Samuel Hahnemann
Samuel Hahnemann, 1755-1843, tysk læge, grundlægger af læren om homøopati. I 1790 beskrev han efter forsøg på sig selv, at behandling af raske med malariamidlet kinabark medførte en koldfeberlignende tilstand, som lignede malaria. Bl.a. på basis af denne iagttagelse opstillede han i 1796 det homøopatiske princip: Det samme kureres af det samme (similia similibus curantur). I hovedværket Organon der rationellen Heilkunst (1810) beskrives bl.a. en potenserende virkning af fortynding af medicin.
Efter en tid at have undervist ved universitetet i Leipzig grundlagde Samuel Hahnemann en skole for homøopati i 1812, men hans behandlingsmetoder gav anledning til stridigheder med de lokale myndigheder og kolleger, hvorfor han i 1821 måtte drage til Köthen og i 1835 til Paris, hvor han drev en blomstrende praksis til sin død.