planetære grænser
Planetære grænser er et begreb, der bruges i relation til forskningen i den globale miljøtilstand. Begrebet stammer fra et internationalt forskningsinitiativ med det formål at kortlægge, hvor stor en menneskelig påvirkning af de globale miljøprocesser, der kan tillades, uden at påvirkningen risikerer at forårsage dramatiske ændringer i den globale miljøtilstand.
Man kan også sige, at formålet med forskningen i planetære grænser er at beskrive et ”sikkert handlingsrum” (safe operating space) for mennesker i forhold til påvirkningen af det globale miljø. Initiativet planetære grænser tager udgangspunkt i den erkendelse, at Jorden kan betragtes som et komplekst system, hvor interaktionerne mellem forskellige delelementer danner systemets overordnede tilstand. Initiativet bestræber sig således på at forstå, hvordan ændringer i forskellige processer i jordsystemet (se også Earth System Science) vil påvirke systemet som helhed og ud fra den viden foreslå grænser for den menneskelige påvirkning af processerne.
Moderne mennesker udviklede sig på Jorden for ca. 200.000 – 250.000 år siden, men det er kun i de sidste ca. 12.000 år, at alt det, der forbindes med moderne civilisationer, har udviklet sig. Den periode svarer til den tidsalder, der kaldes Holocæn, og er kendetegnet ved et meget stabilt og relativt varmt klima.
Den måde man griber planetære grænser an på er derfor, at det med sikkerhed vides, at mennesker kan trives under de miljøforhold, der har hersket på Jorden i Holocæn, men at det ikke kan vides, om mennesker vil kunne trives under væsentligt ændrede miljøforhold. Derfor vil det være ikke være ønskeligt for mennesker bevidst at bidrage til ændringer i processer i jordsystemet, der evt. vil give anledning til større ændringer i Jordens overordnede miljøtilstand.
Forskningen inden for planetære grænser omfatter ni processer eller komponenter:
Planetære grænser initiativet stammer fra Stockholm Resilience Centre i 2009 med Johan Rockström i spidsen.