tjenesteydelser
En tjenesteydelse er en aftaletype. Under tjenesteydelsesbegrebet falder fx følgende aftaletyper: Leje af løsøre (vare), pengelån, forsikring, arbejder (reparation) på løsøre og fast ejendom, andre arbejdsaftaler (bortset fra ansættelsesforhold), herunder serviceydelser og undervisning, samt aftaler om handel med værdipapirer, ydelser fra liberale erhverv fx advokater, forvaring og transportaftaler.


Handles der med tjenesteydelser og ikke varer, gælder der andre regler end 
Købeloven
. Der findes ikke en lov, i lighed med Købeloven, der indeholder præcise regler for kundens rettigheder herunder fx, hvornår en tjenesteydelse er mangelfuld.
For at vurdere, om en tjenesteydelse er mangelfuld, benytter man dog bl.a. de samme principper, som Købeloven beskriver om mangelfulde varer. Opstår der en strid, må man se på, hvad der er aftalt, om den ydelse, der er leveret, er af god faglig standard, og hvad kunden med rimelighed kunne forvente under de givne omstændigheder.
Tjenesteydelser er omfattet af reglerne om 
forældelse
, og det betyder, at kunden kan komme med 
reklamationer
 over ydelsen i op til ti år. Dog højst tre år, efter en mangel blev opdaget, eller burde være opdaget.



Det er ikke alle arbejdsydelser, der er tjenesteydelser. Hvis der fremstilles en vare til en kunde, fx en bryllupskjole der sys om til en dåbskjole, er der tale om frembringelsen af en ny genstand, og derfor er der tale om et køb omfattet af købelovens regler.
Hvis kunden derimod kommer med en kjole, som skal sys ind og lægges op, så er det en tjenesteydelse, da der ikke frembringes en ny genstand.
Hvis man sælger en vare til kunden og i den forbindelse udfører en tjenesteydelse, så er det et køb, hvis varen er det vigtigste i aftalen. Man kan fx sælge kunden en opvaskemaskine, og også installere den. Her er installationen en del af købet og omfattet af Købelovens regler.
