Lotta Svärd-bevægelsen
Lotta Svärd-bevægelsen, (efter en af personerne, Lotta Svärd, i J.L. Runebergs digtkreds Fänrik Ståls sägner, 1-2, 1848-60, da. Fændrik Stål, 1901-02), frivilligt finsk kvindeligt hjælpekorps, der blev dannet i 1918 og knyttet til de borgerlige hvide skyddskår 'beskyttelseskorps'. Korpset havde opgaver inden for sanitetsvæsen, forplejning m.m., og fik stor betydning under Vinterkrigen og Fortsættelseskrigen 1939-44, da medlemstallet nåede ca. 220.000, inkl. ca. 50.000 flicklottor, eller smålottor, som de kaldtes før 1943, et korps af 8-16 års piger.
Bevægelsen blev opløst den 23.11.1944 på ordre af regeringen, idet den i henhold til våbenstilstandsaftalen med Sovjetunionen af denne blev opfattet som fascistisk. 2 uger før opløsningen oprettedes i stedet Vårdstiftelsen för Finlands Kvinnor, som overtog en del af bevægelsens ejendom. Ved stiftelsens 60-års jubilæum i 2004 antog den navnet Lotta Svärd Stiftelsen.
Lotta Svärd-Bevægelsen blev model for tilsvarende korps i Skandinavien og Estland, deraf betegnelsen lotte.
Lottebevægelsernes historie kan opleves på Syväranta Lottamuseum i Tusby.