростислава-Михайла, щоб низведений Митрополит Климент знову керував Церквою. Але Ростислав спочатку не захотів підтримувати Климента, обраного без згоди патріарха. Врешті-решт, була укладена угода, згідно з якою в Митрополії було відмовлено і Костянтину, і Клименту, натомість було вирішено призвати нового Первосвятителя з Царгорода.