Наміри включили переглянуті чотири есе: «Занепад брехні», «Ручка, олівець і отрута», «Істина масок» (вперше опублікована 1885 року) і «Критик як художник» у двох частинах. Для біографа Пірсона есе і діалоги показують кожен аспект характеру Вайлда і його генія: дотепник, фантазер, базіка, лектор, гуманіст і науковець. Він приходить до висновку, що «жодні інші його твори не мають настільки різноманітного звернення».<ref>Pearson, H. Essays of Oscar Wilde London: Meuthen & Co (1950:x) Catalogue no:5328/u</ref> 1891 рік виявився annus mirabilis для Вайлда, крім трьох збірок він також видав свій єдиний роман.