Robert le Diable
Robert le Diable er en grand opéra i fem akter af Giacomo Meyerbeer med libretto af Eugène Scribe og Germain Delavingne (1790-1868).
Teksten bygger på gamle legender om Robert den 2. den Prægtige eller Djævlen, der var Hertug af Normandiet 1027-1035, og som ifølge nogle versioner skulle være søn af djævlen. Operaen er skrevet specielt til Pariseroperaen, hvor den blev uropført i 1831. Successen var betragtelig, og Meyerbeer vandt international anerkendelse for sit gennembrydende værk, der udover at være en grand opéra også er den første gotisk-romantiske opera af sin art med overnaturlige elementer, djævlepagt a la Faust og ekstatiske danse. Allerede otte år efter sin førsteopførelse var Robert le Diable blevet opført tusinder af gange på europæiske og amerikanske teatre, og successen fortsatte indtil starten af 1900-tallet. Derpå skulle der gå ca. 70 år, inden den igen blev opført i Europa og USA.
Handlingen foregår på Sicilien omkring år 1300, hvor Robert, der er blevet fordrevet fra Normandiet, prøver at vinde prinsesse Isabelle under en ridderturnering, men bliver forhindret i at deltage pga vennen Bertrams fatale indflydelse. Det afsløres senere, at Bertram er hans far og selve djævlen, der ønsker at slutte en pagt med Robert. At han ikke ender i djævlens magt, skyldes Alice, hans fostersøster, der kæmper i det godes sag og til sidst overvinder den onde. Blandt operaens overnaturlige elementer bør nævnes den berømte balletscene i 3. akt, hvor afdøde nonner vækkes til live for at deltage i en løssluppen dans. Til denne scene skabte August Bournonville sin egen koreografi, da operaen blev opført i København i 1833.