Slagslunde Kirke
Slagslunde Kirke er en sognekirke beliggende højt på en bakkekam i den nordøstlige udkant af Slagslunde.
Kirkegården, som er udvidet mod syd, er omgivet af en mur af marksten, hvorimod udvidelsen mod syd er omgivet af hæk. Den gamle hovedindgang befinder sig mod vest og består af en port af murede piller. Der er indgang fra parkeringspladsen til kirkegårdens syddel via en tremmelåge med to fløje.
Der ligger et ligkapel fra 1888 i nygotisk stil på kirkegården mod sydøst. Tidligere lå også en kirkelade indtil 1638.
Af den oprindelige romanske kirke er kun skibet delvist bevaret. Det er opført i rå, kløvede og kvaderstenshuggede kampesten med partier af frådsten og kridtsten. Kirkens våbenhus og tårn er fra senmiddelalderen, og den store tilbygning mod nord er fra 1798. Kirkens kor er fra omkring 1830, og trappehuset på tårnets nordside er fra omkring 1863.
Den eneste bevarede oprindelige detalje i det romanske skib er syddøren, som stadig er i brug og fører ud til våbenhuset.
Våbenhuset ligger syd for skibet og er opført i rødfarvede og enkelte sortbrændte munkesten. Det er stærkt præget af senere ombygninger.
Det lave tårn vest for skibet er præget af senere reparationer. Tårnrummet er forbundet med skibet gennem en rund bue, som mod syd har en gemmeniche indmuret.
Der var engang adgang til de øvre stokværk (etager) via en fritstående trappe på ydersiden, men det blev i 1722 erstattet af et trappehus, som igen i 1863 blev erstattet af det nuværende trappehus. Tårnets tag har gavle mod øst og vest.
I 1798 opførte man en stor tilbygning for at afhjælpe pladsproblemer i kirken. Den er bygget af små røde sten og er forbundet med skibet gennem to runde buer. Bygningens tag er afvalmet, dvs. at taget afsluttes med skrå tagflader, og indtil 1919 var bygningen pudset og rødmalet – i dag står den i blank mur med synlige sten.
Omkring 1830 nedbrød man det gamle romanske kor og opførte et længere kor af små røde teglsten. Korbuen mellem koret og skibet stammer fra denne tid. Udvendigt er koret dekoreret med en rundbuefrise.
Indvendigt er kirken præget af hvidkalkede vægge med hvælvede lofter i skibet og tårnrummet, mens nordtilbygningen og koret har flade hvidtede lofter.
Der er ikke kendskab til kalkmalerier i kirken.
Kirkens indre er præget af den store tilbygning mod nord fra 1798. Det meste af inventaret er fra 1800-tallet, med undtagelse af døbefonten og prædikestolen som er ældre. Alterudsmykningen er fra 1981.
Kirkens ældste inventarstykke er den romanske granitdøbefont, som dog indeholder en nyere fod. Den er enkelt udsmykket med en svagt hugget rundstav, dvs. et profileret bånd, mellem fod og kumme.
Degnestolen fra 1560 har indgået en fornyelse, da den blev sammensat af stykker fra ældre stoleværk i kirken.
Prædikestolen fra omkring 1613 svarer til adskillige andre prædikestole, bl.a. i Tjæreby Kirke og Ølsted Kirke. Den er udsmykket med relieffer af evangelisterne, hermefigurer (dvs. figurer, hvis underkrop udgøres af en søjle) og englehoveder.
Den tidligere altertavle indeholdt et maleri af C.W. Eckersberg i nygotisk ramme fra 1833, men dette hænger i dag på nordtilbygningens vestvæg. Maleriet er en fri kopi af Rafaels ”Madonna di Foligno” og forestiller Jomfru Maria med Jesusbarnet omgivet af skyer og englebørn.
Alterbordet fra 1981 består af to murede søjler med en tyk granitbordplade.
Bag alterbordet hænger en altertavlen i støbejern. Den er skabt af billedhuggeren Erik Heide i 1981. Den består af fire felter, der tilsammen forestiller skabelsesberetningen. De fire felter er opdelt af et jernkors med en Kristusfigur i slebet bronze.
I kirken ligger to gravsten fra omkring år 1600 og 1638. Syd for kirken ligger et monument i rød sandsten fra 1847.