birkebarkbreve
Birkebarkbreve er tekster ristet på birkebark fra 1000-1400-tallets Nordøsteuropa. Det første brev blev fundet under udgravninger i Novgorod i 1951; et mindre antal blev derefter fundet i andre russiske byer. Et af de senest fundne og ældste breve er skrevet med latinske bogstaver, og man ved, at birkebark også i Sverige blev anvendt til at skrive på. Pga. gunstige jordforhold er dog langt de fleste, dvs. ca. 1000, udgravet i Novgorod (2002). De ældste fra 1000-tallets første årtier har bl.a. muliggjort en datering af skiftet fra fyrstemagt til bojarmagt tilbage til 1000-tallet. Fra tiden før 1030 stammer en lille dobbeltsidet ikon, som er malet på birkebark, samt en voksbog med tre Davidssalmer og en prædiken mod hedenskabet. Denne, den ældste bevarede russiske tekst, anvendtes formodentlig ved kristningen af Novgorod.
Brevskriverne, af hvilke flere har kunnet identificeres som historiske personer, repræsenterer alle samfundslag, begge køn og alle aldre. Birkebarkbrevene viser, at uddannelsesniveauet i Novgorod har været højt. De enkelte breve kan arkæologisk dateres inden for snævre intervaller og er derfor af uvurderlig betydning også for udforskningen af de slaviske sprogs historie. Man har således fået kendskab til en hidtil ukendt Novgoroddialekt.