individuationsprincip
Individuationsprincip, ontologisk eller erkendelsesteoretisk princip. Som ontologisk princip angiver det, hvad det er, der individuerer, dvs. gør en genstand til netop dén genstand, den er; fx antog Aristoteles materien for individuerende, Leibniz derimod rum og tid.
Som erkendelsesteoretisk princip er det et princip, der angiver, hvornår man har at gøre med et individ af en given art, fx et menneske eller en stol. Mere specifikt kan et individuationsprincip angive 1) et kriterium for, hvad der gør en given ting (eller fænomen) til lige denne ting, 2) et kriterium for, hvornår to ting (eller fænomener) er identiske, og 3) et kriterium for, hvornår to faser af en ting (eller fænomen) er faser af en og samme ting.