Lucius Apulejus
Lucius Apulejus, f. ca. 125, romersk filosof og forfatter, typisk eksponent for 100-t.'s sofister, født i Madaura i Numidien. Hans værker er skrevet på et overdådigt latin og viser hans hovedinteresser: retorik, populær filosofi og religion.
Lucius Apulejus' kendteste værk er Metamorphoses (græsk 'Forvandlinger') eller Det Gyldne Æsel (da. 1942 ved Otto Gelsted), en satirisk eventyrroman, hvis fortæller, den selvhævdende og nysgerrige Lucius, bliver forvandlet til et æsel og i dyrehammen kommer ud for alskens ulykker på samfundets bund, inden han ved gudinden Isis' hjælp atter får menneskeskikkelse.
Romanen er en bearbejdelse af et græsk forlæg, som Lucius Apulejus har givet en teologisk overbygning ved at tildigte bl.a. Isis' indgriben og historien om Amor og Psyche (sjælens frelse gennem kærligheden).
Der er tilsyneladende selvbiografiske træk i romanen, der kan læses som en allegori over den fortabte sjæls frelse gennem den guddommelige kærlighed, en tolkning, som altid har gjort Lucius Apulejus populær, også i den kristne kirke.