Resen Kirke
Resen Kirke er en sognekirke, der ligger nær sognets højeste punkt. Bygningen syner således stadig i landskabet på trods af tæt bebyggelse i Resen by. Med sognets beliggenhed ud til Skive Fjord har kirketårnet da også tidligere tjent som sømærke.
Den store kirkegård, som både tjener Resen og Skive, består af en ældre og en nyere del med både traditionelt indrettet kirkegård og skovkirkegård.
I området har der tidligere været en større jernalderbebyggelse, ligesom der også i nærheden af kirkegården er gravhøje. Et stykke mod syd ligger herregården Krabbesholm, hvis ejere gennem tiden har præget kirken.
I sin nuværende skikkelse er kirken en langhusbygning, som består af et romansk skib og et langshuskor fra 1590. Kernen i tårnet i vest er en sengotisk tilføjelse, mens våbenhuset mod syd er tilføjet i 1944.
Langhuset er opført i rå marksten med enkelte kvadre uden sokkel. Sydsiden er i høj grad skalmuret med munkesten. Den vestlige del af langhuset kan være af romansk oprindelse, og et stykke i midten af den nuværende korgavl er det resterende af det oprindelige, noget smallere kor.
Det sengotiske tårn er opført i munkesten med glatte øst-vestvendte gavle. Adgang til de øvre stokværk, dvs. de øvre etager, sker udefra via en stige til en højtsiddende, fladbuet dør i vestgavlen. Ved tårnets nordside var der indtil år 1905 et såkaldt benhus, som stod i forbindelse med et endnu bevaret rum i kirkerummet. Tårnrummet blev indtil begyndelsen af 1800-tallet anvendt som kapel for ejerne af Krabbesholm. I 1968 blev rummet slået sammen med resten af kirken.
Langhuskoret er opført i sengotisk stil på foranledning af Magdalene Banner (død 1597) til Krabbesholm i 1590. Ved ombygningen blev kirkerummet forhøjet og tre store vinduer blev indsat mod syd. Tårnet blev ligeledes forhøjet.
I langhusets østgavl (koret) blev en rundbuet dør genåbnet ved restaurering i 2000. Arkæologiske undersøgelser tyder på, at denne dør tidligere har ført ud til apsis eller et sakristi/kapel.
Indvendigt er væggene hvidkalkede og langhuset dækkes af et lyst bjælkeloft. Tårnrummet dækkes af et oprindeligt krydshvælv og forbindes til skibet ved en rundbuet arkade. Stoleværket er malet i en mørk, blågrøn farve.
Hele kirken har tegltag, men koret og skibet har tidligere haft blytag.
Kirken er ændret og istandsat ad flere omgange. Ikke mindst ombygningen i 1590 med tilføjelsen af langhuskoret har sat sit aftryk. En større istandsættelse blev udført i årene 1968-1969, og i nyere tid er en indvendig istandsættelse udført omkring år 2000.
I forbindelse med restaurering af kirken omkring år 2000 blev våbenhuset forsynet med glasmosaikruder af kunstneren Mogens Jørgensen.
Det historiske inventar udgøres af dele fra middelalderen, 1500-, 1600- og 1700-tallet.
Ældst i kirkerummet er den romanske døbefont, som har glat kumme og rundstav.
Det sydtyske dåbsfad er fra 1500-tallet, dog først bragt til kirken i 1622 ifølge indgravering. Fra samme periode stammer alterstagerne på fodløver (1584) med initialer og våbenskjolde for Iver Krabbe (død 1561) og Magdalene Banner, ejere af Krabbesholm. Sølvkalken er fra 1615.
Markante dele af inventaret stammer fra 1700-tallet: Altertavlen og prædikestolen, begge i rokoko, er udført i 1742. Altertavlen består af et rammeværk omkring et midtfelt. Rammeværket har tekstfelter i postamentet, dvs. understykket, dobbelte søjler, vinger og et større topstykke. Selve alterbilledet er udskiftet ad flere omgange siden 1742. Det nuværende alterbillede, Korsfæstelsen, er udført af Sven Havsteen-Mikkelsen og blev indsat i rammen i 1983.
Prædikestolen består af en femkantet stol, opgangspanel, sekskantet lydhimmel, dvs. baldakin over stolen, og rygskjold. Prædikestolen har fyldningsfelter med malede tekster, og opgangspanelet har fladt udskårne balustre.
Dåbshimlen, som i en årrække frem til 1968 var placeret på kirkeloftet, er udført omkring 1770 i régencestil.
I kirken er der to klokker. Den ældste er støbt i 1400-tallet af klokkestøberen Nicolaus Eskildsen (Eskilii), men er først kommet til kirken fra Dueholm Kloster i 1632.
I kirken har der tidligere været opsat fire figurer af træ fra en sengotisk fløjaltertavle. Figurerne forestillede bl.a. en stående Johannes Døberen og en stående helgeninde, mens de to øvrige figurer ikke kendes. Figurerne hang endnu i kirken i 1930’erne, men kan sidenhen ikke lokaliseres (kendes i dag kun fra fotos i Nationalmuseets Antikvarisk-Topografiske Arkiv).
I kirken er der et epitafium, dvs. en mindetavle, over justitsråd Jørgen Rosenkrantz (død 1754) og hustru Marie Elisabeth de Roklenge (død 1716) samt flere af deres børn, opsat på foranledning af Werner Rosenkrantz til Krabbesholm. Desuden findes der i kirken en sandstenstavle over madame Else Rasmussen, gift med Hans Rasmussen, der ejede Krabbesholm 1785-1816.
Læs mere i Den Store Danske