CKM-matricen
CKM-matricen er i elementarpartikelfysik en matrix bestående af ni komplekse tal, der beskriver måden, hvorpå kvarker vekselvirker igennem de såkaldte svage vekselvirkninger.
På grund af muligheden af bl.a. omdefinitioner af kvark-felter under komplekse faser består matricen i realiteten kun af tre såkaldte blandings-vinkler, samt én kompleks fase. Oprindeligt var denne matrix introduceret af N. Cabibbo på et tidspunkt, hvor kun fire kvarker var kendte, og matricen var derfor tilsvarende mindre, idet den kun indeholdt fire tal, der igen kunne reduceres til blot én vinkel, Cabibbo-vinklen.
Udvidelsen til de nu kendte seks kvarker krævede den større matrix med ni elementer, og den blev foreslået i 1973 af Kobayashi og Maskawa. Det nye ved CKM-matricen er, at den på grund af den ene komplekse fase giver mulighed for en eksplicit brydning af en kombination af to fundamentale symmetrier i naturen: paritet og ladningskonjugering, betegnet CP (se også symmetri). Bestemmelsen af de tre reelle vinkler samt den komplekse fase er derfor af afgørende betydning for forståelsen af, hvorledes de observerede brud på disse symmetrier kan forstås på det fundamentale niveau af standardmodellen for elementarpartikelfysik.