Knidiske Afrodite
Knidiske Afrodite er en statue af gudinden Afrodite, udført af den græske billedhugger Praxiteles. Den er en af oldtidens mest berømte og efterlignede statuer, og den er et ideal for kvindelig nøgenhed i den vestlige kunsthistorie.
Knidiske Afrodite er den første græske statue, der forestiller en nøgen kvinde i naturlig størrelse. Statuen blev i sin samtid beskrevet som Praxiteles’ mest pragtfulde. Den var så smuk og livagtig, at den fik folk fra hele den antikke verden til at sejle til Knidos. Her var den opstillet som kultstatue i byens Afroditetempel. Rundtemplet var åbent til alle sider, så statuen kunne beundres fra alle vinkler. Den var udhugget af den fineste marmor fra Paros og sandsynligvis belagt med farver, som gjorde den endnu mere levende.
Statuen forestillede gudinden i en let foroverbøjet stilling, der med sin ene hånd rækker ud efter et klæde og med sin anden prøver at skjule sit køn, hvilket efterlader hendes bryster blottet til beskuelse. Den originale statue er desværre gået tabt, men man kender statuen fra senere antikke romerske kopier, hvoraf den mest kendte står i Vatikanet.
Plinius den ældre beskriver, hvordan en ung mand sneg sig ind i helligdommen for at få en nat alene med den. Den unge mand efterlod i sin begejstring for statuen en plet på den, hvilket fik ham til at kaste sig ud over klippen ved siden af templet i skam. Samme kilde nævner, at kongen af Bithynien i Lilleasien, Nikomedes, syntes, at statuen var så betagende, at han var villig til at slå en streg over Knidos' enorme statsgæld i bytte for den.