Королівські привілеї на монастирі, єпископії та храми здобувалися нечесними шляхами, що характеризувало загальний стан суспільства, починаючи з короля й королеви. Так, за одержання привілею на Галицьку митрополію для поставлення туди православного намісника було виплачено королеві триста волів.