axolotl
Axolotlen er en vandlevende, neoten halepadde fra Mexico. Den kendetegnes ved som kønsmoden voksen at bevare larvekarakterer som udvendige gæller og en veludviklet ryg- og halefinne. Den tilhører familien Ambystomatidae.
Det er en gråsort salamander, enten ensfarvet eller med utydelige mørke prikker. De udvendige gæller er store og sidder på hver side af hovedet. Benene er forholdsvis korte med fire fingre på forbenene og fem tæer på bagbenene. I naturen forvandler den sig formentlig aldrig, men bevarer larvekaraktererne livet igennem; i fangenskab sker det dog af og til, at axolotlen gennemgår en forvandling, mister gæller og finner, udvikler lunger og går på land.
Tidligere fandtes axolotlen i de ferske Xochimilco- og Chalcosøer, som udgjorde den sydlige del af det vidtstrakte sølandskab omkring Tenochtitlan, hvor Mexico City ligger i dag. Intensiv dræning og opdyrkning reducerede søarealet, så Chalco-søen forsvandt, og Xochimilco blev indskrænket til et netværk af kanaler, der i dag udgør axolotlens sidste levested. Den er gået voldsomt tilbage både pga. reduktionen af dens levested, udsætning af fisk og en betydelig forurening. IUCN vurderer den som kritisk truet (CR) med en naturlig, tilbageværende bestand på mellem 50 og 1.000 individer.
Lignende, nærtbeslægtede og ligeledes neotene arter findes i flere andre mexicanske søer og vådområder, fx i søerne Pátzcuaro (Ambystoma dumerilii), Zacapu (A. andersoni) og Alchichica (A. taylori).
Axololten har og har haft en stor kulturel betydning. I Mexico blev den tidligere fisket og spist; en praksis som i lyset af artens sjældenhed for længst er ophørt. Derudover spiller den en stor rolle som laboratoriedyr, ligesom den er et populært kæledyr, der i dag er fremavlet i en række forskellige farvevarianter.