Gudrun Hasle
Gudrun Hasle er en dansk billedkunstner. Hun arbejder fortrinsvis med broderi, men også fotografi, video og aktionskunst.
Gudrun Hasle er især kendt for sine selvbiografiske broderier, hvor hun behandler emner som kærlighed, usikkerhed, kropsbevidsthed, psykisk sygdom, selvskade, graviditet, fødsel og moderskab. Hun har også lavet mere aktivistiske værker om fx kolonialisme og national identitet.
I sine værker kombinerer Gudrun Hasle ofte billede og tekst. Gudrun Hasle er ordblind, og teksterne i hendes værker har derfor altid stavefejl.
Hun blev uddannet fra Det Fynske Kunstakademi i årene 2002-2008 og Det Kongelige Danske Kunstakademi fra 2007 til 2008.
Gudrun Hasle omtaler selv sin kunst som bekendelseskunst – kunst, der tager afsæt i kunstnerens egne livsfortællinger og bruger dem til at italesætte problematikker, som er fælles for mange mennesker. Hendes værker og soloudstillinger kan derfor ofte kobles direkte til en bestemt periode i hendes liv.
Som lille boede Gudrun Hasle og hendes familie i en periode i Thailand, hvor hendes far arbejdede for DANIDA. Her oplevede Hasle kontrasten mellem sin families privilegerede liv i en villa med tjenestefolk og den store fattigdom blandt lokalbefolkningen, som hendes far mødte i sit nødhjælpsarbejde. Erfaringerne herfra brugte Hasle som voksen i udstillingen My Charlhodt as a Expat (Kunstmuseum Brandts, 2015). Barndommen som 'expat' – en person, der har forladt sit hjemland til fordel for et andet land – dannede her afsæt for en række værker om globalisering, ulighed og de naturkatastrofer, der lurer under overfladen i Thailands Paradis-lignende natur.
Gudrun Hasles skoletid og teenageår var præget af en oplevelse af at være anderledes, som bl.a. udsprang af hendes ordblindhed: Det, der var nemt for de andre, kunne hun ikke selv. Først som studerende på kunstakademiet fandt Hasle ved et tilfælde ud af at bruge sin ordblindhed som en bevidst effekt i sin kunst: Som publikum er man tvunget til at anstrenge sig for at læse de tekster, der indgår i Hasles værker – ligesom Hasle altid selv har måttet anstrenge sig for at læse al den tekst, hun har mødt derhjemme, i skolen og i det offentlige rum.
Et andet væsentligt tema i Gudrun Hasles kunst er selvskade: Hasle har i flere værker beskrevet, hvordan hun som yngre skadede sig selv ved bl.a. cutting, og hvordan hun ofte har følt sig utilfreds med sig selv, sin krop og sit udseende. Dette var bl.a. emnet for udstillingen Modsmerte (Museet for Samtidskunst, 2012) og ikke mindst for hovedværket Gudruns livshistiore (2004); en 15 m lang frise udført i fladstingsbroderi, hvor vi i tekst og billeder følger Gudrun Hasles liv fra hendes fødsel og frem til, at hun blev optaget på kunstakademiet. I enden af frisen møder vi teksten "Fortsætlese føljer".
Endelig har Gudrun Hasles oplevelser med graviditet, fødsler og forældreskab spillet en afgørende rolle i hendes kunst: Udstillingen Belding a Humen (Galleri Tom Christoffersen, 2013) tog afsæt i Hasles første graviditet. Her kombinerede Hasle sine egne overvejelser om det at skabe liv med tilbageblik til 1970'ernes feministiske kunstværker om fødsel, graviditet og forventninger til moderrollen hos kunstnere som Kirsten Justesen og Dea Trier Mørch. I udstillingen Det vi skaber – Hasle & Heerup (Heerup Museum, 2022) arbejdede Hasle videre med temaerne og fokuserede især på, hvordan det at blive og være mor opfattes forskelligt af kvinder og mænd – med Henry Heerups værker om moderskab som sin direkte anledning.
Gudrun Hasle har haft soloudstillinger på en række museer i Danmark; foruden de tidligere nævnte bl.a. Horsens Kunstmuseum (Gudrun Hasle, 2022; Gudruns livshistiore, 2016 m.fl.), Vejen Kunstmuseum (Dem der kom før mig, 2015) og Copenhagen Contemporary (Im hiding in the legt, 2020). Hun har desuden medvirket i mange gruppeudstillinger på danske museer, gallerier og andre udstillingssteder.
Derudover har Gudrun Hasle udstillet på Færøerne samt i Grønland, Letland, Marokko, Slovakiet, Slovenien, Sverige, Tyrkiet, Tyskland, Ukraine og USA.