Водночас критика Афляка та Бітара була гострою, як їхнє лідерство, так і їхня ідеологія були піддані критиці. Було схвалено резолюцію, в якій говорилося, що партійні лідери Афляк, аль-Бітар тощо мали терміново вступити в союз з Єгиптом, помилково розпустили Сирійське регіональне відділення в 1958 році, враховуючи перевагу панарабізму, коли соціалізм був важливішим, необхідність використання марксистських, а не баасистських інструментів для аналізу поточної ситуації та потреба партії зміцнити свої позиції серед народних класів – робітників, селян, ремісників і крамарів.