kvælning
Kvælning er iltmangel som opstår ved mangel på ilt i luften eller en afbrydelse af ilttransporten i kroppen, fx en blokering af luftvejene. Kvælning kan føre til bevidstløshed og kvælningsdød.
Kvælning kan opstå ved forskellige omstændigheder – traumatisk kvælning, kvælning ved manglende ilt i luften og ved forurening.
Traumatisk kvælning er kvælning ved ydre eller indre spærring af luftvejene, tryk mod halsen (strangulation), drukning og sammenpresning af brystkassen. Traumatisk kvælning betegnes også som mekanisk kvælning.
Ydre spærring af luftvejene kan fx skyldes en pude eller plasticpose over næse og mund, som forhindrer vejrtrækningen.
Indre spærring af luftvejene kan skyldes et fremmedlegeme i luftvejene, fx et stykke mad eller legetøj. Kvælning pga. et fremmedlegeme i luftvejene betegnes som bolusdød. Indre spærring kan også ske, hvis en person lejres i en stilling som hæmmer vejrtrækning, fx under et epilepsianfald, eller hvis der kommer opkast ned i luftvejene, såkaldt aspiration.
Sammenpresning af brystkassen kan fx ske ved ulykker, hvor en person kommer i klemme under noget tungt, fx siloulykker, hvor personen dækkes af korn eller grus, eller paniksituationer, hvor en person klemmes af andre mennesker.
Kvælning kan forekomme, hvis der indåndes iltfattig luft. Luft indeholder normalt 20 % ilt, og en person bliver næsten øjeblikkeligt bevidstløs, hvis luftens iltindhold falder til 6 %. Kvælning pga. manglende ilt i luften sker fx hvis en person trækker vejret i en plastikpose, hvor mængden af ilt i posen falder og til sidst opbruges.
Personer, som befinder sig i lufttætte rum, vil omkomme af kvælning, når ilten i rummet er brugt op, fx i et hermetisk lukket rum i en lastbil eller lufttætte bokse.
Kvælning pga. manglende ilt kan forekomme i arbejdsulykker, hvor en person befinder sig i et område med manglende ilt, fx i miner eller brønde, hvor ilten kan være fortrængt af kuldioxid eller andre gasser, og i rustne tanke kan ilten være opbrugt ved rustdannelsen.
Kvælning ved forgiftning forekommer fx ved røgforgiftning, hvor brandrøgens indhold af kulilte fortrænger ilten i blodet. Kulilte (CO) er en lugtfri luftart som opstår ved ufuldstændig forbrænding, fx ved manglende træk i en skorsten. Ilt transporteres ud til kroppens væv med blodets røde farvestof hæmoglobin, men kulilte binder sig bedre til hæmoglobin end ilt og kan derfor fortrænge ilten i blodet. Den manglende ilt i blodet pga. kulilten fører til en kvælningstilstand som kan være dødelig. Røgforgiftning skyldes først og fremmest brandrøgens indhold af kulilte.
Kvælningsdød ses ved alle fire dødsmåder – ved naturlig død, ulykker, selvmord og drab.
Eksempler på kvælning ved naturlig død er et svært akut astmaanfald med dødelig udgang eller en allergisk reaktion på fx et insektstik, hvor luftvejene aflukkes pga. hævelse i slimhinderne. Kvælning kan forekomme ved ulykker, hvor fx tøj kommer i klemme i en roterende maskine og omsnører halsen eller ved autoerotiske dødsfald. Kvælning ved selvmord foregår hyppigt ved hængning, og ved drab kan offeret blive kværket, dvs. grebet om halsen, eller får halsen omsnøret af stof, reb eller andet materiale.
Ved en retsmedicinsk undersøgelse af en person, der har været udsat for kvælning, kan undersøgelsens fund bl.a. vise, om personen er har været udsat livfare, hvilket er vigtigt i sager om vold. Hvis en person er død af kvælning er der karakteristiske fund den retsmedicinske undersøgelse, da døden er forårsaget af iltmangel (anoxi).
Når en person har været udsat for kvælning vurderes det hvor kraftigt personen er blevet grebet om halsen, og om personen har været udsat for livsfare. Denne vurdering er vigtig, når en gerningsperson er sigtet i en voldssag. På et voldsoffer, som er blevet grebet om halsen, kan der påvises punktformede blødninger i øjnenes hinder og i ansigtet, hvis grebet har været kraftigt og dermed livsfarligt.
Når en person er død af kvælning, vil ligpletterne være meget mørke, fordi iltfattigt blod er mørkt. Blodet er flydende, hvilket også ses ved andre former for pludselig død. Hvis døden derimod indtræffer langsomt, vil blodet i hjertet og i de større kar være størknet. Ved kvælningsdød vil der hyppigt være afgang af urin og afføring, og hos mænd ses nogle gange sædafgang.
Ved kværkning, som skyldes greb om halsen, kan der være neglemærker eller blå mærker på halsens hud, blødninger i halsens muskulatur og bløddele, og der kan være brud af strubens brusk og tungebenet. Ved greb om halsen er det især blodets afløb fra hovedet som hæmmes, mens der stadig pumpes blod op i hovedet gennem halspulsårerne. Blod ophobes derfor i hovedet, og det medfører, at de små blodkar brister, og der opstår små punktformede blødninger i øjnene, i ansigtet og i slimhinden i munden. Hovedet bliver desuden blåt og oppustet, og tungen kan stikke ud gennem munden. Hvis brystkassen er blevet sammenpresset, kommer der særlig mange punktformede blødninger i ansigtet, hvilket betegnes masque ecchymotique.