Ingeborg Trier Hansen
I 1884 viste et hold karle for første gang i Danmark den svenske gymnastikpædagog P.H. Lings øvelser på Vallekilde Højskole. Og fra det tidspunkt blev Ingeborg Trier Hansens liv også gymnastikken. Hun var den ældste af forstander Ernst og Marie Triers fire døtre. Moderen døde, da hun var fem år gammel, og kort efter døde to af hendes søstre af hjernebetændelse. Da hun ofte led af hovedpine, var faderen bange for, at han også skulle miste hende. Derfor blev hun skånet for boglige pligter og i stedet sendt ud i naturen for at styrke og hærde sin krop. På den måde udviklede hun både sine fysiske kræfter og en stor kærlighed til naturen. Faderen giftede sig igen, men også dette ægteskab blev kort, og stedmoderen døde, da Ingeborg Trier Hansen var 13 år gammel, og den unge pige måtte nu være sin faders støtte.
Trier, der var en ildsjæl og en foregangsmand på mange områder, havde startet sin højskole i 1865. Da to af hans lærere, Andreas Bentsen og N.H. Rasmussen, i 1882 kom hjem fra en nordisk gymnastikfest i Stockholm og begejstret fortalte om Lings nye gymnastik, forstod Trier, at den svenske gymnastik kunne være et led i “folkeopdragelsens tjeneste”. Han lod opføre et øvelseshus på højskolen, tegnet af arkitekt Martin Nyrop, hvori de unge karle kunne øve deres gymnastik. Men også pigerne skulle ifølge Trier have mulighed for at dyrke denne gymnastik, og i sommeren 1884 begyndte den svenske gymnastiklærerinde Sally Högström at undervise pigerne på højskolen, herunder Ingeborg Trier Hansen. Da det på dette tidspunkt stadig virkede provokerende, at kvinder lavede gymnastik, modtog Trier trusselsbreve, der lovede ham bål og brand. Alligevel bad han Högström om at komme tilbage året efter, og denne gang skulle hun også undervise et lille hold i kommando og teori. Ingeborg Trier Hansen var med på holdet sammen med bl.a. Charlotte Bonnevie, der fra 1887 kom til at undervise i gymnastik på N. Zahles Skole, og Ingeborg Schrøder (g. Appel), der overbeviste sin fader, forstander Ludvig Schrøder om, at Högström måtte til Askov Højskole og undervise sommeren efter. Vallekilde kom derfor til at mangle en gymnastiklærerinde i sommeren 1886, og Ingeborg Trier Hansen fik kun 18 år gammel overladt hvervet, der egentlig kun var tænkt som en midlertidig ordning. Men undervisningen gik over al forventning, og hendes begejstring for og kærlighed til gymnastikken var så brændende, at det gik som en leg. Hun blev således den første danske kvinde, der ledede en Lingsk gymnastik, og hun gjorde det til sin død med en tro på, at gymnastikken kunne bruges i en dannelse af det hele menneske. Da Overbestyrelsen for De danske Skytteforeninger begyndte at afholde delingsførerkurser på Vallekilde, overværede hun som den eneste kvinde undervisningen. Her udbyggede hun sit kendskab til Lings gymnastik, kom dybere ind i teorien og var med i den tilpasning af de svenske kommandoer og øvelsesstof, der de første år var nødvendig for at finde et fælles dansk udtryk. Hver vinter kom ca. 40 unge piger fra omegnen til gymnastik hos Ingeborg Trier Hansen på Vallekilde, og sæsonen sluttede med en lille privat opvisning for særligt indbudte.
I 1885 blev Niels Hansen, broder til Povl Hansen, der var lærer på skolen og senere giftede sig med Ingeborg Trier Hansens søster Sigrid T.H., ansat som havekarl på højskolen. Snart forlovede Niels Hansen og Ingeborg Trier Hansen sig, og det var meningen, at det unge par skulle købe gård, og Ingeborg Trier Hansen begyndte at indstille sig på en kommende tilværelse som gårdmandskone. Men da faderen ikke kunne undvære hende på højskolen, overtalte han parret til at slå sig ned der. Niels Hansen blev avlsbestyrer og holdt også enkelte foredrag på højskolen om landbrugsemner. Ægteparret flyttede ind i et rummeligt hus, kaldet Hytten, som Nyrop også havde tegnet. Her åbnede Ingeborg Trier Hansen dørene både dag og aften, og skulle en elev sidde i fred og ro og skrive brev eller læse, søgte han eller hun over i Hytten om dagen. Aftenerne rummede mange aktiviteter: håndarbejde, brevskrivning, skakspil og husflid, men først og fremmest sang, oplæsning eller samtale om dagens foredrag. Der kunne være et halvt hundrede elever til stede i stuerne på en almindelig aften. Især efter faderens død i 1893, hvor Sigrid T.H. og Povl Hansen overtog ledelsen af højskolen, så Ingeborg Trier Hansen det som sin opgave at få samlet op på dagen. Var der noget, der trængte sig på, så var det hos hende, at tingene blev vendt. Stor var derfor sorgen, da hun døde i 1904 i en alder af kun 35 år. Ved hendes begravelse i Vallekilde Korskirke deltog op mod 1.000 mennesker, der ville vise hende den sidste ære.
KVINFO erhvervede de digitale ikke-kommercielle rettigheder til Dansk Kvindebiografisk Leksikon i 2001 og stillede værket til rådighed for offentligheden i en gratis online-udgave, hvor læserne fik mulighed for at søge på kryds og tværs i leksikonet.
Siden oktober 2022 har den digitale udgave været videreført på lex.dk, hvor man ved søgning tillige får resultater fra de øvrige værker på platformen. På lex.dk er mange af biografierne også blevet forsynet med fotos og illustrationer.