euroobligationer
Euroobligationer eller eurobonds betegner dels obligationer, som udstedes og omsættes uden for det land, i hvis valuta de er benævnt, og dels et forslag om obligationer, der udstedes i fællesskab af staterne i euroområdet. Derudover kan ordet betegne obligationer, der er udstedt i euro, f.eks. de individuelle eurolandes statsobligationer.
Ordet eurobond blev oprindelig skabt af finansmanden Julius Strauss i 1963 i forbindelse med et stort italiensk motorvejsprojekt. Projektet blev finansieret ved at udstede obligationer for 15 mio. amerikanske dollar. Siden er begrebet blevet brugt mere generelt til at betegne obligationer, der udstedes i en anden valuta end udstederlandets egen. Ofte arrangeres og garanteres udstedelserne af et internationalt bankkonsortium. Anvendt i denne betydning har begrebet ikke noget direkte med euro eller med EU at gøre, men kan bruges generelt om obligationsudstedelser i et andet lands valuta.
Efter oprettelsen af ØMU'en og indførelsen af euro er det lejlighedsvis blevet foreslået, at den europæiske centralbank (ECB) skulle udstede obligationer på de enkelte medlemslandes vegne, som landene hæfter for i fællesskab. Sådanne – indtil videre hypotetiske – obligationer omtales også som euroobligationer. I en variant, hvor planen er at samtlige EU-lande står bag udstedelsen, bruges betegnelsen EU-obligationer. Motivationen bag er, at det ville gøre lånene billigere for de EU-lande, der skal betale en høj rente, hvis de alene hæfter for lånet. Ideen blev lanceret af EU-Kommissionen i 2011 under den europæiske statsgældskrise, men blev ikke til noget på grund af modstand fra blandt andet Tyskland. I 2020 er ideen atter kommet frem under den økonomiske krise i kølvandet på corona-pandemien. Her har bl.a. Italien og Spanien foreslået at udstede fælles "corona-obligationer" for at finansiere de øgede offentlige udgifter i forbindelse med epidemien.