Напрям богословської думки, що оформився тут, названий «православним енергетизмом», продовжує розвиватися, виходячи у філософію, виявляючи паралелі з антиплатонічними і антиесенціалістськими напрямами сучасної думки на заході і підтверджуючи тезу про те, що «ісихазм містить конструктивну відповідь на виклик, кинутий християнству новим часом» (Мейєндорф).