Harry Bresslau
Harry Bresslau var en tysk historiker og diplomatariker. Den tysk-nationale Bresslau, der var elev af Droysen og Ranke, blev ekstraordinær professor i Berlin 1877 og 1890-1918 ordinær professor i Strasbourg i det dengang tyske Elsaß (Alsace). Universitetet her nød i disse år stor politisk bevågenhed og hørte til de bedste i Europa.
Bresslau var medlem af centraldirektionen af Monumenta Germaniae Historica og udgav flere krøniker og helgenbiografier samt de tyske kongers og kejseres diplomer fra årene 1002-1039. Hans metode er navnlig påvirket af Theodor von Sickel og Julius von Ficker.
Under sin tid i Berlin talte Bresslau, som selv var jøde, de tyske jøders sag i den antisemitiske polemik. Han var i 1885 med til at grundlægge en historisk kommission for jødernes historie i Tyskland efter forbillede af Monumenta Germaniae Historica.
Blandt hans omfattende forfatterskab må nævnes Urkunden der deutschen Könige und Kaiser, 3-4 (1900-1909), Handbuch der Urkundenlehre für Deutschland und Italien, 1-2 (1912-1931) samt Geschichte der Monumenta Germaniae Historica (1921).