Øster Assels Kirke
Øster Assels Kirke er en sognekirke beliggende i tæt bebyggelse på øen Mors nordligt i byen Øster Assels og tæt ved Margueriteruten. Kirkegården har mod syd, vest og nord kampestensdiger, men mod øst et dige af kløvet kamp. Fodgængerlåger med murede piller findes i vest og syd, mens der i østdiget er indkørsel og låge. Her har der tidligere været et porthus.
Kirken består af romansk apsis, kor og skib samt et sengotisk tårn, der nu fungerer som våbenhus. Den har tidligere haft et sengotisk sakristi mod nord og et våbenhus fra 1700-tallet, som begge er nedbrudt. Apsissen, koret og skibet er bygget af granitkvadre, og tårnet opført af munkesten over udflyttede romanske kvadre fra vestgavlen. En stribe øverst på skibets facader samt tårnets murstenspartier er hvidkalkede. Koret og skibet hviler på en stejl sokkel med skrå kant, mens apsissen har en profileret gesims og sokkel.
Korets nordvindue er kirkens eneste romanske vindue, men det er til dels blevet rekonstrueret i nyere tid og er nu forsynet med en moderne glasmosaik i samme stil som østvinduet i Vester Assels Kirke. Under vinduet findes en præstedør. Østvinduet i apsissen er blændet.
Både kirkens tidligere norddør og syddør er tilmuret, og noget af syddøren er synligt som niche i kirkens indre. En nyromansk dør er brudt under det oprindelige, men noget ændrede sydvindue i tårnet, og tårnbuen er blændet af en skillemur med dør. Den romanske korbue, som er muret delvist om, har hulkantet sokkel og uens profilerede kragbånd, dvs. de nederste sten, som buen hviler på.
Tårnrummet har et oprindeligt, ottedelt krydshvælv. Tagværkerne er fornyede og belagt med bly på tårn og kor, mens skibet har tegltag. Indvendigt i koret og skibet er der bjælkelofter.
Kirken har et fritstående, romansk granitalterbord med monolitplade. Altertavlen rummer et maleri fra 1924 af Troels Trier (1879-1962), Den fortabte Søns Hjemkomst, som er indsat i en ramme fra samme periode. Den ældre renæssancealtertavle fra omkring 1610 med et opstandelsesmaleri af Carl Milton Jensen (1853-1928) fra 1888, hænger nu på skibets sydvæg.
Granitdøbefonten er romansk og udsmykket med bladranke og rundbuefrise på kummen. På skibets nordvæg hænger et sengotisk korbuekrucifiks med sidefigurer fra omkring 1525, og en nyere tavle med inskription ses under det. Der er gennem triumfmuren brudt en opgang til prædikestolen, der er fra renæssancen, omkring 1610, men til dels fornyet i 1884. Dens egetræ står uden bemaling. En nyere lydhimmel, dvs. baldakin, hænger over prædikestolen.
Kirkens blågrå, lukkede stoleværk er nyere, men i koret står en ældre, skabsformet præstestol med et tremmeværk af udsavede balustre. Den blev skænket til kirken i 1708.
Kirkens klokke er fra 1912, men omstøbt af en middelalderklokke.