Valery Larbaud
Valery Larbaud slog igennem som fransk forfatter med romanen Fermina Márquez (1911) om nogle unge skoleelevers følelsesliv og blev berømt med den rigt facetterede roman om den velhavende unge A. O. Barnabooth (1913), der delvis leverer et selvportræt af den mondæne, kosmopolitiske rejsende Larbaud. Han introducerede væsentlige strømninger fra moderne spansk og angelsaksisk kultur og litteratur gennem artikler, essays og oversættelser, bl.a. af James Joyces Ulysses, som han fik udgivet i 1929. På dansk findes Læsningen. Denne skønne og skyldfri last (1925, dansk 1942) og novellerne Mit lønlige koncil (1921, dansk 1951). Larbaud mistede talens brug som 54-årig og førte derefter en tilbagetrukket tilværelse.
Den tredelte roman om amerikaneren A. O. Barnabooth er alt i alt bygget op omkring skikkelsens rejser i Europa og ophold i de store byer. Romanen er rummer forskellige digte (Poésies de A. O. Barnabooth (1908), frem for alt en begejstret Ode til de moderne luksustog i stil med Guillaume Apollinaires og Blaise Cendrars' store digte fra 1913. Moderniteten synes at være Larbauds kendemærke, men i mange essays og breve udtrykker han en vis kritik af tidens kulturtab.
Hans arbejde som oversætter var omfattende, ud over oversættelsen af Ulysses og andre tekster fra engelsk (Wells, Stevenson, Whitman med flere) skrev han et essay om det at oversætte, Sous l'invocation de Saint Jérôme (1945), hvor han forsvarede den opfattelse, at en oversættelse er en personlig sproglig-litterær skabelse, en kunst i sig selv. Essayet er indgået i vor tids fornyede diskussion af litterær oversættelse som en særlig genre.