Dybbøl Kirke
Dybbøl Kirke er en sognekirke, som ligger i den nordlige udkant af Dybbøl.
Kirkegården, som er udvidet mod vest, er omgivet af et dige af kløvede kampesten fra 1843-1845. Mod øst findes en køreport, og i nord og syd er der fodgængerlåger. Øst for kirken ligger et redskabshus og et kapel, og indtil 1857 fandtes der typisk for Sønderjylland et klokkehus af træ på kirkegården.
Kirken består af et kor og et skib fra omkring 1200-1250, som er bygget i munkesten, en korforlængelse fra 1586, et gravkapel i øst fra 1750, en forlængelse af skibet mod vest fra 1790, samt et tårn med åben forhal i syd og trappehus i nord. Alt er fra 1857, da træklokkehuset og et våbenhus foran skibets gamle syddør blev revet ned.
I kirkens ældste del, nemlig koret og skibet, er der næsten ingen oprindelige detaljer tilbage. Noget kunne dog tyde på, at kirken oprindeligt har haft en apsis mod øst. Kirkens oprindelige døre fandtes mod nord og syd i skibets vestende. Af disse blev syddøren først muret til i 1857, mens norddøren blev lukket allerede på et tidligt tidspunkt. De oprindelige vinduer mod vest i koret findes i dag bevaret i form af nicher.
Forlængelsen af koret er bygget af store, røde teglsten. Det blev forhøjet i 1733, hvor gavlen fik sin nuværende udformning med 11 trappeformede kamtakker.
Gravkapellet øst for koret er bygget af små, røde teglsten. På sydsiden sidder der en indskrifttavle, som fortæller, at bygningsdelen blev opført af Conrad Detlev (1704-1750), greven af Reventlow, i 1750. Koret og gravkapellet er forbundet gennem en stor, dobbelt gitterdør af smedejern.
Skibets forlængelse mod vest er bygget af teglsten, de indvendige måske genbrugte sten fra den gamle vestgavl, som blev revet ned da forlængelsen blev bygget. Oprindelige havde forlængelsen to vinduer mod vest, men disse blev muret til, da tårnet blev opført.
I 1857 gennemgik kirken en større forandring, da tårnet med tilhørende forhal og trappehus blev tilbygget. I den forbindelse blev et gammelt våbenhus revet ned. Det nye tårn er bygget i gule sten og er en efterligning af romansk stil. Øverst har tårnet et saddeltag med gavle i øst og vest, som er udsmykket med syv kamtakker samt flere blændinger, dvs. dekorative murnicher. Forhallen lige syd for tårnet hvilet på søjler og har en gavl, der afspejler tårnets.
Koret og skibets tagværker er af fyrretræ og er samtidige med korets forhøjelse i 1733. De øvrige bygningsafsnits tagværker er samtidige med deres respektive opførelsestidspunkter.
Indvendigt er kirkerummet præget af de hvidkalkede vægge og de flade, grøntmalede bjælkelofter, som på bjælkerne er udsmykket med malet planteslyng.
I kirken findes der flere kalkmalerier. Fra 1200-tallet eller 1300-tallet findes der fem indvielseskors, mens der nord for korbuen findes et maleri fra 1500-1520, som forestiller Kristi himmelfart. På korets sydvæg findes der malet rankeslyng fra samme periode, hvilket også gælder på undersiden af korbuen. På korbuens underside mod syd er der desuden malet en kvinde med langt gult hår og en tromme.
Kirkens ældste inventarstykke er den romanske døbefont af granit. Den er udsmykket med relieffer af løver, liljer, vildsvin og et par andre, ubestemmelige dyr.
I kirken findes også et korbuekrucifiks, som er fra omkring 1250. Det er monteret på et moderne kors og hænger på skibets nordvæg.
Prædikestolen er fra 1605 og er opbygget af fire storfelter, hvor der er relieffer som forestiller Kristi fødsel, korsfæstelsen, opstandelsen og himmelfarten. Den svarer til den seks år ældre prædikestol i Skt. Marie Kirke i Sønderborg.
Alterbordet er af røde og gule mursten og stammer fra 1736.
På alterbordet står en samtidig altertavle, som er i senbarok stil. Den blev udført i Flensborg og minder meget om en yngre altertavle i Johanneskirken i Flensborg.
Altertavlen er holdt i hvid og guld og er rigt udsmykket med fire søjler og en række smukt udskårne figurer. Centralt ses den korsfæstede Kristus med Maria Magdalene ved sine fødder, mens der på gavlen er engle med basuner, siddende småengle og øverst Moses, Johannes Døberen og den opstandne Kristus.
Stoleværket, dvs. kirkens bænke, er fra 1905. På de blåmalede stole er der malet forskellige korsmotiver og evangelistsymboler på gavlene.
Pulpituret, dvs. balkonen, i skibets vestende er fra 1923.
Kirkens tredelte antependium kom til i 1997. Som en fortsættelse af altertavlens høje slanke kors breder rødder sig ud på midterste del af antependiet. Korset er hermed videretolket som Livets træ med dragen ved foden og med rødderne vandet af de fire paradisfloder. Motivets elementer er delt op, så vandet på højre side glitrer i lyset fra korets sydvendte vindue. Dragen befinder sig på bordets mørke nordside, og træets rødder breder sig ud på den buede alterfront.
Antependiet er skabt af Inge-Lise Bau og Flemming Bau, der også har fremstillet kirkens grønne messehagel fra 1997.