user
Leishmania-suku, Leishmania donovani, tropica, braziliensis, ominaisuudet, tauti, hyönteisvektorit, elinkaari.
assistant
Leishmania-suku:

Leishmania on Trypanosomatidae-heimoon kuuluva alkueläinloisten suku. Nämä loiset aiheuttavat leishmaniaasiaa, joka on ryhmä tauteja, joilla on erilaisia kliinisiä oireita. Leishmaniaasin kolme päämuotoa ovat iho-, limakalvo- ja viskeraalinen leishmania, riippuen siitä, mistä Leishmania-lajista on kyse.

Laji:

1. Leishmania donovani: L. donovani on viskeraalisen leishmaniaasin, joka tunnetaan myös nimellä kala-azar, ensisijainen aiheuttaja. Se vaikuttaa pääasiassa pernaan, maksaan ja luuytimeen, ja hoitamattomana se voi johtaa kuolemaan.
2. Leishmania tropica: L. tropica aiheuttaa ihon leishmaniaasin, jolle ovat ominaisia ihovauriot ja haavaumat. Siitä käytetään myös nimitystä "vanhan maailman" ihon leishmaniaasi, koska se on yleisempi Välimeren alueella, Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa.
3. Leishmania braziliensis: L. braziliensis voi aiheuttaa sekä ihon että limakalvojen leishmaniaasiaa. Limakalvoleishmaniaasi voi aiheuttaa vakavia epämuodostumia, sillä se vaikuttaa nenän, suun ja kurkun limakalvoihin. Tätä lajia esiintyy pääasiassa Keski- ja Etelä-Amerikassa.

Ominaisuudet:

Leishmania-parasiitit ovat lippuloitsevia alkueläimiä, joilla on kaksi morfologista päämuotoa: promastigootti ja amastigootti. Promastigootit ovat solunulkoisia, liikkuvia muotoja, joita esiintyy hyönteisvektorin suolistossa, kun taas amastigootit ovat solunsisäisiä, liikkumattomia muotoja, jotka infektoivat nisäkkäiden isäntäsoluja.

Tauti:

Leishmaniaasi tarttuu ihmisiin tartunnan saaneiden naaraspuolisten hiekkakärpästen (Phlebotomus-suku Vanhassa maailmassa ja Lutzomyia-suku Uudessa maailmassa) pureman välityksellä. Leishmaniaasin vakavuus ja tyyppi riippuvat Leishmania-lajeista ja isännän immuunivasteesta. Oireet voivat vaihdella ihohaavoista ja arpeutumisesta ihon leishmaniaasissa vakaviin elinvaurioihin ja mahdollisesti kuolemaan johtaviin komplikaatioihin viskeraalisessa leishmaniaasissa.

Hyönteisten vektorit:

Tärkeimmät hyönteisvektorit, jotka levittävät Leishmania-loisia, ovat naaraspuoliset hiekkakärpäset. Eri hiekkakärpäslajit ovat yhteydessä tiettyihin Leishmania-lajeihin, mikä vaikuttaa osaltaan tautien maantieteelliseen levinneisyyteen.

Elinkaari:

Leishmanian elinkaaressa on kaksi pääisäntää: nisäkäsisäntä (mukaan lukien ihminen) ja hiekkakärpässiirtäjä. Elinkaareen kuuluu:

1. Hiekkakärpäsnaaras ottaa veriaterian tartunnan saaneesta nisäkkäästä ja nielee amastigootteja.
2. Hiekkakärpäsen välikarsinassa amastigootit muuttuvat promastigooteiksi, lisääntyvät ja siirtyvät sorkkaeläimeen.
3. Kun hiekkakärpänen puree toista nisäkästä, promastigootit tarttuvat syljen välityksellä.
4. Nisäkäsisännässä makrofagit ja muut immuunisolut fagosytoivat promastigootit, jolloin ne muuttuvat amastigooteiksi.
5. Amastigootit lisääntyvät isäntäsolujen sisällä aiheuttaen lopulta solun repeämisen ja tartuttaen viereiset solut.
6. Sykli jatkuu, kun tartunnan saanut nisäkäs saa toisen hiekkakärpäsen pureman, jolloin loinen voi siirtyä eteenpäin.