Taastrups historie
Taastrup voksede op omkring Køgevejen Station (fra 1847) og Nykro. Stationsbyen udviklede sig langsomt, og først omkring år 1900 var der åbnet butikker, mejeri, foderstofforretning og købmandsgårde. I 1894 grundlagde Hugo Dorph en manufakturhandel, og vandtårn og gasværk forsynede byen. Taastrup voksede sammen med landsbyen Klovtofte, hvor der bl.a. lå et teglværk, og 1907‑08 blev der opført en kirke i byen.
Stationsbyen blev udbygget, og befolkningstallet steg fra 2.317 i 1921 til 8.817 i 1960. I 1963 fik Taastrup S-togsstation, og byudviklingen foregik herefter ved denne. AKB byggede almene boliger i 1970, og Blåkildecentret skød op omkring landsbyen Taastrup-Valby, hvor gården Blaakildegaard ligger. Ved siden af vandtårnet blev der etableret varmeværk. Hovedgaden var fortsat centrum for handel, men byen var en del af den samlede Høje-Taastrup Kommunes centerplaner. Industrien lå langs Roskildevej og i ældre industribygninger som Strong Skjortefabrik, hvor Bambola fra 1957 fremstillede plasticlegetøj.
Taastrup ændrede karakter efter 1970. Rådhuset flyttede, og hovedgadens butikker led under konkurrencen fra indkøbscenteret City 2. Taastrup Stations nye stationsbygning med butikscenter og parkeringspladser blev etableret bag hovedgaden i et forsøg på at holde på kunderne. Taastrup blev søgt bevaret som lokalt centrum med bl.a. lokalarkiv i Blaakildegaard og Taastrup Kulturcenter, indviet i 1970.
Industrier flyttede til udlandet, bl.a. Bambola, der i 1987 blev solgt til udlandet og stoppede produktionen i Taastrup i 2001.
Læs mere om Taastrup
Læs videre om 
Læs også om 
Se alle artikler om Byhistorie