Claude Ollier
Claude Ollier er en af de franske forfattere, der bidrog til den såkaldte nouveau roman. Han var allerede inden sine første bøger en god bekendt af Alain Robbe-Grillet, som han korresponderede ivrigt med.
Ollier var uddannet jurist, og under sit arbejde for den franske administration 1950-1955 i Marokko blev han inspireret af det fremmede og ørkenagtige land til at arbejde med en litterær skrift uden referencer og dybde (La Mise en scène, 1958, Prix Médicis, dansk Iscenesættelsen, 1959). De minutiøse beskrivelser, de skiftende synsvinkler og den næsten fraværende handling vanskeliggør grebet om "virkeligheden" og gør Claude Ollier til en radikal repræsentant for le nouveau roman.
Som en naturlig konsekvens heraf dyrkede han også science fiction (La Vie sur Epsilon, 1972, Livet på Epsilon). Hans Une histoire illisible (1986, En ulæselig historie) er et forsøg i den selvbiografiske roman, men "hverken systematisk, videnskabeligt eller organiseret", som han sagde, og derfor "illisibel", ulæselig i traditionel forstand i modsætning til Robbe-Grillets selvbiografiske Le Miroir qui revient (1984, Spejlet, der vender tilbage).