fløjtesprog
Fløjtesprog er sprog, der udtrykkes ved fløjtelyde frembragt med munden, ofte med fingrene til hjælp. Fløjtesprog kan opfattes på 1-5 km afstand og kendes fra bjergrige og tyndtbefolkede egne en del steder i verden, bl.a. Bolivia, Nepal og Ny Guinea. Mest berømt er silbo på den kanariske ø Gomera; det kan føres tilbage til De Kanariske Øers oprindelige befolkning, guancherne, og i 1999 blev det obligatorisk at lære for skolebørn.
Fløjtesprog er ikke selvstændige sprog, men gengiver prosodiske træk ved talte sprog, fx intonation, tryk og vokallængde. Hvor der tales tonesprog, fx blandt mazatekerne i Mexico, gengiver fløjtesproget dog kun talesprogets ordtoner, og udtryksmulighederne er derfor færre.
Fra Vestafrika kendes tilsvarende trommesprog, hvor ordtoner gengives med trommeslag.