Nordlunde Kirke
Nordlunde Kirke er en sognekirke, der ligger nordligt i den lille by.
Kirkegården er på alle sider omgivet af en mur af kløvet kampesten. Hovedindgangen med kørelåge er fra syd.
Kirken består af et romansk kor og skib, som er opført i gode og usædvanlig velbrændte munkesten, hvoraf mange er sortbrændte. Den fik i 1863 et våbenhus bygget til på skibets sydside.
Kirken står i dag i blank mur med synlige teglsten med røde tegltage.
I den romanske kirke blev koret bygget før skibet. Her udstyrede man hjørnerne af både koret og skibet med svagt fremspringende murpiller, såkaldte lisener. I skibet har der oprindeligt været en dør mod syd og en mod nord. Af dem er bevaret skibets sydlige dør, som i omdannet form er i brug i dag. Skibet har haft to romanske vinduer i hver langmur, og spor af flere af disse kan stadig ses i murværket. Hele skibets østlige gavl over korets tag er ommuret.
Koret gavl er et fornemt eksempel på middelalderlig murstensarkitektur. I midten er et tilmuret, romanske vindue. Det har nedenunder en søjlestav af formsten, og over vinduet er et fint udformet murstik, som følger nichens rundbuede form. Øverst på muren er en buefrise, hvor konsollerne har lilje- og stregornamentik, mandehoveder og en nøgle, som svarer til konsollerne på Vindeby kirkes østlige gavl. Over buefrisen er et savskifte, hvor teglstenene ligger med hjørnet udad. I gavlens midterakse står en halvsøjle, der ender i en konsol med dyrehoved. Denne del af taggavlen har sildebensmønstret murværk. Herover er gavlen ommuret, og gavlens kamme med tinder er nyere.
Våbenhuset er fra 1863. Det har i det indre med en spidsbue tøndehvælving af brædder.
I det indre står kirken hvidmalet og glatpudset, så alle gamle detailler er skjult. Rummet bærer præg af lofternes murede, otteribbede krydshvælv, hvor alle buer nu står rødmalet med hvide fuger. Korbuen er udvidet og gjort spidsbuet.
Ved en istandsættelse i 1863 blev der indhugget store jernvinduer med cementpudsede indfatninger.
Af det middelalderlige inventar er døbefonten bevaret. Den er fra den sene romanske periode omkring midten af 1200-tallet. Fonten har tre dele af kalksten. Den er et gotlandsk eksportarbejde af den såkaldte bægerbladtype.
I korbuen mod syd er en degnestol, som stammer fra den tidlige renæssance omkring år 1575. Den er dog stærkt omdannet og står i dag overmalet med lys egetræsfarve.
Kirkens bænke er fra 1800-tallet. De har høje, smalle gavle.
Altertavle fra 1864. Et maleri af Kristus og den samaritanske kvinde ved brønden, signeret N. A. Lytzen 1864, i samtidig ramme med trekantgavl.
Prædikestolen er fra tiden efter 1850. Den har fem fag, hvor de store felter er smykket med støbte blyornamenter med bruskværk, hvor formerne opløses i forvredne og bevidst monstrøse dekorationer. De står på svungne, rankeprydede pilastre, dvs. halvsøjler, i Jørgen Ringnis' manér (død 1652). Til sammenligning kan nævnes Ringnis’ arbejde i Sankt Nikolai Kirke i Nakskov. Prædikestolen er egetræsmalet.