Redsted Kirke
Redsted Kirke er en sognekirke beliggende nordligt i byen Redsted på Mors. Kirkegården er omgivet af et dige af kampesten mod nord og øst, mens der til de andre sider er mure af kløvet kamp. Mod syd findes en køreport, og i vest og øst er der fodgængerlåger.
Kirken består af romansk kor og skib opført i granitkvadre med en sokkel med skråkant, et sengotisk våbenhus mod nord i samme materiale, samt et vesttårn fra 1936, hvor der nederst er genanvendt kvadre fra skibets nedbrudte vestgavl.
Tårnet er bygget af arkitekt Jens Foged (1890-1959), Thisted. På kirkebygningen ses flere steder munkestenspartier rundt omkring vinduer og døre. Kirkens kvadermure står blanke med synlige sten, mens tårn og taggavle er hvidkalkede.
Korets romanske østvindue står som indvendig vægniche. Udvendigt anes imidlertid kun en over- og underligger fra dette vindue. Nord- og sydvinduet er rekonstrueret med anvendelse af romanske vinduesfragmenter. Kirkens øvrige vinduer er nyere. Den tilmurede syddør har oprindeligt haft en søjleportal. Våbenhusets fladbuede yderdør er oprindelig.
I kirkens indre anes konturerne af kvaderstenene bag den hvide kalk, og der ses enkelte stenhuggerfelter. Et stenhuggerfelt er en regelmæssig eller uregelmæssig figur indhugget i en kvader, som ofte laves for at tilsløre en ujævnhed i stenen.Korbuen står blank med attisk profilerede kragsten, dvs. sten med en fremspringende profil, og den har sokkel med skråkant.
Kirken har overalt blytag på nær våbenhuset, som har tegltag. Over koret og skibet er der bevaret et smukt, middelalderligt tagværk i eg. Kirkens indvendige bjælkelofter er malet i en brun nuance, der sammen med farverne grøn og rød præger kirkerummets inventar.
Kirken rummer et ganske helstøbt historisk inventar fra især renæssancen. Der findes rester af et muret, romansk alterbord under et panel fra 1600-tallet. Også altertavlen er fra omkring 1600. I storfeltet ses et maleri, Kristus og de små børn, af E. Jurs, 1925.
Døbefonten er romansk og har en rundstavudsmykket kumme. Prædikestolen er fra 1595 med bemaling og farvesætning fra omkring 1700. I storfelterne ses evangelistbilleder. Lydhimlen, dvs. baldakinen over prædikestolen, er fra 1699. Det samme er præstestolen i korets nordvesthjørne, som er udført af Christen Bech Snedker og udsmykket med allegoriske malerier fra pietismens tid.
Det lukkede stoleværk er fra omkring 1650, og de forreste bænke har en anden gavludsmykning end resten af stoleværket. Degnestolen i korets sydøsthjørne dateres til omkring 1600.
Mod nord mellem våbenhus og skib ses en jernbunden dørfløj fra omkring 1600-1650. I skibets vestende findes et nyere orgelpulpitur.
Klokken fra 1786 har et motiv af de elleve første oldenborgske konger. Den er bekostet af Jens Christensen Riis (1739-1804) på herregården Blidstrup i 1786 og støbt af Daniel Henrich Reimer (født i 1751), Randers. Klokken hang inden tårnets opførelse i en tømret klokkestabel ved korgavlen. 
Kirken gennemgik en stor indvendig istandsættelse i 2017.