infarkt
Infarkt, vævsdød (nekrose) fremkaldt af ophævet blodgennemstrømning i en pulsåre (arterie). Ved en endearterie forstås en arterie, der udgør den eneste arterielle blodforsyning til et vævsområde, idet der ikke er sammenfletninger (anastomoser) med naboarterierne. Et infarkt kan kun opstå i vævsområder, hvis blodforsyning er afhængig af endearterier, dvs. i hjernen, hjertet, lungerne, milten, nyrerne og tarmen. Årsagen er som regel en blodprop.
I daglig tale anvendes betegnelsen oftest om et hjerteinfarkt (myokardieinfarkt), se hjertekransåresygdomme.
Hvis infarktet ikke medfører patientens død, vil nekrosen under opheling blive erstattet af arvæv bestående af bindevæv, hvorfor organets funktion kan blive nedsat.