Carel Fabritius
Carel Fabritius var en hollandsk maler. Han var først i lære hos sin far sammen med sine to brødre, men allerede fra 1635 menes han at være i lære hos Rembrandt i Amsterdam. Fabritius giftermål i 1641 markerer sandsynligvis afslutningen på hans læreår, men han forblev som assistent hos Rembrandt indtil 1643. Det var netop de år, hvor Rembrandt færdiggjorde Nattevagten.
Som en af Rembrandts mest talentfulde elever genkender man i Fabritius' første historiemalerier indflydelsen fra mesteren. Både i Lazarus opvækkelse (ca. 1641-1643) og i Hagar og Englen (ca. 1643-1645) ses figurer i dramatiske positurer, der minder om Nattevagtens mylder af mennesker. Bortset fra hans tidlige historiemalerier, så udviklede han hurtigt en mere personlig stil med lyse og køligere farver, som han tilpassede sine portræt- og genremalerier.
Carel Fabritius tidligste selvportræt er ganske utraditionelt, og viser kunstneren som en ung mand med åbenstående skjorte og tydelig brystbehåring. Det lidt senere Portræt af Abraham de Potter er virtuost malet og holdt i lyse farver og med en trompe l'œil i øverste højre hjørne: et søm der stikker ud af den pudsede væg og efterlader en skygge ned over signaturen. Kort før sin uventede død, udførte han et Selvportræt i 1654, hvor han har udstyret sig med pelshue og kyras mod en gråblå himmel med mørke skyer.
I 1650 bosatte Carel Fabritius sig i Delft, og to år efter udførte han et illusionistisk maleri af en musikhandlers bod med den Nye Kirke i Delft i baggrunden. Dette lille aflange maleri måler kun 15,5 x 31,7 cm og har formodentligt oprindeligt været monteret i en halvrund boks, så man så motivet gennem et lille hul. Fabritius' malerkollega fra Rembrandts værksted i Amsterdam, Samuel van Hoogstraten, var også ekspert på 'perspektivkasser', et fænomen, der var meget populært i samtiden.
Carel Fabritius døde tragisk kun 32 år gammel, da Delfts krudtmagasin den 12. oktober 1654 eksploderede og ødelagde store dele af det kvarter i Delft, hvor han boede og arbejdede. På trods af, at vi kun kender til 13 accepterede værker af Carel Fabritius, er det tydeligt, at han regnes for Rembrandts måske mest talentfulde elev. Han udviklede en personlig stil præget af en udsøgt følelse for kølige farveharmonier og (selvom han ofte arbejdede i lille skala) virtuos håndtering af sin pensel. Det ses fx i det lille maleri af en Stillids (The Goldfinch), sandsynligvis udført ganske kort før han blev dræbt.
Carels bror Barent (1624–1673) var også maler, men af ringere kvalitet. Han kan også have studeret hos Rembrandt, og hans produktion bestod hovedsagelig af portrætter og religiøse værker.