begrundelsespligten ved forsikringsafslag
Begrundelsespligten ved forsikringsafslag er, når forsikringsselskabet skal begrunde, hvorfor forsikringen ikke kan tegnes, eller hvorfor forsikringsaftalen opsiges. Begrundelsen skal indeholde en henvisning til de relevante retsregler, samt en kort redegørelse for, Begrundelsen skal efter anmodning fra kunden/forsikringstageren være skriftlig.
Begrundelsen skal udformes på en sådan måde, at den fremtræder som en forklaring på, hvorfor forsikringsselskabet har afvist at tegne eller har opsagt forsikringen.
Begrundelsen skal angive de væsentligste forhold, herunder navnlig de væsentligste faktiske omstændigheder, der ligger til grund for forsikringsselskabets beslutning, og skal være udformet sådan, at den må anses for egnet til i hovedtræk at give den forsikringssøgende/forsikringstageren en forståelse af baggrunden for forsikringsselskabets beslutning.
Det skal fremgå af begrundelsen, hvilke forhold der i det konkrete tilfælde gør, at forsikringsselskabet ikke (længere) ønsker at tegne den pågældende forsikring, f.eks. ved angivelse af de konkrete helbredsforhold, der gør, at forsikringen ikke kan tegnes eller kun kan tegnes på skærpede vilkår.
En generel henvisning alene til »de afgivne helbredsoplysninger« vil normalt ikke være tilstrækkelig.
Der er ikke et krav om, at forsikringsselskabet på statistisk eller andet videnskabeligt grundlag skal kunne dokumentere sin risikovurdering, eller i øvrigt skal redegøre nærmere for indholdet af sin almindelige forretningspolitik eller for den risikovurdering, der ligger til grundfor forsikringsselskabets beslutning.
Det vil f.eks. således normalt være tilstrækkeligt, at forsikringsselskabet henviser til et eller flere konkrete elementer i de afgivne helbredsoplysninger og meddeler, at forsikringsselskabet på denne baggrund ikke ønsker at tegne forsikringen eller kun at tegne den på skærpede vilkår.
Et forsikringsselskab tilsidesættelse af begrundelsespligten må således anses for at være i strid med redelig forretningsskik og god praksis.