Giovanni Gabrieli
Giovanni Gabrieli, ca. 1555-1612, italiensk komponist, den betydeligste inden for den venetianske skole, der nåede et højdepunkt med Giovanni Gabrielis kunst.
Som lærer for talrige komponister fra ind- og udland opnåede Gabrieli stor indflydelse på musikkens udvikling i første halvdel af 1600-tallet dvs. i den tidlige barok.
Sin første musikundervisning fik han af onkelen, Andrea Gabrieli (ca. 1510-86), der selv var en fremtrædende komponist i Venezia. Efter et ophold i München blev Giovanni Gabrieli ansat ved Markuskirken i Venezia, hvor han forblev til sin død; han blev efterfulgt af Claudio Monteverdi.
Gabrielis vigtigste indsats ligger i udnyttelsen af flerkorsteknikken, der var blevet indført af en af hans forgængere ved Markuskirken, Adrian Willaert, og som Gabrieli tilførte nye klanglige dimensioner, bl.a. gennem anvendelsen af instrumenter.
Adskillige af hans vokalværker, både kirkelige og verdslige, og mange af hans instrumentalværker blev udgivet i samlinger med titler som Concerti (1587) og Sacræ Sinfoniæ (1597), der begge genfindes hos en af hans mest navnkundige elever, Heinrich Schütz.
Giovanni Gabrieli fik derigennem indflydelse på udviklingen af genrer som sonate (bl.a. Sonata pian e forte i samlingen fra 1597) og den gejstlige koncert, der blev en af kirkekantatens forløbere.