makroglobulinæmi
Makroglobulinæmi, Waldenströms monoklonale sygdom, alvorlig, sjælden blodsygdom ledsaget af lymfeknudehævelse (lymfom) og forstørrelse af lever og milt.
Sygdommen skyldes øget dannelse af særlige B-lymfocytter og plasmaceller, der udgør en klon (se immunologi (immunsystemet)). Plasmacellerne danner et abnormt immunglobulin (en M-komponent) af typen IgM, der er det største af immunglobulinerne med en molekylvægt på over 900.000. M-komponenten kan påvises i blodet og medfører stærkt forhøjet blodsænkning samt øget viskositet af blodet, hvilket kan medføre kredsløbssygdom. Sygdommen viser sig desuden ved tiltagende blodmangel (anæmi).