refusion
En refusion er en tilbagebetaling, en godtgørelse; inden for det offentlige overførsel af midler fra staten til kommunerne.
Refusion udgør normalt en bestemt andel af en kommunes udgifter på et givet område, oftest udmålt som en procent. Refusioner benævnes også jævnligt øremærkede tilskud, fordi der er et link mellem betalingen og ydelsen eller aktiviteten.
Tidligere blev en stor del af de kommunale udgifter finansieret ved statslige refusioner, men siden 1970 er de fleste refusionsordninger omlagt til generelle tilskud, som udbetales efter faste eller objektive kriterier og er uafhængige af omfanget af aktiviteten eller evt. finansiering via kommuneskatten.
Refusioner er således stort set afskaffet på serviceområderne (skole, dagpasning, ældrepleje, hjemmehjælp, veje m.m.) på nær en refusionsordning for særligt dyre enkeltsager på det sociale område.
På de områder, hvor kommunen udbetaler kontante beløb til borgerne, dvs. sociale overførsler, findes der stadig en vis grad af refusion fra staten til kommunerne, om end refusionssatsen oftest er væsentligt lavere end 100 pct. (fuld refusion). Det gælder fx folke- eller seniorpension, syge- eller arbejdsløshedsdagpenge, førtidspension, kontanthjælp og boligstøtte.
Refusioner fra staten til kommuner gør i praksis ydelsen set fra kommunen billigere, end hvis kommunen selv skulle finansiere ydelsen, evt. via et generelt tilskud. Dette kan være ønskeligt for at tilskynde kommunen til aktiviteten, eller omvendt ikke ønskeligt, hvis de reelle omkostninger set fra kommunen herved undervurderes.
Refusioner fra staten til kommuner giver en form for automatisk udligning mellem kommuner med høje udgifter henholdsvis lave udgifter. Hvis der ikke er refusion, er alternativet sædvanligvis en anden form for udligning.