Rinkenæs Gamle Kirke
Rinkenæs Gamle Kirke er en kirke i Rinkenæs Sogn, som ligger ensomt to kilometer nordvest for byen Rinkenæs.
Kirkegården er omgivet af kampestensdiger. Mod sydøst er der en muret portal fra 1807, og mod nordøst er der en fodgængerlåge. Tidligere var der også en låge mod vest. Typisk for kirkerne i det østlige Sønderjylland stod der tidligere et klokkehus af træ på kirkegården. Det blev revet ned engang efter 1880, måske i forbindelse med et stormvejr i 1884.
Kirken består af et romansk kor og skib, opført i rå og kløvede kampesten, samt et våbenhus fra første halvdel af 1500-tallet. Indtil 1952 havde kirken også en tagrytter, dvs. en tårnlignende konstruktion oven på taget.
Den romanske kirke bærer præg af mange senere reparationer med mursten, men alligevel er der bevaret flere oprindelige åbninger i murværket. I korets østmur og nordmur er der bevaret romanske vinduer i tilmuret stand, og i skibets nordmur kan man se tre tilmurede vinduer, som dog nok er yngre. Oprindeligt havde kirken en indgangsdør mod nord og syd i skibets vestende, og af disse er den mod syd stadig intakt. Muren mellem koret og skibet, den såkaldte triumfmur, som findes i de fleste middelalderkirker, blev fjernet i 1801 for at få plads til flere bænke.
Våbenhuset foran skibets syddør er bygget af munkesten. Taggavlen er udsmykket med fem trappeformede kamtakker og tre høje blændinger, dvs. dekorative murnicher, samt et savskifte, dvs. en række hvor stenene er lagt på skrå, så deres hjørner vender udad.
Kirkens tagværk er fra middelalderen og er lavet af eg.
Indvendigt er kirken præget af de hvidkalkede vægge og det flade, gråmalede bjælkeloft.
Kirken har ingen kalkmalerier i dag, men tidligere fandtes der en sort kalkmalet dekoration bag altertavlen, som forestillede en murstensramme og akantusblade. De blev overhvidtet efter 1927.
Noget af kirkens ældste inventar er en senromansk messeklokke, som er en lille klokke, der blev brugt i den katolske gudstjeneste før Reformationen.
I kirken findes der et processionskrucifiks fra slutningen er 1400-tallet. Det svarer til krucifikserne i Brede Kirke og Abild Kirke.
Prædikestolen er i renæssancestil og er fra 1606. Den lille stol er opbygget af tre fag, som er udsmykket med arkader med englehoveder.
Kirkerummet præges særligt af sine pulpiturer, dvs. balkonerne, som er fra 1700-tallet. Pulpituret mod nord er fra 1723, mens pulpituret mod vest er kendt fra 1708. Mange af fagene er udsmykket med malerier af bibelske figurer.
Døbefonten er fra 1799 og svarer til døbefonterne i Kværs Kirke og Holbøl Kirke. Den er i empirestil og er gråmalet. I døbefonten findes et dåbsfad fra slutningen af 1700-tallet. Tidligere fandtes der også en fontehimmel fra 1626. Den blev kasseret kort efter 1908, hvor den blev beskrevet som meget forfalden.
Stoleværket, dvs. kirkens bænke, er fra kort efter år 1800, og har lave, glatte rundbuede gavle.
Alterbordet og altertavlen er fra 1875 og er i nygotisk stil. På altertavlemaleriet ses den korsfæstede Kristus.