Igor Tamm
Igor Tamm var en sovjetisk fysiker. Han var fra 1934 direktør for sektionen for teoretisk fysik under Videnskabernes Akademi i Moskva. I 1930 indførte Tamm begrebet lydkvanter, senere kaldt fononer. Han arbejdede derefter med metaloverfladers fysik og viste eksistensen af nogle særlige elektrontilstande på overflader, de såkaldte Tamm-niveauer. I perioden 1934-36 udviklede han teorien for kernekræfter som exchangekræfter og viste, at neutronen må have et magnetisk moment modsatrettet dens spin.
Sammen med I. Frank gav Tamm 1937-39 en forklaring på Tjerenkov-strålingen, som var opdaget i 1934 af P. Tjerenkov. De tre delte nobelprisen i fysik i 1958. I 1945 udviklede Tamm den såkaldte Tamm-Dankov-metode til at gennemføre tilnærmede beregninger i kvantefeltteorien, og i 1950 udviklede han sammen med A. Sakharov en teori for gasudladning i et stærkt magnetfelt. Dette arbejde blev grundlag for den sovjetiske forskning i kontrolleret fusion.
Under den kolde krig var Tamm aktiv i Pugwash-bevægelsen for nedrustning og gensidig forståelse mellem øst og vest.