forsikringsretlige bevisbyrderegler
Forsikringsretlige bevisbyrderegler inden for forsikringsretten er, at det er forsikringsselskabet, der har bevisbyrden for, at en forsikringsaftale ikke er en forbrugerforsikring. Dette er svarende til, hvad der i øvrigt gælder efter bl.a. Aftaleloven, Købeloven og Forbrugeraftaleloven.
Det er som udgangspunkt forsikringstageren, der skal bevise, at forsikringstageren har ret til at få erstatning fra sit forsikringsselskab. Dermed er det forsikringstageren, der har bevisbyrden, også kaldet for en ligefrem bevisbyrde.
I nogle tilfælde er det forsikringsselskabet, der har bevisbyrden. Mener forsikringsselskabet, at en forsikringsbegivenhed (tyveri, skade mv.) ikke er dækket af forsikringen, fordi den er omfattet af en undtagelse i forsikringsbetingelserne, skal forsikringsselskabet bevise dette, også kaldt for en omvendt bevisbyrde.
Er forsikringsselskabet af den opfattelse, at forsikringstageren ved købet af forsikringen har givet forkerte (urigtige) oplysninger, skal forsikringsselskabet bevise dette. Har forsikringstageren afgivet urigtige oplysninger i fx forsikringsbegæringen, kan det betyde, at forsikringsselskabet opsiger forsikringen tilbage til tegningstidspunktet for forsikringen.
Tilsvarende har forsikringsselskabet bevisbyrden, hvis forsikringsselskabet mener, at forsikringstageren er underforsikret, eller at forsikringen er ophørt, fordi forsikringsselskabet har opsagt forsikringen.
Mener forsikringsselskabet, at en anden person skulle stå som ejer eller bruger af bilen i forsikringspolicen, er det også forsikringsselskabet, der skal bevise, at den pågældende person er rette ejer eller bruger. Det har betydning for størrelsen af præmien og for erstatningen, hvis der ikke er betalt korrekt præmie.
Forsikringsselskabet har også bevisbyrden, hvis forsikringsselskabet anfører, at forsikringstageren har undladt at sikre genstande på passende måde (det vil sige, at der er sket en fareforøgelse), eller at forsikringstageren har undladt at begrænse sit tab, efter at skaden er sket. Eksempelvis skal forsikringsselskabet bevise, at forsikringstageren har kørt alkoholpåvirket, at han eller hun har kørt over for rødt, at forsikringstageren har kørt alt for hurtigt eller på anden måde, har handlet forsætligt eller groft uagtsomt.
Hvis forsikringsselskabet gør gældende, at forsikringskravet er forældet, er det forsikringsselskabet, der skal bevise dette.
I alle forsikringssager gælder, at det kan have betydning for beviset, hvis en forsikringstageren ikke vil, eller kan fremlægge visse oplysninger. Det kan således indgå i bevisvurderingen, hvis forsikringstageren ikke vil give samtykke til, at forsikringsselskabet indhenter lægelige eller kommunale akter, teleoplysninger eller lignende, som er af væsentlig betydning for sagsbehandlingen og afgørelsen af forsikringssagen.