største brøks metode
Største brøks metode er en metode til mandatfordeling ved forholdstalsvalg.
Som fordelingstal bruges oftest Hares kvota, som er antallet af afgivne, gyldige stemmer divideret med det antal mandater, der skal fordeles (ofte forhøjet til næste heltal).
Ufordelte mandater tildeles derefter i en rækkefølge, der svarer til størrelsen af de enkelte restbrøker (deraf navnet). Største brøks metode, der ved folketingsvalg bruges til den overordnede fordeling af mandater på partier over spærregrænsen, anses generelt for at være en yderst retfærdig forholdstalsvalgmetode, dvs. den sikrer en god overensstemmelse mellem stemmefordeling og mandatfordeling, såkaldt matematisk retfærdighed.
Metoden kan illustreres med en tænkt sitaution, hvor 7 mandater skal fordeles forholdsmæssigt til 4 partier. Det samme eksempel er brugt som illustration ved atiklerne om henholdsvis d'Hondts fordelingsmetode og Sainte-Laguës fordelingsmetode.
De fire partier har tilsammen fået 20.291 stemmer. Fordelingstallet (Hares kvota) findes så ved at dividere 20.291 med 7 (hvilket bliver 2.898,7). Dette tal forhøjes til næste heltal (2.899), som altså er fordelingstallet. Partiernes stemmetal divideres med fordelingstallet, og partierne får i første omgang det mandattal, der står til venstre for kommaet, altså heltallet. Som regel bliver alle mandater ikke fordelt på denne måde, og det resterende antal mandater fordeles derefter udfra decimalbrøkerne til højre for kommaet, således at de fordeles i størrelsesrækkefølge, oppe fra og ned. Det er derfra metoden har fået sit navn (på engelsk: method of the largest remainder).
I dette eksempel giver fordelingen med største brøks metode og fordelingen med brug af Sainte-Laguës metode samme mandattal til partierne. Sådan er det som regel.