Holsted Kirke
Holsted Kirke er en sognekirke som ligger nordvestligt i Holsted lidt nord for Holsted Å, små 30 kilometer øst for Esbjerg.
Kirkegården ligger ca. 800 meter vest for den nuværende kirke, hvilket skyldes, at Holsteds middelalderkirke lå på dette sted indtil 1885, hvor den blev revet ned. Den middelalderlige kirkegård er udvidet mod nord i 1876 og 1904 samt mod øst i 1917, men har til de to andre sider bevaret sine middelalderlige skel. Kirkegården er omgivet af mure af kløvede kampesten i cement fra 1904, bortset fra mod nord, hvor der er et dige af stablede marksten.
På en svag hævning midt på kirkegården står der et kapel af røde sten, som står samme sted som den gamle kirke. I kapellets nordmur er der indsat en dekoreret, romansk vinduesoverligger fra den gamle kirke.
Holsted Kirke blev opført i årene 1885-1886 efter tegning af arkitekten Tage Olivarius, der året forinden havde stået for nedrivningen af den gamle kirke. Den gamle Holsted Kirke var en lang bygning med et kor, et skib, et våbenhus og et tårn, hvis hoveddele var bygget af granitkvadre i romansk tid. Kirkens nedrivning skyldtes, at den var dårligt vedligeholdt, med meget høj luftfugtighed og med algeplamager på væggene. Desuden var byen i 1800-tallet vokset så meget, at menigheden dårligt kunne være i kirken længere. Derfor blev kirken i 1885 brudt ned, og byggeriet af den nye kirke gik i gang samme år.
Den nye kirke består af et kor og et skib, samt et tårn mod vest, der også fungerer som våbenhus. Under koret blev der i 1936 indrettet et kapel. Kirken er bygget af røde mursten men med granitkvadre som sokkel og genbrugte granitkvadre fra den gamle kirke på hjørnerne. Kirken er i gennemgående nyromansk stil, og er derfor udsmykket med rundbuefriser langs ydermurene og med rundbuede vinduer. På tårnets vestside ses en granitsten fra den gamle kirke, hvor der er indhugget et billede af en trold, og under korets østvindue ses en kvader med runeindskrift fra den gamle kirke. På runeindskriften står der ”Tuki” – en gammel stavemåde for Toke, som måske var middelalderkirkens bygmester.
Indvendigt fremstår kirken som et forholdsvis enkelt rum, med hvidtede vægge og flade, mørke trælofter, mens koret på stemningsfuld vis lyses op af sine tre glasmalede vinduer fra 1950-1951, som viser forskellige scener fra Det Nye Testamente.
Størstedelen af kirkens inventar er overført fra middelalderkirken og er derfor betydeligt ældre end selve kirken.
Kirkens ældste inventarstykke er den romanske døbefont af granit. Den er relativt enkelt udsmykket, bl.a. med knopper på hjørnerne af den firkantede fod.
Alterprydelsen udgøres af en korbuekrucifiksgruppe fra omkring 1520. Foruden den korsfæstede Kristus forestiller den også Jomfru Maria og Johannes, som flankerer Kristus.
I kirken findes der også to andre middelalderlige træfigurer bevaret, som forestiller jomfru Maria med barnet og Anna Selvtredje fra hhv. omkring år 1500 og omkring 1520.
Prædikestolen er fra omkring 1650, men er præget af restaureringer i 1927 og 1950. Prædikestolen er opbygget af fire fag, som er udsmykket med statuer af de fire evangelister, som blev opsat i 1927 i stedet for de evangelistmalerier, der hidtil havde udsmykket prædikestolen.
Af historiske gravminder kan nævnes to støbejernskors på kirkegården fra 1800-tallet.