Adsbøl Kirke
Adsbøl Kirke er en sognekirke, som ligger i Adsbøls sydvestlige udkant.
Kirkegården, som er udvidet mod syd, er omgivet af diger af kløvede kampesten, som indvendigt er jorddækkede og beplantede. Kirkegårdens eneste indgang er en port mod nord.
Indtil omkring 1864, senest 1877, stod der typisk for de sønderjyske kirker et klokkehus af træ på kirkegården, og mod øst på kirkegården står i dag et nyere kapel. Lige syd for kirkegården findes et materielhus.
Kirken består af et kor og et skib fra romansk tid, opført i munkesten på et murfundament af kampesten, en gotisk forlængelse af skibet mod vest, et våbenhus foran skibets norddør og træklokkehus fra 1926 ved vestgavlen, som erstattede et våbenhus samme sted.
Kirkens ældste dele, nemlig koret og skibet, blev opført i 1200-tallet. Gemt bag murværket er der bevaret rester af fire oprindelige vinduer fra den tid, to i koret og et i hvert af skibets langmure. Det er usikkert om korbuen, som adskiller koret og skibet er oprindelig. Den kan også være en senere tilføjelse, da koret fik sit hvælvede loft mellem år 1400 og 1550.
På et tidspunkt i århundrederne efter opførelsen blev det nødvendigt at udvide kirken. De vestligste fem meter stammer fra denne udvidelse.
Våbenhuset på skibets nordside er bygget i munkesten. Selvom munkesten er et typisk middelalder-byggemateriale er våbenhuset sandsynligvis yngre. I 1864 blev våbenhuset forhøjet, så det kunne få plads til klokkerne fra det gamle klokkehus på kirkegården, som på daværende tidspunkt skulle rives ned. Efter det nye klokketårn af træ på kirkens vestende blev bygget i 1926, blev forhøjelsen fjernet. I dag har våbenhuset en gavl med syv trappeformede kamtakker og et tilsvarende antal blændinger, dvs. dekorative murnicher.
Indvendigt er kirken præget af de hvidkalkede vægge og det flade, grå bjælkeloft i skibet, mens koret har hvælvet, hvidkalket loft.
Kirkens inventar stammer fra mange forskellige tidsaldre, men er også præget af flere, større restaureringer, bl.a. i årene 1921-1926 og i 1997, hvor alteret blev helt fornyet.
Kirkens ældste inventar er sandsynligvis alterstagerne, som stammer fra gotisk tid. Alterkalken er sammensat af flere forskellige dele, men også her er der dele fra sengotisk tid.
Det store pulpitur, altså balkonen, i kirkens vestende blev bygget i 1689. Oven på det står et orgel fra 1965. 
Prædikestolen er fra 1698 og er beslægtet med prædikestolen i Hürup Kirke i Nordtyskland. Den var oprindeligt opbygget af fem fag, men er siden reduceret til tre, som er udsmykket med fritstående figurer af evangelisterne, bortset fra Matthæus. Den femsidede himmel over prædikestolen er samtidig.
Stoleværket, dvs. kirkens bænke, er fra 1924-1926 og er malet i røde og grå nuancer.
Døbefonten er fra 1921-1926 og er lavet af hvid sandsten. 
I 1997 blev inventaret i koret gennemgribende fornyet. En ældre altertavle blev nedtaget til fordel for en glasmosaik i østvinduet af Martin Qvist (1935-2008), som forestiller den korsfæstede Kristus. Det gamle træalter blev også fjernet til fordel for et rundet, muret alterbord med korsmotiv.
På kirkegården findes der flere historisk interessante monumenter, herunder seks gravminder over enkeltpersoner fra perioden 1841-1873 og flere monumenter over faldne i 1. Slesvigske Krig 1848-1851 og 1. Verdenskrig 1914-1918.