Øse Kirke
Øse Kirke er en sognekirke, der ligger frit med marker til flere side i landsbyen Øses østende.
Den meget aflange kirkegård har bevaret sine historiske skel i nord og vest, hvorimod den er udvidet mod øst og syd ad flere omgange, senest i 1955. Kirkegården er hegnet af græsklædte jorddiger sat i kampesten. Hovedindgangen til kirkegården er i nord og udgøres af en port mellem hvidtede piller som lukkes af jerngitterlåger. På kirkegården står et lille ligkapel, opført ca. 1520.
Øse Kirke udgøres af et romansk kor og skib i granitkvadre, hvortil der i senmiddelalderen er tilføjet et våbenhus foran kirkens norddør, et tårn i vest samt muligvis også et nu nedrevet sakristi ved korets nordside.
Kor og skib er opført i velforarbejdede granitkvadre lagt i regelmæssige skifter. Der indgår dog også enkelte tufsten som fyld i de romanske bygningsdele. Rejste kvadre i skibets nordside markerer et byggeskel, som viser at det er opført i to etaper i romansk tid.
De romanske bygningsdele er forsynet med flere billedkvadre. Der ses rosetter, malteserkors, en løve samt uidentificerbare ornamenter, måske rester af en tympanon. Der er bevaret to af tre romanske vinduer i koret, mens det sidst blev ødelagt ved en udvidelse af dette. I skibets nordside er der bevaret to romanske vinduer, som blev genåbnet i 1943. I kirkens sydside er ingen oprindelige vinduer bevaret, da de senest ved våbenhusets opførelse blev erstattet af de større vinduesåbninger, som i dag giver et betydeligt lysindfald i kirken. Kirken er opført med en dør i skibets nord- og sydside, hvoraf den sidstnævnte nu er tilmuret. Både syddøren og norddøren, som fortsat bruges, er retkantede.
Våbenhuset, der er fra ca. år 1500, er af genbrugte granitkvadre, og har ganske usædvanligt været prydet af en udvendig kalkmalet dekoration. Det ses desuden også, at skibets nordside stod hvidtet, da våbenhuset blev bygget i senmiddelalderen. Tårnet, som oprindelig var afsluttet af et pyramidespir over blændingsprydede gavle, er opført i munkesten. Ca. 1735. I dag fremstår det med et sadeltag.
Murværket i korets nordside blev fornyet i tegl før ca. 1650. Dette kan hænge sammen med, at der på dette tidspunkt blev nedbrudt et senmiddelalderligt sakristi. Den blytækte kirkes tagkonstruktion er formentlig den oprindelige. Dette underbygges af, at skibets byggeskel også kan spores i tagværket.
Indvendigt ses korbuen opbygget af kvadersatte vanger forsynet med omløbende kragbånd. Buen er forhøjet, formentlig i forbindelse med opsætningen af kirkens lektorieprædikestol i 1584. Oprindelig har hele kirken været dækket af et bjælkeloft, men ca. 1500-1520 blev koret overhvælvet af et krydshvælv. Der er adgang til det ligeledes overhvælvede tårnrum via en bred, rundbuet åbning. Herudover var der oprindelig adgang ude fra til tårnet via en nu tilmuret fladbuet dør i nordmuren.
Der er kendskab til flere sengotiske malerier i kirken. Korhvælvet er dekoreret af Liljemesterværkstedet ca. 1500-1520, men de er i dag kalket over.
Herudover blev der i 1981 fundet rester af en udvendig dekoration bestående af tre kalkmalede rosetter udvendigt på våbenhusgavlen. Udvendig kalkmaleridekoration er meget sjælden i Danmark, og det er helt usædvanligt, at de var bevaret uden at have været beskyttet af senere tilbygninger.
Endelig blev korets østvæg i 1943 udsmykket med en fremstilling af Kristi genkomst, udført af Stefan Viggo Pedersen.
I kirken er kun bevaret en romansk døbefont fra middelalderen. Et sjældent lysestel fra kirken opbevares i dag i Nationalmuseet. Størstedelen af inventaret stammer fra renæssancen og er anskaffet indenfor få år i 1580’erne. Alterbordsforsiden og en katekismusaltertavle er anskaffet til kirken i 1587. Den velbevarede lektorieprædikestol er fra 1584. Sidebrystningerne og bærestolperne fra den er nu opsat omkring skibets norddør. Tidligere har der også været en herskabsstol samt en præste- og skriftestol og et samtidigt stoleværk i kirken. Et epitafiemaleri, et malet mindesmærke, fra 1675 er også ophængt i kirken. Herudover opbevares der også en alterkalk fra 1500-tallet i kirken.
Ved en nyindretning af kirken i 1942-1943 blev en altertavle i skønvirkestil fra 1904 fjernet, mens katekismusaltertavlen blev ophængt på skibets sydvæg. Ved samme lejlighed blev et stoleværk fra 1878 erstattet af det nuværende. Orglet stammer fra 1967.
I kirken findes der et epitafium fra 1675 samt en gravsten fra ca. 1680. Herudover tjener et gravstensfragment fra samme tid som trappesten foran våbenhusdøren.