Tove Nielsen
Tove Nielsen blev født i Durup i Salling, hvor hendes fader var lærer. Hun blev student fra Nykøbing Mors Gymnasium i 1960 og tog lærereksamen i 1964 på Skive Seminarium. Herefter var hun ansat ved Skive kommunale skolevæsen indtil 1973, da hun blev minister. 1978-92 virkede hun ved siden af sine skiftende politiske hverv som konsulent i bl.a. Dansk Arbejdsgiverforening.
Tove Nielsen blev politisk aktiv allerede, da hun gik på seminariet. Hun var således formand for Skiveegnens Venstres Ungdom (VU) 1963-66. Senere blev hun formand for VU i Viborg amt og kom i VUs landsstyrelse. En plads i Folketinget havde naturligt nok den politisk engagerede lærers interesse, hun var opstillet som kandidat fra 1968 og kom ind på Christiansborg som suppleant i 1972. Ved valget året efter gled hun atter ud af tinget. Til gengæld blev hun undervisningsminister i Poul Hartlings smalle Venstreregering 1973-75. Tove Nielsen var meget i mediernes søgelys i løbet af de ca. 14 måneder, hun var undervisningsminister. Det var en periode, hvor uddannelsespolitiske emner stod højt på den politiske dagsorden. Ekspansionen i de højere uddannelser havde ført til oprettelsen af det eksperimenterende Roskilde Universitetscenter i 1972 og til forslag om at indføre adgangsbegrænsning. Desuden pressede en reform af folkeskolen sig på. Reformarbejdet var sat i gang under tidligere regeringer, og Tove Nielsen fortsatte arbejdet. I modsætning til Socialdemokratiets udspil ville hun bevare niveaudelingen i fagene i de ældste klasser samt karaktergivning og afsluttende prøver og eksaminer. Derimod var hun på linie med Socialdemokratiet i ønsket om at bevare den udelte skole. Det lykkedes ikke for Venstreregeringen at få gennemført sit lovforslag, inden den måtte afgive regeringsmagten til Socialdemokratiet efter valget i 1975. Men Tove Nielsens efterfølger som undervisningsminister Ritt Bjerregaard valgte, for at få et bredt flertal for en reform, at lade Venstres forslag være udgangspunktet for forhandlingerne. Tove Nielsen satte således i høj grad sit præg på Folkeskoleloven fra 1975, selvom den ikke bar hendes underskrift.
Tove Nielsen blev medlem af Folketinget i 1975, gled ud ved valget i 1977, blev igen valgt i 1979, men viste nu sit stærke temperament ved i 1980 at nedlægge sit mandat med den begrundelse, at hun kun blev tildelt betydningsløse ordførerskaber og udvalgsposter. Da var hun blevet medlem af Europaparlamentet. Ved det første direkte valg i 1979 blev hun valgt med det højeste stemmetal på Venstres liste, og hun var partiets europæiske spidskandidat op gennem 1980’erne, men faldt ved valget i 1994. Tove Nielsen sad i sit partis hovedbestyrelse 1974-94 og var formand for det liberale oplysningsforbund LOF 1975-78. Hun blev i 1975 Kommandør af Dannebrogordenen.
KVINFO erhvervede de digitale ikke-kommercielle rettigheder til Dansk Kvindebiografisk Leksikon i 2001 og stillede værket til rådighed for offentligheden i en gratis online-udgave, hvor læserne fik mulighed for at søge på kryds og tværs i leksikonet.
Siden oktober 2022 har den digitale udgave været videreført på lex.dk, hvor man ved søgning tillige får resultater fra de øvrige værker på platformen. På lex.dk er mange af biografierne også blevet forsynet med fotos og illustrationer.