Edith Guillaume
Edith Guillaume tilbragte sine første år i Frankrig, Peru og Sverige og tilegnede sig derfor allerede som barn flere sprog, hvad der senere kom hende til gode som sanger. Efter faderens død da Edith Guillaume var ganske lille, giftede moderen sig med civilingeniør Julius Worm, der ligesom hendes første ægtefælle arbejdede i udlandet. I 1955 flyttede familien til Danmark, hvor Edith Guillaume fuldførte sin skolegang på den franske skole. Som 18-årig kom hun ind på Musikkonservatoriet og fik professor Thyge Thygesen som sanglærer. Debutkoncerten i 1969 blev overværet af komponisten Ib Nørholm, der tilbød hende et parti i sit nykomponerede kammerværk Syv tavler til Orfeus. Hun havde dengang ingen erfaring med musikdramatik, men instruktøren Harry Katlev var hende til uvurderlig hjælp og rådede bod på hendes manglende scenerutine.
Syv tavler til Orfeus blev både Edith Guillaumes afgørende gennembrud og indledningen til hendes store arbejde med ny musikdramatik. Forestillingen, der vakte stor opmærksomhed, turnerede i Europa og blev også optaget til tv, hvilket førte til, at Edith Guillaume blev engageret på Den Jyske Opera. Her debuterede hun i 1970 i titelrollen i den danske førsteopførelse af L.J. Werles Drømmen om Therese. Det blev begyndelsen til et langt og frugtbart samarbejde med Den Jyske Opera, hvor hun markerede sig både i det klassiske og det moderne repertoire, bl.a. som Frøken Julie i A. Bibalos opera af samme navn. 1974-94 var Edith Guillaume ansat på Det Kgl. Teater, hvor hun som førende mezzosopran fik mulighed for at synge mange store partier. Såvel her som på Den Jyske Opera har hun sunget et bredt og alsidigt repertoire, fx Dorabella i Così fan tutte, Clorinde i Tancred, Octavian i Rosenkavaleren, Jeanne i Djævlene fra Loudon, Orfeus i Orfeus og Euridyke, Dido i Dido og Æneas og titelpartiet i Carmen. Ved siden af sine engagementer på operaerne herhjemme har hun haft en omfattende koncertvirksomhed i udlandet.
Edith Guillaume er til stadighed blevet støttet af både sin moder og stedfader, ligesom hendes ægtefælle altid har bakket hende op og i perioder har nedtonet sit eget arbejde for kunne yde Edith Guillaume praktisk hjælp i hendes krævende karriere. Hun har både mestret de klassiske karakterroller og med sit omfattende engagement i moderne musikdramatik i høj grad også været med til at formidle ny musik til et bredere publikum. Bl.a. hendes præstationer i A. Papes Houdini den Store og L. Klits værker Den sidste virtuos og Anatomisk opera i 1990’erne har vist hendes dramatiske og sanglige alsidighed. Edith Guillaume har fået tildelt flere store legater og hædersbevisninger, herunder Carl Nielsen og Anne Marie Carl Nielsens Legat 1969, Elisabeth Dons’ Mindelegat 1970, Musikanmelderringens Kunstnerpris 1970, Tagea Brandts Rejselegat 1977 og Aksel Schiøtz-Prisen 1980.
KVINFO erhvervede de digitale ikke-kommercielle rettigheder til Dansk Kvindebiografisk Leksikon i 2001 og stillede værket til rådighed for offentligheden i en gratis online-udgave, hvor læserne fik mulighed for at søge på kryds og tværs i leksikonet.
Siden oktober 2022 har den digitale udgave været videreført på lex.dk, hvor man ved søgning tillige får resultater fra de øvrige værker på platformen. På lex.dk er mange af biografierne også blevet forsynet med fotos og illustrationer.