blæseformning
Blæseformning, inden for plastindustrien en proces til fremstilling af beholdere i form af hullegemer, ofte flasker og dunke, men også mere komplicerede emner som fx legetøj, benzintanke samt beholdere, fx til bremse- og sprinklervæske. Blæseformning anvendes ligeledes i glasindustrien til fremstilling af flasker.
Princippet i blæseformning er opblæsning af et mellemprodukt, som er fremstillet ved ekstrudering eller sprøjtestøbning. Mellemproduktet afskæres i passende stykker og anbringes i en todelt form, hvorefter det opblæses med trykluft efter formens facon. Herefter afkøles emnet netop så meget, at det beholder sin facon, når formen åbnes. De fleste termoplaster egner sig til blæseformning, men hovedsagelig anvendes polyethylen. En variant er folieblæsning, hvor fx plastposer og plastemballage fremstilles i en kontinuerlig proces, hvorved det ekstruderede materiale oppustes og formes uden brug af formværktøj.
Blæseteknikken er gammel og stammer oprindelig fra glasforarbejdning. Allerede i middelalderen anvendtes den såkaldte "glaspære", en sammenklappelig træform, som alternativ og hjælpemiddel til at puste flasker i det fri. I dag fremstilles glasflasker automatisk efter samme princip (dog i flere trin) som plastflasker.
I 1881 blev der i USA udtaget et patent på blæsestøbning af celluloid, mens industriel blæsning af termoplaster for alvor begyndte i slutningen af 1940'erne.
Se også plast.