indisk gult
Indisk gult blev sandsynligvis indført i Indien fra Persien i 1400-tallet og var kendt under flere betegnelser.
Pigmentet fremstilledes af urin fra køer, som blev holdt på en pinefuld diæt af mangoblade og vand. Fremstillingen af indisk gult blev forbudt i Indien i 1908, og siden ca. 1920 produceres det ikke længere. Indisk gult kan derfor nu bruges til at bestemme kunstværkers ægthed og alder.
Den vigtigste farvestofforbindelse i pigmentet er baseret på det gule krystallinske magnesiumsalt af euxanthinsyre. Man fremstillede indisk gult ved at inddampe urinen, og bundfaldet blev formet til kugler, som blev eksporteret som rå-pigment. Disse blev senere knust, pigmentet vasket og videre forædlet af farvehandleren.
I 1500-tallet bragte portugisiske handlende pigmentet til Europa. De europæiske malere kendte ikke til noget andet gult pigment, der var så lyst og lysægte.