intet
Intet, fraværet af alting. Hos eksistentialister som Kierkegaard og Sartre står mennesket i et forhold til intet, når det gennem sine valg (sin frihed) former sig selv.
I sprogfilosofien afvises det, at intet er et udtryk, der har en reference. I logikken skal det, i lighed med væren, forstås ud fra en kvantor.
Hvor væren er en meningsløs tingsliggørelse af eksistenskvantoren "der eksisterer mindst et x" i udtryk af typen "der eksisterer mindst et x, der har egenskaben P", er intet en ligeledes meningsløs tingsliggørelse af samme kvantor i udtryk af typen "det er falsk, at der findes mindst et x, der har egenskaben P".