Bjolderup Kirke
Bjolderup Kirke er en sognekirke, der ligger ca. 1 km nordvest for Bolderslev by på en højning og er synligt vidt omkring i sognets flade landskab.
Den store kirkegård, som blev udvidet mod øst i 1868 og mod nord i 1920, er omgivet af jordfyldte kampestensdiger beklædt med hæk mod øst og vest, mens der mod vest er et dige af kløvede kampesten og cement. Mod nord er der plantet læhegn.
Kirkegården tilgås via låger i syd og sydvest samt en køreport ud for våbenhuset.
Kirken består af et apsis, et kor og et skib fra romansk tid, opført i rå kamp med hjørner og detaljer af granitkvadre, mens korets østgavl er opført i munkesten, der bærer tydelige spor efter en brand i 1627. I gotisk tid blev skibet forlænget mod vest og suppleret med et tårn, og i 1816 blev der mod syd opført et våbenhus. Nord for koret anes spor af et sakristi, som blev nedrevet i 1729, og et tidligere kapel bevidnes også af en nu tilmuret spidsbuet arkade i skibets nordside. Med undtagelse af tårnet og våbenhusgavlen er kirken hvidkalket.
I den romanske apsis er et oprindeligt sydvindue endnu bevaret, mens et tilsvarende i nord er muret til. Hertil er fire oprindelige vinduer bevaret i kor og skib, mens en præstedør i koret er forsvundet.
I 1300-tallet blev skibet forlænget mod vest med en bygning opført af rå kampesten og munkesten.
Det bemærkelsesværdigt svære men lave tårn er opført i røde og gule munkesten cirka samtidigt med vestforlængelsen. I middelalderen blev tårnrummet overhvælvet, og tårnets trappe blev i den forbindelse ændret og må tidligere have ført til et nu forsvundet pulpitur i tårnrummet. Det ottekantede spir er yngre end resten af tårnet, men må være brændt sammen med resten af kirken i 1627, da der i 1843 blev fundet store mængder smeltede bly over hvælvene, som må være kommet fra spirets tag.
Våbenhuset fra 1816 er opført i mursten og har et indgangsparti udført i empire-stil. Under taget ses der spor fra et tidligere våbenhus samme sted.
Indvendigt står kirken hvidkalket med fladt bjælkeloft i skib, kor og våbenhus, mens tårnrummet er overhvælvet. Mellem 1697 og 1702 havde kirken et kalkmaleri, men da amtmanden i Aabenraa mente, at det var malet som en satire over ham, fordi djævlene var malet som ugler, og amtmanden havde en ugle i sit våbenskjold, beordrede han det malet over.
Kirkens inventar bærer præg af, at kirken i 1627 blev afbrændt af danske soldater på tilbagetog. Bortset fra det middelalderlige alterbord af tegl stammer alt inventar således fra efter 1627.
Det ældste inventarstykke er det middelalderlige murede alterbord, men ellers er prædikestolen fra 1636 det ældste inventar. Prædikestolen er i barokstil og udført på Flensborgsnedkerens Claus Gabriels værksted. Den er opbygget af fem fag, udsmykket med relieffer fra det gamle og nye testamente.
Barokaltertavlen er fra 1639 og er ligesom prædikestolen i barokstil og udført af Claus Gabriel. Døbefonten er fra 1642 og er fremstillet i eg. Den er i barokstil og indeholder malerier af fire evangelister.
I kirkens våbenhus står Bjolderupgravstenen, som er en gravsten fra perioden 1100-1250 med middelalderruner. Den er sat over Keld Urne, som tilhørte den gamle slesvigske adelsslægt Urne. På kirkegården findes der et monument fra 1921, sat over de 51 beboere i sognet, der faldt i 1. Verdenskrig 1914-1918.