Designmuseum Danmark
Designmuseum Danmark, tidligere Kunstindustrimuseet, blev grundlagt i 1890 på initiativ af bl.a. Industriforeningen.
I 1894 blev Vilhelm Kleins bygning indviet ved siden af Industriforeningen på Rådhuspladsen i København, og året efter blev der åbnet for publikum.
Det direkte pædagogiske sigte var at vise forbilledligt kunsthåndværk fra alle tider til inspiration for håndværk og industri. Det blev afspejlet i opstillingerne, der var inddelt efter fag med rum for porcelæn, fajance, sølv, møbler, glas, tekstil, osv.
Genstandssamlingen blev suppleret med materiale i Kunstindustrimuseets Bibliotek, hvor lærlinge og svende foruden at øge deres teoretiske kundskab gennem boglån tegnede efter Billedsamlingens stik og fotografier.
I 1926 flyttede museet til de nuværende bygninger, det nedlagte Kongelige Frederiks Hospital i Bredgade (opført 1752-1757), der var en gave fra bankdirektør Emil Glückstadt. Arkitekten Kaare Klints idealer prægede ombygning og møblering, som også Ivar Bentsen deltog i.
Med 1900-tallets afstandtagen fra de historiske stilarter ændredes kunstindustrimuseernes rolle fra at være forbilledlige samlinger til at være museer for ældre europæisk og asiatisk kunsthåndværk.
I løbet af 1900-tallet skiftede museet flere gange udstillingsprofil. I en længere periode blev designhistorien belyst for det almene publikum gennem kronologiske opstillinger, samtidig med at udstillinger med tidens aktuelle tendenser henvendte sig mere direkte til udøvende designere og kunsthåndværkere.
Fra årtusindeskiftet og frem udviklede museet en stærk international profil, som tiltrak et stor udenlandsk publikum, i takt med at interessen for dansk design generelt steg markant.
I 2022 genåbnede museet efter en gennemgribende restaurering og lagde her vægt på i højere grad at fremstille designhistorien tematisk i mere selvrefleksive udstillinger, hvor designbegrebet og designs muligheder blev udfordret.