Concordia
Concordia var i romersk oldtid den personificerede og guddommeliggjorte "enighed, enhed".
Concordia ordinum, "de sociale klassers samdrægtighed", var et af de centrale politiske slagord i senrepublikken. Ifølge traditionen rejste Camillus i 367 f.v.t. det første tempel for Concordia på Forum Romanum efter bilæggelsen af striden mellem patricierne og plebejerne.
I kejsertiden var Concordia meget populær og havde templer overalt i Romerriget. Hun blev afbildet på mønter som en moden kvinde med overflødighedshorn og olivengren.