Aage Henriksen
Aage Henriksen var dansk litteraturforsker, Karen Blixen-kender og professor i nordisk litteratur ved Københavns Universitet 1968-1990.
Aage Henriksen blev mag.art. i nordisk filologi i 1947 og meriterede sig med en guldmedaljeafhandling og en disputats Kierkegaards romaner (1954, genudgivet 1969) som en del af efterkrigsidens litterære interesse for denne forfatter. Sideløbende virkede han foruden enkelte essays ved leksikonarbejde og som dramatisk konsulent ved Statsradiofonien og lektor i dansk ved Lunds Universitet.
I 1955 blev Henriksen ansat ved Københavns Universitet ved danskstudiet som adjunkt, senere lektor. I det hastigt ekspanderende fag blev han de følgende årtier en central skikkelse i nydefineringen af litteraturforståelsen, og hans professorat i 1968 i nordisk litteratur blev bl.a. presset frem af de studerende. I kølvandet på studenteroprøret blev han fremdeles parthaver i fagets kalejdoskopiske faglige og opslidende fløjopdeling.
I årene 1967 til 1969 var Henriksen sammen med Johan Fjord Jensen medstifter og -redaktør af tidsskriftet Kritik, der også søgte mediering i det polariserede undervisnings- og forskningslandskab; hertil hører også udgivelsen Den intellektuelle : artikler 1964-74 (1974). Han blev centrum og mentor for en kreds af yngre forskere, der også var medforfattere til den firebinds litteraturhistorie, han initierede som Ideologihistorie I-IV (1975-76), og hvoraf flere videreførte det indflydelsesrige tidsskrift.
Hans øvrige vægtige faglige værker er den biografiske monografi Den rejsende. Otte kapitler om Baggesen og hans tid (1961), Gotisk tid. Fire litterære afhandlinger (1971) og senere samlinger af artikler og essays med bl.a. De ubændige (1984), Svanereden (1990, ved F. Ettrup og J.I. Jensen) og Litterært testamente (1998).
Henriksens tilgang var fokuseret på, hvordan litterære værker bevidsthedsmæssigt bliver til og af læserne tilegnes som personligt modnende og dannende i hverdagen. Hans nøje tekstlæsning var orienteret mod psykologi og menneskelige lidenskabers måder at forvandle sig på. Hertil hentede han inspiration i antroposofien (Rudolf Steiner) og jungiansk dybdepsykologi og arbejdede med begreber som esoterisk indsigt, individuation og sublimering på personniveau, men også med litteraturens plads og humanioras rolle på samfundsniveau.
Især den tyske digter Johann Wolfgang von Goethe stod centralt i hans litteraturtilgang og foruden den nævnte Jens Baggesen, var bl.a. N.F.S. Grundtvig, Sophus Claussen og Henrik Ibsen (og ellers kun få fra hans egen tid).
En skelsættende særegen relation havde Henriksen til den langt ældre forfatter Karen Blixen, som han omgikkes personligt i 1950'erne, og hvor venskab og litteratur, liv og esoterisk bevidsthed gensidigt udfordrende blev blandet. For litteraten blev det til en art både faglig og personlig litteraturfortælling, som omverdenen gennem årene blev delagtiggjort i mundtligt, på skrift og på film, og som samlet kan læses i Budbringersken : samlede essays om Karen Blixen 1952-2008 (2008). Der findes tillige en tidligere engelsksproget udgave af hans Blixen-beskæftigelse.
Gennem fem-seks årtier udfoldede Henriksen sig som en særegen – og momentvis omstridt -litteraturtænker langt fra det almindelige i det akademiske forskningsmiljø, og hans indflydelse lå ud over, hvad hans skriftlige arbejder afsatte. Med sin suggestive og kunstnerisk bevidste form og sprog fascinerede og udfordrede han yngre forskere og blev en meget søgt underviser, vejleder og forelæser (båndoptagne forelæsninger fra 1970'erne er transskriberet til nylig videnskabelig udgivelse).
Trods på flere måder en eksklusiv skikkelse havde han også en bredere aktivitet med synlighed i dagspressen og radioen, og han bidrog til efterskrifter, redaktion og almindelige tidsskrifter samt gav anmeldelser af faglitteratur (aldrig skønlitteratur) i dagblade.
Henriksen modtog flere priser, bl.a. Rungstedlund-prisen 2003, og han var tildelt Statens Kunstfonds livsvarige Hædersydelse fra 1991.
Københavns Universitet 1479-1979 IX,2, 1979, G.E.C. Gads Forlag.
Palmehaven. Institut for Nordisk Filologi – Levned og meninger, (red. P. Behrendt et al.), 1992, Amanda.
Aage Henriksen: Litterært testamente : seks kapitler om kærlighed, 1998, Gyldendal, (erindringsbidrag).
M. Henriksen: Bag Blixens maske. Min far mig selv og månefruen : samtale med Aage Henriksen, 2010, Gyldendal.
M. Henriksen: Bag Blixens maske, 2011, No Exit Production, (portrætfilm).
E. Skyum-Nielsen: i Litteraturen og hverdagens virkelighed : forelæsninger på Københavns Universitet,(red. S. Toftgaard Andersen), 2021, Museum Tusculanums Forlag, (efterskrift).