regeringsdannelse
Regeringsdannelse er den proces, hvorved der opnås den nødvendige enighed om etablering af en ny regering og – alt efter de formelle krav i forskellige lande – også godkendelse af denne regering. Proceduren varierer efter politisk system og (hvis det er relevant) beslutningsdygtighed hos statsoverhovedet eller parlamentsformanden. I nogle tilfælde har regeringsdannelsen været en yderst langstrakt process, dvs. den har varet adskillige måneder (eller mere).
Mht. dannelsen af en regering i Danmark, har der udviklet sig en klar praksis, bl.a. med udgangspunkt i, at Folketinget ikke først skal godkende en tiltrædende statsminister. Grundlovens regler om regeringsdannelse er i øvrigt både enkle og klare:
De såkaldte dronningrunder er altså kun den scene, hvor de politiske partiers ledere over for regenten og offentligheden præsenterer ders synspunkter på, hvilken regering de ønsker dannet.
De faktiske forhandlinger foregår altså ikke på Amalienborg, og dronningen har ingen kompetence med hensyn til udpegelse af hverken (eventuel) forhandlingsleder eller statsministerkandidat.
Når det står klart, at en af statsministerkandidaterne ikke straks vil blive mødt af et mistilldsvotum i Folketinget, kan vedkommende udnævne sig selv til statsminister og præsentere sig selv og den nye regering for dronningen. Indtil da er hele processen som nævnt foregået på den afgående – fungerende – statsministers ansvar.