skovfirben
Skovfirbenet er et lille, brunt firben, som er forholdsvis almindeligt i skovbryn, på heder og i moser i Danmark. Det kan forveksles med markfirbenet, men er mindre og mere spinkelt bygget.
Firbenet kan opnå en totallængde på 18-20 cm. Heraf udgør kroppen ca. 4-6 cm for hannerne og ca. 4-8 cm for hunnerne. Kroppen er forholdsvis slank, og benene er korte. Oversiden varierer fra grønligt eller gråligt brun til rødbrun eller mørkebrun med lysere og mørkere pletter og længdestriber. Den har typisk en lys stribe på hver side af ryggen og et mørkere bånd langs siden af kroppen. Hunnen har en cremefarvet til gul underside, mens hannens underside er orangegul med mørke pletter og prikker.
Udbredelsen strækker sig fra Storbritannien og den nordlige del af Den Iberiske Halvø mod øst til den russiske ø Sakhalin. Mod nord når den op til Varangerfjorden i Norge, hvilket gør skovfirbenet til verdens nordligst forekommende krybdyr. I Danmark findes det i stort set hele landet.
I Danmark er skovfirbenet fremme fra marts til oktober. Parringen foregår i april. Hunnen går drægtig frem til juli og begyndelse af august, hvor hun føder sine 5-7 unger. De danske skovfirben er ovovivipare, hvilket vil sige, at unger ved fødslen er omgivet af en klar hinde, som de snart gennembryder. Underarterne Zootoca vivipara carniolica og Z. v. louislantzi fra hhv. Alperne og Den Iberiske Halvø lægger æg.