Havnbjerg Kirke
Havnbjerg Kirke er en sognekirke, der ligger syd for den gamle del af Havnbjerg, i dag øst for byen.
Kirkegården, som blev udvidet i 1811, er næsten oval og er omgivet af et kampestensdige. Kirkegården har seks indgange, hvoraf hovedindgangene er mod vest og nord. Mod øst fører en sti ud til en nyere kirkegård, som ligger uden for diget, nordøst for kirken. På kirkegården har der tidligere været to generationer af klokketårne af træ. Det første brændte ned før 1756, mens det yngre blev opført umiddelbart efter og revet ned i 1855.
Kirken består af et romansk kor og skib, opført i rå kampesten med hjørner af granitkvadre, et gotisk våbenhus, et sakristi fra 1780 og et tårn fra 1856-1857.
Kirkens ældste dele, nemlig koret og skibet, er måske opført ad to omgange. Koret er nemlig muligvis ældre end det korte, brede skib. Der er bevaret to vinduer fra den ældste tid, et i koret og et i skibet mod nord, som begge blev genåbnet i 1954. Oprindeligt havde kirken som alle andre kirker to døre, nemlig i skibets nord- og sydmur længst mod vest. Selvom disse døre er muret til, er de stadigvæk synlige som udvendige nicher.
Det sengotiske våbenhus foran norddøren er opført i rå kampesten i gotisk tid og blev ombygget i 1821, hvor det nuværende østvindue blev indsat, ligesom nogle oprindelige, murede bænke blev fjernet.
Sakristiet ved korets østgavl er en lille bygning med halvtag, som har yderdør mod nord og er forbundet med koret gennem en dør midt i gavlen.
Tårnet ved skibets vestende blev bygget i 1856-1857 efter næsten 30 års ønske om at erstatte det gamle klokkehus af træ på kirkegården. Tårnet er bygget i gule mursten og har et spir, som er inspireret af spiret på Rise Kirke. Tårnrummet fungerer nu som våbenhus og er forbundet med skibet gennem en dobbeltdør. Kirkens yngste tilbygning er det lille trappehus på tårnets nordside, som blev opført i 1954.
Kirkens tagværk er ældst over skibet, hvor det er samtidigt med selve bygningsdelen og derfor stammer fra romansk tid. Over koret er det fra gotisk tid, mens tagværket i de øvrige bygningsdele er yngre.
Indvendigt er kirken præget af sine hvidkalkede vægge, og mens skibet har fladt bjælkeloft malet brunt og gråt har koret hvælvet loft med kalkmalerier.
Koret er udsmykket med flere kalkmalerier. I vinduet på nordvæggen er der således senromanske eller unggotiske kalkmalerier, som forestiller Kristus og apostle, mens et maleri på væggen ved siden af viser en uidentificeret person. På hvælvene over koret er der lidt yngre kalkmalerier fra mellem 1490 og 1510, som forestiller forskellige blade samt et lille, hjortelignende dyr. 
Kirkens inventar er præget af flere forskellige tidsaldre. Det eneste bevarede fra middelalderen er døbefontens kumme, mens renæssancen er repræsenteret ved den flot udskårne prædikestol. Et af kirkens hovedværker er altertavlemaleriet af sønderjyden C.W. Eckersberg, som er det eneste værk, han har leveret til en kirke i netop Sønderjylland.
Kirkens ældste inventarstykke er kummen fra den romanske døbefont af granit. Foden er fra 1949. Den lille døbefont er udsmykket med 10 små arkader, altså buer, som er hugget ud af stenen.
Tidligere havde kirken en sengotisk altertavle fra første del af 1500-tallet. Selvom tavlen er forsvundet, er figurerne fra den bevaret og gemt på Nationalmuseet. 
Prædikestolen er en rigt udskåret stol i senrenæssancestil fra omkring 1625. Den er opbygget af syv fag, hvoraf de tre midterste springer frem som en karnap. Felterne er udsmykket med scener fra Jesu liv, og på hjørnerne er der figurer med søjler som underkrop, som symboliserer de bibelske dyder.
Kirkens pulpitur, dvs. balkonen, er egentlig fra 1748-1750, men blev i 1943 flyttet til sin nuværende placering mod vest. Før var det langs nordvæggen.
Altertavlen er et maleri af C.W. Eckersberg fra 1831, som forestiller bønnen i Gethsemane. Det er indsat i en klassicistisk ramme med trekantgavl.
Stoleværket, dvs. kirkens bænke, er fra 1895 og er gråmalede.
Nord for korbuen hænger der et krucifiks, som er skåret i 1958 som en kopi af et krucifiks fra 1400-tallet.
Af gravminder kan nævnes en gravsten fra 1778 ved skibets nordvæg, samt på kirkegården et smedejernskors fra 1901 og to monumenter sat over faldne soldater i de Slesvigske Krige og 1. Verdenskrig.