Monte Testaccio
Monte Testaccio er en kunstig høj i den sydlige del af Rom. Den består af potteskår fra millioner af amforaer deponeret fra det 1. til midten af det 3. århundrede e.v.t.
Amforaer blev i antikken brugt til at transportere og opbevare vin, olivenolie, fiskesovs og andre varer med. Højen består hovedsageligt af skår fra amforatyper, som har indeholdt olie såsom amforaer fra Baetica i Spanien og Tripolitania og Byzacena i Nordafrika.
Den første arkæologiske udgravning af Monte Testaccio begyndte i 1872 under den tyske arkæolog Heinrich Dressel (1845–1920), som udviklede en typologi over romerske amforaer baseret på fundene. De mange millioner amforaer vidner om Roms store efterspørgsel af olivenolie i kejsertiden, og undersøgelser af skårene har bidraget til en større forståelse for det antikke Roms økonomi.