Marcus Terentius Varro
Marcus Terentius Varro, 116-27 f.Kr., romersk forfatter, Den Romerske Republiks største videnskabsmand. Efter uddannelse i Rom og Athen deltog Marcus Terentius Varro i romersk politik som tilhænger af Pompejus. Han blev dog taget til nåde af Cæsar efter Slaget ved Farsalos i 48 f.Kr.
Marcus Terentius Varro var yderst produktiv og skal indtil sit 78. år have skrevet 490 bogruller om alt fra litteraturkritik til romersk historie. Af hans værker er to bevaret: De re rustica (37 f.Kr., Om landbrug) i tre bøger, hvori han i dialogform og med megen lærdom gennemgår det romerske landbrug. 
Af De lingua Latina (43 f.Kr., Om det latinske sprog) i 25 bøger er 5.-10. delvis bevaret. Heri viser Marcus Terentius Varro sin store indsigt i filosofi og indfører ud fra græske forbilleder den ældste kendte latinske grammatiske terminologi, i høj grad baseret på den stoiske sprogteori. Bogen har fået afgørende indflydelse på al senere grammatisk tænkning.