Wassermanns reaktion
Wassermanns reaktion, (efter den tyske læge og bakteriolog August P. von Wassermann, 1866-1925), WR, tidligere meget udbredt serologisk test til påvisning af antistoffer mod syfilis i en blodprøve; indført af Wassermann i 1906. Blodprøven blev taget på alle danske gravide 1946-98; ved indførelsen i 1946 dannede den grundstammen i de forebyggende svangerskabsundersøgelser (se graviditet). Som antigen anvendte Wassermann et ekstrakt af leverceller fra døde syfilitiske børn; senere påvistes det, at alkoholiske ekstrakter af en lang række sunde dyrevæv, fx kalvehjertemuskelvæv, er virksomme som antigen pga. indholdet af særlige fosfolipider (kardiolipider). Testen er således ikke tilstrækkelig specifik, idet den kan reagere ved fx autoimmune sygdomme. Den er derfor siden 1960'erne suppleret med en række mere specifikke bestemmelser af antistof mod syfilisspirokæten (Treponema pallidum).