Henne Kirke
Henne Kirke er en sognekirke beliggende i den vestlig ende af Henne Kirkeby.
Kirkegården hegnes i øst, nord og vest af de historiske diger, mens den søndre digestrækning er udflyttet i ca. 1960. Hovedindgangen til kirkegården ligger i øst og flankeres af solide piller, hvorimellem jerngitre lukker af.
Kirken består af et romansk kor og skib i granitkvadre, som i senromansk tid blev forlænget mod både øst og vest. I senmiddelalderen blev der endvidere opført et våbenhus foran skibets syddør og et tårn i vest.
Den romanske kirke menes opført i to tempi med et kortvarigt byggestop vest for triumfmuren. Begge de romanske dørsteder i skibets nord- og sydside er bevaret. Norddøren er dog tilmuret. Der er bevaret et oprindeligt romansk vindue i korets nordside samt to i skibets nordside. De øvrige vinduesåbninger er formentlig kommet til i 1700-tallet og i 1846.
Både kor og skib blev forlænget i senromansk tid. I det forlængede kor er der nederst anvendt granitkvadre sat i munkeskifte. Herover består murværket af munkesten ligeledes lagt i munkeskifte.
Korets østgavl er forsynet med en trekoblet vinduesgruppe, der er samhørende med gavlblændinger, dvs. murnicher. Vinduesgruppen daterer korudvidelsen til ca. 1250-1300. Det kan dog ikke afgøres om østforlængelsen er ældre end den kvaderbeklædte vestforlængelse.
Der findes tre romanske billedkvadre, dvs. kvadre med et udhugget billede, udvendigt i korets murværk, heriblandt et mandshoved, et indhugget kors samt en fremspringende halvkugle delt i midten af et vandret reliefbånd. Det sidstnævnte findes i korforlængelsen, og man mener, at det er flyttet hertil fra det oprindelige romanske kor. Tagværkerne over kor og skib er af eg og middelalderlige.
Indvendigt var kor og skib oprindelig opført med fladt bjælkeloft. Koret og skibets østlige del er overhvælvet, formentlig ca. år 1500, men hvælvingen blev aldrig gjort helt færdig. I forbindelse med at hvælvet blev tilføjet, blev korbuen udvidet med brug af tegl.
Våbenhuset er opført af granitkvadre og munkesten i 1400-tallet. Det står indvendig helt i tegl og er forsynet med fladbuede sparreblændinger. Det samtidige tårn er opført i munkesten, og tårnrummet, der også er forsynet med sparreblændinger, dvs. murnicher, åbner sig mod skibet via en bred, rundbuet arkade.
I forbindelse med en prøveafdækning i 1910 blev der frilagt kalkmalerier fra ca. år 1500 på hvælvribberne, som svarer til dem i Janderup Kirke. Herudover blev der iagttaget to våbenskjolde i skibets østre hvælvkappe fra ca. 1776.
Kirken rummer et rigt inventar, heriblandt flere særlige stykker. Især skal det fremhæves, at der findes et næsten intakt middelalderligt interiør, som omfatter en romansk døbefont, en sjælden unggotisk krucifiksgruppe, en klokke dateret til 1444, alterstager, en gotisk altertavle fra ca. år 1500 samt to sidealtertavler. Desuden er der også en jernbunden dørfløj fra 1500-tallet samt prædikestolen fra 1587. Ca. 1600-1620 blev altertavlen udbygget, hvor også prædikestolshimmelen kom til.
Kirkens alterbordspanel påkalder sig imidlertid særlig opmærksomhed, ved at være forsynet med malerier af katolske officerer fra Kejserkrigen 1625-1629. Panelet må være kommet til kirken i forbindelse med en istandsættelse af altertavlen i 1725.
I kirken og på kirkegården findes der flere gravsten fra 1600-1700-tallet. I kirken har murede begravelser tillige fundet sted i både skib og tårn i samme periode. På kirkegården er der også flere monumenter, heriblandt en række støbejernskors fra 1800-tallet, et tysk krigsminde over Adam Anstatt, som døde 5. august 1918 mod slutningen af 1. Verdenskrig, samt et minde over en ukendt engelsk sømand, som døde under 2. Verdenskrig.