Після приєднання земель Білорусі до Російської імперії села, як правило, ставали центрами волостей у складі повітів. Пізніше, в XIX столітті обов'язковими атрибутами села стали церква, або костел, школа, сільська управа. У ХХ столітті села стають центрами сільських рад, колгоспів і радгоспів. Див. також: Домогосподар, Столипінські реформи