forklaring
Forklaring, begreb i filosofi og videnskabsteori.
1) I en deduktiv-nomologisk forklaring er der en bestemt logisk relation mellem explanandum (det, der skal forklares) og explanans (det, der skal forklare det). En begivenhed siges at være forklaret, hvis den er omfattet af en almen lov, dvs. hvis dens forekomst kan udledes af loven samt et sæt af initialbetingelser. Loven er dermed forbindelsesleddet mellem initialbetingelserne og begivenheden. Denne model kaldes også for Hempel-Popper-modellen for forklaring.
Modellen kan udvides, således at den også kan forklare, at begivenheder er sandsynlige, nemlig hvis forbindelsesleddet mellem begivenheden og initialbetingelserne er en statistisk lov.
2) I en årsagsforklaring forklares en begivenhed ved, at det påvises, at et sæt af begivenheder og tilstande var årsag til den. Hvad der nærmere skal forstås ved, at et sådant sæt af begivenheder og tilstande er årsag til en begivenhed, er imidlertid omstridt blandt filosoffer.
3) I en slutning til den bedste forklaring hævdes det, at det forhold, at én forklaring udmærker sig som den bedste, giver os en grund til at acceptere netop denne forklaring.
4) I en funktionel forklaring af et fænomen forklares fænomenet ud fra funktionelle egenskaber ved de elementer, der indgår, snarere end ud fra fx fysiske egenskaber. Denne form for forklaring benyttes især i biologien.
5) En cirkulær forklaring (eller cirkelslutning) er en forklaring, der forudsætter det, der skal forklares. Hermed er den reelt slet ikke en forklaring.