Emily Brontë
Emily Brontë var en engelsk forfatter, som skrev knap 200 digte og en roman præget af stærk naturfølelse og eksistentielle visioner om adskillelse og forening, indespærring og forløsning.
Emily Brontë fulgte søsteren Charlotte på kostskole i England og Bruxelles og havde en enkelt ansættelse som guvernante, men sociale erfaringer blegnede ved siden af hendes naturoplevelser og indre visioner.
Emily var musikalsk og kunstnerisk den bedst begavede og den eneste egentlige lyriker blandt søstrene; hendes bidrag til Poems (1846) er de betydeligste. Som et sidestykke til Charlottes og broderen Branwells Angria-fortællinger skrev hun sammen med Anne fortællekredsen Gondal, hvorfra næsten alle hendes digte stammer (Complete Poems, 1941).
Romanen Wuthering Heights (1847, dansk titel Stormfulde Højder, 1919) handler om ondskabens indtrængen i to nabofamilier gennem et hittebarn, Heathcliff, der skønt fremmed og forhadt forelsker sig i en af døtrene; samspillet mellem skæbne og naturkræfter og heltindens konflikt mellem natur og kønsrolle skildres i et både bogstaveligt og mytisk sprog, der forener sansemættede beskrivelser af lokaliteter i Yorkshire med billedliggjorte indre syner.
Emily Brontë var en indesluttet natur og uanfægtet af samtidens afvisning af romanen; hun døde 30 år gammel af tuberkulose.