tamburering
Tamburering er en gammel orientalsk, måske kinesisk, broderiteknik, som blev kendt i Europa i 1700-tallet. Den ligner kædesting, men er snarere at sammenligne med luftmasker, som kendes fra hækling. De udføres med en fin hækle- eller rettere tamburernål gennem stoffet, som er udspændt i en cirkulær syramme, en såkaldt tambur. Denne metode gør syning relativt hurtig.
På ældre orientalske arbejder udførtes tamburering oftest med kulørt silke på silkestof. I Danmark har man tidligere udsmykket bl.a. pynteforklæder og -tørklæder i fine, hvide stoffer med tamburering udført med hvid tråd.
Håndarbejdsteknikken hækling menes at være en videreudvikling af tamburering.