У цій теорії були введені калібрувальні поля і векторні бозони цих полів (W+, W- і Z0-бозони). На час створення цієї теорії Z-бозони ще не були відкриті, тому їх відкриття 1973 року під час експериментів з бульбашковою камерою «Гаргамель» колаборацією CERN стало блискучим її підтвердженням.