Raymond Roussel
Raymond Roussel var en eksperimenterende fransk forfatter uden for de kendte strømninger.
Han førte som økonomisk uafhængig et mærkeligt, omflakkende liv, mens han arbejdede på sine sprogligt jonglerende værker, romaner og teater, som blev modtaget med afstandtagen af de fleste.
Før sin planlagte død havde han løftet sløret for, hvordan han skrev nogle af sine bøger i Comment j'ai écrit certains de mes livres (posthumt 1935).
Hans måde at skrive på er bundet af selvvalgte regler og systemer. Frem for alt beror skrivningen hos Roussel i princippet på sprogets lydside, fx rim og andre lydlige homonymer. Det betyder, at indholdssiden mister relevans til fordel for et spil og en leg med ord. I "romanen" Impressions d'Afrique (1910) tæller referencerne til en afrikansk virkelighed ikke. I den anden "roman", Locus Solus (1914, dansk 2008) boltrer han sig i en uendelig række (pseudo)videnskabelige projekter omkring en vis videnskabsmand, Canterel, en afbildning af forfatteren selv – alt er tilsyneladende realistisk, men intet er det faktisk.
Raymond Roussel havde som sprogkunstner affinitet til dada og surrealismen. Den regeldyrkende forfattergruppe Oulipo har påberåbt sig ham, ligesom han har interesseret forfatterne omkring le nouveau roman på grund af de smuldrende referencer i hans romanuniverser, disse "sproglige citadeller" (Michel Arrivé).