Aotearoa
Aotearoa er det moderne Māori-navn for New Zealand.
Navnet blev oprindeligt brugt af Māorierne som betegnelse for kun Nordøen, og navnet på hele landet var Aotearoa me Te Waipounamu ("Nordøen og Sydøen"). I før-europæisk tid havde Māori ikke ét navn for landet som helhed, men beskrev i stedet Nordøen som Aotearoa eller Te Ika-a-Maui og Sydøen som Te Waipounamu.
Der er mange betydninger hæftet til navnet Aotearoa. Dette er typisk for māori-navne, hvis sande betydning ofte kun kan forstås i henhold til de mytologiske fortællinger, der illustrerer, hvordan navnet blev givet, og hvilke ideer der ligger bag det.
Aotearoa består af to eller tre ord; 'Aotea' og 'roa' eller 'Ao', 'tea' og 'roa'. Aotea kan enten have været navnet på en af de store trækanoer, som Maorierne emigrerede i, eller det kan have været navnet på den store magellanske sky nær den klare stjerne Canopus, der ses i New Zealand om sommeren. Aotea kan også betyde en fugl eller 'at føde'. Ao kan betyde sky, daggry, dagtid eller verden, og tea kan betyde hvid, klar eller lys. Mens roa kan betyde lang eller høj.
Den mest populære betydning af navnet Aotearoa er "lang hvid sky", og Aotearoa New Zealand beskrives normalt som 'den lange, hvide skys land'.
Der er adskillige historiske beretninger, der understøtter denne betydning. For eksempel påvises det, at de første rejser til New Zealand fra Stillehavsøerne, anført af den opdagelsesrejsende Kupe, blev guidet om dagen af en lang, hvid sky og om natten af en lang, lys sky.
Det siges, at det første tegn på land, Kupe fik øje på, da han nærmede sig New Zealand, var en ejendommelige lang sky, der hang over vandet i horisonten. Det siges, at Kupes kone, Hine-te-aparangi, råbte "Han ao! Han ao!" (en sky! en sky!), og at Kupe derfor besluttede at opkalde landet efter skyen, som bød dem velkommen. Den sidstnævnte del af ordet, roa, blev formentlig tilføjet på grund af længden på skyen og landmassen.