brækrod
Brækrod, Ipecacuanha-rod, de tørrede rødder af den sydamerikanske halvbusk Cephaëlis ipecacuanha, som dyrkes for røddernes skyld. Brækrod og præparater heraf var optaget i farmakopéen og blev især tidligere anvendt som lægemiddel til løsning af slim i luftvejene og i større doser til behandling af amøbedysenteri samt som brækmiddel ved forgiftninger. 
Virkningen skyldes alkaloider, især emetin, som udgør ca. 2% af de tørrede rødders vægt, samt det noget giftigere cephaëlin. Også det renfremstillede emetin har været anvendt.