Okot p'Bitek
Okot p'Bitek, 1931-1982, ugandisk digter, skrev på acholi (luo) og engelsk. Det fortællende digt Song of Lawino (1966, da. Lawinos sang: en klagesang, 1970) er en hustrus rå, morsomme og skandaløse udlevering af den afrikanske mand, når han er mest hyklerisk og underdanig over for den hvide kultur. Det blev efterfulgt af Song of Ocol (1970), som er ægtemandens svar, og af endnu to skarpe lyriske monologer: den flimrende Song of Prisoner (1971) og Song of Malaya (1971), lagt i munden på en prostitueret. Okot p'Bitek studerede i England, skrev antropologiske og kulturkritiske værker, underviste i litteratur og afrikanske studier på Makerere Universitet i Uganda og ved Nairobi Universitet 1972-79. Hans karisma og idérigdom gjorde ham til en næsten mytisk figur i 1970'ernes østafrikanske litterære renæssance.