aiéle
Aiéle er veddet fra træet Canarium schweinfurthii (synonym Aucoumea velutina), der tilhører balsamfamilien (Burseraceae). Det er udbredt i tropisk Afrika.
Det er et stedsegrønt træ, der med middel-hastighed vokser op til en højde på 30 m.
Kerneveddet er lyserødt, når det er nysavet, men bliver mørkere til en lysebrun mahognifarve; det er ikke tydeligt afgrænset fra det 5-15 cm brede bånd af splintved, der er hvidt med lyserøde reflekser. Teksturen er noget grov; veddet er med modvækst, hvilket giver et finstribet mønster på kvartsavede brædder.
Tømmeret er let, meget blødt og ikke særlig holdbart, idet det er modtageligt for svampe, træborere og termitter. Det lagres langsomt, men rimelig godt, selv om der er risiko for vindskævhed og kastning; når veddet er tørt, er det let at bearbejde, let at farve og at polere.
Brugt som erstatning for ægte mahogni. Tømmeret anvendes som kernefiner, til dekorative paneler, parket, møbler, gulve og til alment brugsformål. Lokalt bruges det til mortere, planker og kanoer. Tømmeret siges at udskille olie og stammen anvendes lokalt til kanofremstilling; tømmeret er dertil et godt brændsel, der let antændes og brænder med megen varme.
Tidligere blev harpiksen eksporteret til Europa til farmaceutisk brug. Det blev brugt som erstatning for tyggegummi til fremstilling af sårforbindinger under 2. Verdenskrig. Harpiksen anvendes desuden mod rundorm-infektioner og andre tarmparasitter. Det er et blødgørende, stimulerende, vanddrivende middel og virker på hudsygdomme og eksem.
Barken bruges som brækmiddel og er rensende. Et afkog anvendes som behandling mod hypertension, dysenteri, gonore, hoste, brystsmerter, lungesygdomme, maveproblemer, madforgiftning osv. Den stødte bark bruges mod spedalskhed og sår. Roden bruges mod betændelse i lymfekirtler, mens rodafskrabninger laves til et omslag.
Bladene koges sammen med andre urter og afkoget bruges til at behandle hoste.
Frøene ristes og stødes, og det resulterende pulver blandes med hudolie eller gelé for at behandle sår.