Gråsten Slotskirke
Gråsten Slotskirke er sognekirke for Gråsten Sogn, der udgør nordfløjen i det trefløjede Gråsten Slot. Syd for kirken ligger slotspladsen, og mod nord er der udsyn til Gråsten Slotshave. Først i 1851 blev kirken sognekirke. Før da havde den været forbeholdt slottets beboere.
Gråsten Slot er i årenes løb blevet ombygget og restaureret flere gange, hvilket også afspejles i kirken. Bygningsarkæologiske spor peger nemlig på, at bygningen, der indeholder kirken, tidligere havde en anden funktion, hvor rummet var delt i to etager af et bjælkeloft.
Omkring år 1700 blev fløjen ombygget til sin nuværende skikkelse, hvor kirkerummet blev indrettet. Den overdådigt udsmykkede barokkirke, som har 11 fag i vinduerne i længden, havde oprindeligt hovedindgang midt i sydmuren, indtil indgangspartiet blev flyttet til sin nuværende placering mod vest.
Indvendigt minder kirken om den yngre Augustenborg Slotskirke ved det høje kirkerum med tøndehvælvet loft og balkonen, der løber langs hele rummets kant. Balkonen hviler på 12 korintiske søjler, som afspejles i de mindre, korintiske søjler mellem balkonen og loftet. Øverst er det fladt tøndehvælvede loft over skibet rigt udsmykket med stuk, mens der over balkonerne er fladt loft, som er udsmykket med talrige malerier. 
Kirkens inventar bærer præg af, at kirken oprindeligt var lavet som kapel til beboerne på Gråsten Slot. Mod vest er indgangspartiet for eksempel indrettet i resterne af en herskabsstol – en særlig loge til greven og hans familie, ligesom der på balkonen overfor prædikestolen findes en tilsvarende loge.
Altertavlen er en stor konstruktion, som stammer fra slutningen af 1600-tallet. Den er lige så høj som selve kirkerummet og er opbygget af to etager, som er udsmykket med figurer af Moses og Aron, de fire evangelister samt fire malerier fra Jesu liv.
Døbefonten er fra omkring år 1700, men kun kummen er oprindelig. Den ottekantede fod er nyere, hvilket skyldes, at døbefonten blev ødelagt af tyske soldater i 1864.
Pulpituret, altså balkonen, er fra 1701 og løber rundt langs hele rummets kant. Gelænderet er rigt udsmykket med forgyldte, udskårne akantusblade og udskårne englebørn. Over for prædikestolen springer pulpituret frem som en karnap, hvor den ældste herskabsstol findes.
Herskabsstolen i vest var fra 1759 og bestod oprindelig af et bredt midtfag, flankeret af to smallere, som alle havde små ruder i to etager. Det nederste vindue i midten blev i 1925 afløst af en dør, som fører ud til indgangshallen.
Prædikestolens himmel er ældre end selve prædikestolen og er udsmykket med forgyldte englebørn. Øverst er et krucifiks med en Kristusfigur i næsten naturlig størrelse. Selve prædikestolen er opbygget af fire fag, som er udsmykket med forgyldt stuk.
Langs kirkens vægge, på undersiden af balkonerne samt på undersiden af loftet over balkonerne, findes der intet mindre end 72 malerier. De talrige malerier forestiller scener fra Det Gamle Testamente og Det Nye Testamente, profeter, Martin Luther og Philipp Melanchthon. Mange af malerierne bærer præg af nyere bemaling, hvilket skyldes, at mange af dem kom til skade under krigen i 1864, hvor kirken blev brugt som lazaret til sårede soldater.
Alterklædet og en messehagel er broderet af den daværende kronprinsesse Ingrid og blev skænket til kirken i 1943.