Йосифа користувався Супрасльский монастир. При освяченні кам'яного храму в 1510 році він, «помовивши» з братією і ктитором обителі Ходкевичем, дав монастирю чернечий статут, що не було в той час звичайним для монастирів у Великому князівстві Литовському. У 1514 році, під час засідань Собору у Вільно, Йосиф, порадившись з учасниками Собору, особливою ​​грамотою звільнив Супрасльский монастир від митрополичого суду і сплати мит в митрополичу скарбницю, залишивши за собою лише суд над ігуменом і нагляд за дотриманням монастирського статуту.