Nørre Asmindrup Kirke
Nørre Asmindrup Kirke er en sognekirke, der ligger på en høj i landsbyens nordvestre udkant.
Kirkegården, som er udvidet mod nord, er omgivet af stendiger og tjørnehække. Hovedindgangen med køreport er mod syd.
Kirken består af et romansk kor og skib, opført i rå og kløvede marksten og blokke af kridt. I senmiddelalderen er tilføjet et våbenhus på sydsiden samt i vest et tårn, der blev nedrevet i 1817. Det nuværende tårn blev opført i 1827 og sakristiet på korets nordside i 1933.
Koret og skibet i to fag er fra starten af 1100-tallet. Af kirkens taggavle er kun skibets østre bevaret, mens korets er ombygget i middelalderen. Hele skibets vestgavl blev fjernet ved tårnets nedrivning i 1817. Skibets syddør er bevaret, men omdannet gentagne gange, mens norddøren er slugt af et vindue. Kun i koret er bevaret oprindelige vinduer, som er mod øst og mod nord. I kirken har kun koret bevaret middelalderligt tagværk.
Våbenhuset er opført i senmiddelalderen af rå og kløvede marksten samt munkesten. Dets taggavl har gotiske dekorationer af kamtakker og spidsbuede højblændinger, dvs. høje murnicher.
I slutningen af 1700-tallet var kirken stærkt forfalden med revner i tårnets og korets nordside. Tårnet blev derfor revet ned, og det nuværende opført i 1827 af mindre teglsten. De øst-vestvendte taggavle har kamtakker og højblændinger. Tårnet fremtræder som en forbløffende bevidst parafrase over middelalderlige motiver. Det kan vel tænkes, at man har benyttet træk, som optrådte i det gamle tårn.
Sakristiet er opført i 1933. Det er udformet som en senmiddelalderlig halvtagsbygning.
I det indre står kirken hvidmalet. Rummet bærer præg af det murede, krydshvælvede loft i skib og kor fra omkring 1100-tallet. Byggeriet af hvælvene i kor og skib har formentlig givet anledning til en udvidelse af korbuen til den spidsbuede åbning i korets fulde bredde.
Tårnrummets hvælv har ribber. Rummet forbindes med skibet ved en bred, spidsbuet arkade.
I 1892 fandt man kalkmalerier i koret og skibet, som i dag står overkalkede igen. Malerierne på korets nordvæg og korbuens underside er angiveligt fra perioden omkring år 1300, mens malerierne på skibets hvælv og vægge er af Isefjordsmesteren og udført i 1460-1480.
Kirken har bevaret væsentlige inventarstykker fra middelalderen, herunder døbefonten af rødlig granit, der er fra romansk tid. Den er af den såkaldte Roskildetype.
På korets sydvæg er ophængt en afrenset træfigur fra 1300-tallet. Den forestiller Johannes Døberen og kommer angiveligt fra et tidligere alter.
På skibets nordvæg i det østligste fag hænger et korbuekrucifiks fra 1450-1500.
Altertavlen er fra 1500-tallets første årtier. Den er en skabstavle med to bevægelige fløje. I midten ses afbildet Nådefaderen flankeret af Johannes Døberen og en biskop. Nedenunder står Maria med barnet og to helgeninder på hver side. I fløjene ses seks kvadratiske felter med scener af Jesu lidelseshistorie.
Prædikestolen dateres af reliefskåret årstal til 1584. Her udfyldes de store felter af reliefskåret, symmetrisk bladværk.
Ved en restaurering i 1857-1858 blev bl.a. kirkens bænke og døre fornyet. I 1986 blev stole og døre nymalet.