Bente Maegaard
Efter studentereksamen i 1963 fra Rødovre Statsskole læste Bente Maegaard matematik som hovedfag på Københavns Universitet med henblik på at blive gymnasielærer. Det oprindeligt planlagte bifag fysik blev undervejs udskiftet med fransk, en fagkombination, som viste sig at blive central for Bente Maegaards karriere. På franskfaget blev der nemlig i disse år forsket i matematiske sprogmodeller, der kunne anvendes til databehandling, og kimen blev lagt til faget datalingvistik, der siden skulle blive hendes speciale. Bente Maegaard blev cand.scient. i 1970, og efter et år som gymnasielærer blev hun ansat på det nyoprettede Institut for Anvendt og Matematisk Lingvistik på Københavns Universitet, hvor hun kom til at virke i en længere årrække, først som adjunkt og fra 1975 som lektor. 1981 var hun gæsteprofessor ved universitetet i Genève. Samme år udgav hun sammen med lingvisten Hanne Ruus Hyppige ord i danske romaner og Hyppige ord i danske børnebøger som resultater af DANwORD-projektet. Bøgerne var hyppighedslister over forekomsten af ord i de mest læste danske romaner og børnebøger i perioden, optalt ved hjælp af edb. Projektet var det første i Danmark, som udnyttede den nye informationsteknologi til korpusundersøgelser, en stadig helt central metode i datalingvistikken. Gennem empirisk analyse af store mængder af repræsentativt udvalgte tekster på computere undersøges mønstre i sproget, i ordvalg såvel som i grammatisk konstruktion. 1986 efterfulgtes pionerudgivelserne af et tilsvarende værk om ordforrådet i danske aviser, blade og fagblade . Bente Maegaard er desuden medforfatter til lærebogen Matematik og lingvistik, 1975, hun spillede en meget aktiv rolle op til etableringen af den første datalingvistiske uddannelse i 1982, ligesom hun har virket som redaktør i forskellige faglige sammenhænge.
I 1984 blev Bente Maegaard som den eneste kvinde ud af ti forskere tildelt et af Undervisningsministeriets nye forskningsprofessorater. Idéen var at give højt kvalificerede forskere så attraktive vilkår, at de valgte at blive her i landet frem for at tage til udlandet. Stillingen gav frihed for undervisning og administration i fem år og indebar desuden en større bevilling til apparatur og medhjælp. Centralt i Bente Maegaards arbejde blev maskinoversættelsesprojektet EUROTRA, et ambitiøst samarbejdsprojekt inden for EF, der foregik i årene 1984-92. Målet var at udvikle et edb-system, som automatisk kunne oversætte dokumenter mellem alle EFs officielle arbejdssprog. Hermed kunne man opnå at reducere oversættelsesomkostningerne og derved i sidste instans sikre de små sprogs fortsatte eksistens og brug i EF-samarbejdet. Bente Maegaard var i en del år leder af projektets danske forskergruppe samt leder af den europæiske styregruppe, og hun var med sine evner for populær formidling med til at give arbejdet stor synlighed i offentligheden. Projektets mål om udvikling af et brugsklart system blev langtfra nået, men der blev udviklet avancerede forskningsprototyper og indhøstet betydelig erfaring med brugen af dem. Resultaterne af arbejdet blev sikret gennem oprettelsen i 1991 af Center for Sprogteknologi (CST) som en selvstændig forsknings- og udviklingsinstitution under Forskningsministeriet. Bente Maegaard blev direktør for det nye center, hvor en række forskere fra den danske EUROTRA-gruppe sammen med oversættelsesbureauet Lingtech på baggrund af prototyperne udviklede et kommercielt anvendt system til oversættelse af patenttekster. CST er midt i 1990’erne blevet en sektorforskningsinstitution, som udfører forskning, kommerciel udvikling og ekstern konsulentbistand. Centret samarbejder med en række europæiske forskergrupper inden for området. Bente Maegaard selv har vundet navn som en internationalt kendt forsker og foredragsholder, der også er meget aktiv i internationale faglige organisationer inden for området. Bente Maegaard har været medlem af Akademirådet for de Tekniske Videnskaber fra 1985, og i 1990’erne deltog hun i forskellige rådgivende udvalg under Forskningsministeriet. Hun modtog Levison Prisen i 1991 og Hartmann-Prisen i 1997.
KVINFO erhvervede de digitale ikke-kommercielle rettigheder til Dansk Kvindebiografisk Leksikon i 2001 og stillede værket til rådighed for offentligheden i en gratis online-udgave, hvor læserne fik mulighed for at søge på kryds og tværs i leksikonet.
Siden oktober 2022 har den digitale udgave været videreført på lex.dk, hvor man ved søgning tillige får resultater fra de øvrige værker på platformen. På lex.dk er mange af biografierne også blevet forsynet med fotos og illustrationer.