Husmændenes digter - Johan Skjoldborg
Johan Skjoldborg (1861-1936) var som sine samtidige kolleger Jeppe Aakjær og Martin Andersen Nexø stærkt optaget af sociale forhold og skildrede især underklassens forhold på landet. Skjoldborgs navn blev således stærkt forbundet med husmændenes sag, ja, blev nærmest indbegrebet af husmandsbevægelsens kamp for ære og værdighed, hvilket bevidnes af det forhold, at Johan Skjoldborg med familie den 18. november 1918 fik overdraget en fribolig på bakken over Løgstør af husmandsforeningernes indsamlingskomité i anledning af hans 25-års forfatterjubilæum.
Johan Skjoldborg debuterede i 1893 med en samling fortællinger, I Skyggen (1893). Siden blev det til ni novelle- eller fortællingssamlinger, tretten romaner, fem skuespil, en rejseskildring fra USA, et bind med taler og artikler, to bind erindringer samt en digtsamling. Hertil kommer i hundredvis af debatindlæg og avisartikler, og derudover holdt han et stort antal af foredrag. I 1921 udsendtes i et fint udstyret firebindsværk, Romaner og Fortællinger, der ligesom Jeppe Aakjærs Samlede Værker, der kom få år før, blev en stor succes.
Det er således et omfattende forfatterskab, der flød fra husmandsdigterens hånd. Der er imidlertid betydelige kvalitetsforskelle eksempelvis fra den første del af forfatterskabet til de senere romaner og fortællinger, der tematisk og handlingsmæssigt ikke lever op til de første års engagerede prosa. Dette kvalitetsfald hænger formentlig nøje sammen med det forhold, at den unge Skjoldborg skrev på sit dybe engagement i husmandssagen, og da en række husmandslove og forordninger i de første år af 1900-tallet faktisk ændrede husmændenes vilkår ganske stærkt, faldt noget af begrundelsen for den sociale vrede bort. Samtidig stod Skjoldborg tilbage med en skuffelse over, at husmænd og tyende politisk lod sig nøje med, hvad han anså for at være nådsensbrød.
Værket Dansk litteraturs historie i fem bind udkom i årene 2006-2009. Teksten ovenfor er kapitlet Husmændenes digter - Johan Skjoldborg.