Den Finsk-russiske Personalunion
Den Finsk-russiske Personalunion, personalunion 1808-1917, da den russiske kejser var storfyrste af Finland. Da Rusland i 1808 erobrede Finland, valgte kejser Aleksander 1. at gøre det til et storfyrstendømme, som han ligesom sine efterfølgere styrede uafhængigt af Rusland som konstitutionelt statsoverhoved. Selvom Aleksander snart ignorerede de finske institutioner, respekterede både han og senere broderen Nikolaj 1. Finlands uafhængighed af den russiske regering. Da Aleksander 2., der opnåede stor popularitet i Finland, efter nederlaget i Krimkrigen indledte en reformpolitik, kunne den finske stænderlanddag begynde at fungere regelmæssigt. Efter mordet på Aleksander 2. i 1881 stillede sønnen Aleksander 3. yderligere reformer i bero, og skønt han modstod voksende krav fra den russiske regering om at få direkte kontrol med Finland, tillod han en gradvis russificeringspolitik. Denne accelererede under den svage Nikolaj 2., der fra 1910 i stigende grad lod den russiske regering få direkte indflydelse i Finland og var parat til at lade Finland inkorporere i det russiske rige.