Torun Bülow-Hübe
Torun Bülow-Hübe var en svensk smykkedesigner. I professionelle kredse gik hun under navnet ‘Torun’, som var hendes svenske fornavn. Torun Bülow-Hübe var den første kvindelige sølvsmed fra Skandinavien til at vinde international anerkendelse. Flere af hendes designs anses som værende ikoner inden for moderne skandinavisk smykkedesign.
Torun Bülow-Hübe havde fra 1952 til 1968 en permanent udstilling på det mindre galleri ‘Cercle Des ARTS’ i Paris. Hun arbejdede både i Sverige og i Paris, og hendes smykker bar præg af begge landes samtidige formsprog. Allerede under sin uddannelse havde hun åbnet eget værksted i Stockholm, og arbejdede som sølvsmed ved siden af skolen. Her arbejdede hun med både sølv, træ, rattan og bronze. Torun brød med de traditionelle måder at designe smykker på, og slog igennem med funktionelle og æstetiske designvalg, som kunne bæres ved alle lejligheder.
På højden af sin kunstneriske anerkendelse i 1967 indledte hun et livslangt samarbejde med Georg Jensen i Danmark. Her designede hun flere smykker, som den dag i dag stadig produceres. Det mest kendte af disse er ”Vivianna”, et åbent armbåndsur i rustfrit stål med en talløs urskive. Uret var beregnet til at fremstå som et ornament frem for det velkendte ur. Derudover har hun designet “Dew Drop"-øreringene og halskæde sættet, som i dag stadig er i produktion hos Georg Jensen.
Torun Bülow-Hübe var efterspurgt og designede smykker til adskillige kendte personer, såsom Billie Holiday.
Torun Bülow-Hübes smykker var anderledes end tidens traditionelle smykker, da hun anvendte nye materialer i kombination med sølvet som værende alternativer til ædelsten. For eksempel strandsten, fossiler, småsten, kvarts, granit eller bjergkrystal. Designmæssigt blev hendes identitet forbundet med et opgør mod samtidens svenske sølvsmeds-traditioner, og blev sat i forbindelse med den internationale modernisme og den skandinaviske funktionalisme, og herunder også dansk sølvarbejde.
Alsidighed og multifunktionalitet var vigtige værdier i hendes design. Smykkerne kunne vendes og dele udskiftes for at skabe nye visuelle udtryk. Et eksempel på dette er “Mobius-halskæden”, som hun designede i 1959. Dette var et karakteristisk og anderledes smykke for sin tid, og virkede som en skulptur, når den ikke var i brug.
Torun Bülow-Hübes forældre var begge kunstnere og opvæksten i Sverige var fyldt med påvirkninger fra øen Romanös kunstneriske miljø. Her tilbragte hun gennem sine teenageår adskillige ferier. Det var i hendes teenageår, at hun begyndte at designe smykker, som senere ledte til, at hun i 1945 begyndte på Konstfack i Stockholm under ledelse af den anerkendte hof-sølvsmed Baron Erik Fleming.
Hun var gift 3 gange og fik i alt 4 børn. Hun nåede at bo flere forskellige steder i verden, blandt andet i Sydfrankrig, hvor hendes smykker blev udstillet på Picasso Museet. Hjemmet i Sydfrankrig fik virke som et mødested for tilrejsende sølvsmede og kunstnere, hvilket var i ånd med den sociale og kunstneriske opvækst, hendes forældre havde givet hende.
I 1965 lod hun sig skille fra sin tredje mand, og i 1967 tog hun navnet ‘Vivianna’ til sig, idet hun tilsluttede sig den religiøse bevægelse Subud. Vivianna Torun Bülow-Hübe levede derefter alene i Jakarta frem til 2002, hvorefter hun drog til Danmark og døde i 2004.
Torun Bülow-Hübe modtog en række udmærkelser gennem sit liv. I 1967 vandt hun for eksempel Lunningprisen for sit innovative arbejde med smykker. Samme år vandt hun, som den første smykkedesigner nogensinde, også en guldmedalje ved Milano-triennalen.
Man kan i dag se Torun Bülow-Hübes smykker bland andet på Det svenske Nationalmuseum, Museum of Modern Art i New York og Pinakothek der Moderne i Munich.