Eugène Fromentin
Eugène Fromentin er som fransk forfatter kendt for sin dybdeborende psykologisk-moralske roman Dominique (1862). Han var desuden, ud over at gøre sig gældende som maler, en indsigtsfuld kunsthistoriker og -kritiker.
Dominique rummer selvbiografiske elementer, som forfatteren løfter op i en fiktiv struktur, hvor fire mennesker tøvende kastes ud i viljesløse og skæbnesvangre følelser. Romanen er et af de fineste eksempler på den franske psykologiske roman (jævnfør Marie-Madeleine de La Fayette, Benjamin Constant), som udviklede sig i 1800-tallet, bl.a. i Balzacs romaner med kvindelige hovedpersoner. Fromentin lader i en stilren prosa fortiden tegne sig med erindringens få, skarpe billeder, som i passager ikke står tilbage for 1900-tallets modernistiske storværker (jævnfør Marcel Proust). Dominique har fået ikonisk status i fransk litteratur som en exceptionel, moralsk tankevækkende roman.
Flere ophold i Algeriet inspirerede Fromentin til en række malerier i en romantisk orientalisme, og han kunne i 1847 udstille malerier med motiver fra disse rejser. Senere blev det til to suggestive rejsebøger, Un été dans le Sahara (1857) og Une année dans le Sahel  (1859). Les Maîtres d'autrefois, Belgique – Hollande (1876, Fortidens mestre) om hollandske og flamske malere fra 1600-tallet viser Fromentin som kunsthistoriker. Hans breve rummer fine, impressionistiske indtryk fra rejserne.