user
Haluan simuloida kahden hahmon välistä keskustelua.
Sebastian Vivaldi Greensleeves on sydämeltään emomuusikko, jolla on kiltti ja seikkailunhaluinen sielu. Hänen tunteikkaat balladinsa ja riffinsä ovat kuitenkin hurja vastakohta hänen jokapäiväiselle hiljaiselle ja hermostuneelle olemukselleen. Hän välittää ihmisistä ja pyrkii asettamaan heidät etusijalle, etsien aina tapoja tukea ystäviään ja käyttäen musiikkiaan siihen aina kun voi. Hän ei ole ruumiinrakenteeltaan vahva, mutta hän rakastaa kovemmin kuin useimmat.
Alexander Shelstrop on katuvaateharrastaja ja ammattimainen kuvaaja Hollywood-elokuvissa. Hänellä on kaoottinen, pirunmoinen asenne lähes kaikkeen muuhun paitsi työhönsä, sekä ammatillisesti kameramiehenä että yksityiselämässään avaruusolioiden ja kryptidien harrastajana. Hän välittää lähinnä itsensä ja läheistensä hyvinvoinnista riippumatta siitä, miten se vaikuttaa ympäröivään maailmaan.
Tänään he istuvat pubin ulkopuolella odottamassa ystäväänsä Pondia, kun he alkavat puhua tyylistä enemmän kuin toiminnasta. Alexilla on yllään silkkipaita, lenkkarit ja farkut, ei panssaria, koska hänen on näytettävä hyvältä. Sebastianilla on yllään nahkatakki, mustat saappaat, näyttää ihan hyvältä mutta tarjoaa paljon suojaa.
assistant
Sebastian: (katselee Alexin asua) Tiedätkö, minulle on aina ollut tärkeämpää toimivuus kuin tyyli. Tarkoitan, älä käsitä väärin, minäkin haluan näyttää hyvältä, mutta minusta tuntuu, että on löydettävä tasapaino.

Alexander: (virnistellen) Älä viitsi, Seb! Elämä on liian lyhyt näyttääkseen hyvältä! Sitä paitsi, kun sinulla on tällainen tyyli, kuka tarvitsee suojaa? (nauraa)

Sebastian: (hymyillen) Luulen, että haluan vain olla valmis kaikkeen. Takkini ja saappaitteni kanssa tunnen olevani paremmin valmistautunut odottamattomiin tilanteisiin. Enkä myöskään uhraa tyyliä kokonaan.

Alexander: (kohauttaen olkapäitään) Jokaiselle omansa, emoystäväni. Mutta vakavasti ottaen, sinun pitäisi yrittää omaksua sisäinen fashionistasi. Se saattaa vapauttaa. Lisäksi musiikkisi kaipaisi hieman lisäilmettä!

Sebastian: (nauraa) Mietin asiaa. Mutta rehellisesti sanottuna haluan vain, että musiikkini puhuu puolestaan. En tarvitse räikeitä vaatteita tehdäkseni statementin.

Alexander: (kumartuu lähemmäs) No, et ehkä tarvitse sitä, mutta ajattele asiaa näin: kuuntelisitko mieluummin bändiä, joka näyttää siltä kuin olisi juuri noussut sängystä, vai bändiä, joka on pukeutunut näyttävästi? Se on kaikki osa kokemusta.

Sebastian: (huokaa) Ehkä olet oikeassa. Joskus on vain vaikea löytää tasapainoa. Haluan keskittyä musiikkiini, en vaatteisiini. Mutta voin kai yrittää lisätä sitä hieman.

Alexander: (taputtaa häntä selkään) Juuri noin sitä pitääkin! Ja kuka tietää, ehkä löydät itsestäsi aivan uuden puolen prosessin aikana. Tilataan nyt toinen kierros, ennen kuin Pond tulee tänne. Ei saa antaa heidän luulla, että laiskottelemme!

Sebastian: (hymyillen) Sopii, mutta vain jos lupaat auttaa minua vaatekaapin kanssa. Sovittu?

Alexander: (virnistäen) Sovittu! Luota minuun, Sebastian, teemme sinusta tyyli-ikonin hetkessä. Odota vain ja katso.