Потім вийшов із монастиря й оселився у викопаній ним самим печері на березі Волги, неподалік від Нижнього Новгорода. Навколо святого подвижника поступово збиралася братія, і він близько 1335 року заснував монастир на честь Вознесіння Господнього, в якому став спочатку ігуменом, а згодом архімандритом. Ця обитель стала «училищем християнської віри й благочестя», в ній налічувалося до 900 ченців.