Hellebæk Kirke
Hellebæk Kirke er en sognekirke, som ligger højt placeret over Hellebæk, hvor terrænet skråner kraftigt.
Kirken ligger i en kort afstand fra havet mod nordøst. Kirkens kirkegård ligger langt væk, gemt i en skovet krog af Teglstrup Hegn syd for Hellebæk. Selve kirken er i stedet omgivet af grønne plæner og hække.
Hellebæk Kirke blev opført i 1920 til erstatning for et kapel, som i 1786 var blevet indrettet i den nærliggende Hellebækgårds sydfløj. Det gamle kapel var et smukt indrettet rum i tidlig nyklassisk stil (Louis Seize-stil), og selvom alle spor af det gamle kirkerum i dag er forsvundet på Hellebækgård, er meget af inventaret bevaret i den nye Hellebæk Kirke.
Den nuværende kirke i nybarok stil blev bygget i 1920 efter tegning af arkitekten Søren Lemche (1864-1955). Bygningen, hvis længderetning er nord-syd, er hvidkalket og har et tag af sortglaserede tegl. Øverst har den en tagrytter, dvs. den lille tårnlignende konstruktion, der rejser sig over taget. Indgangsdøren med den udsmykkede, svungne gavl er i den østre langside under orgelet, og overfor ses korpartiet, der fremtræder som en dyb blænding eller niche i vestmuren.
En stor del af kirkens inventar er overført fra den gamle kirke og stammer dermed fra slutningen af 1700-tallet, mens alterets dekoration stammer fra den nuværende kirkes indretning.
Den runde prædikestol med himmel er overført fra den gamle kirke, hvor den sammen med en nu bortgemt underdel udgjorde et såkaldt prædikestolsalter. Prædikestolen er bemalet i grålige nuancer med spredt forgyldning.
Også alterskranken er overført fra den gamle kirke, med undtagelse af lågen i nordenden, som er nyere.
Døbefonten er ligeledes fra det gamle kapel og er udført i samme Louis Seize-stil som prædikestolen. Særligt ved døbefontens karakteristiske himmel bliver samhørigheden med prædikestolen tydelig.
Endelig stammer også kirkens bænke fra den gamle kirke, men er ombygget med bredere gavle.
Alterpartiet er fra 1920, men er stilmæssigt tro mod kirkens øvrige inventar. Som med det øvrige inventar går særligt de hvide og grå nuancer igen, med rigelig forgyldning og indslag af stærke blå farver. Centralt ses et kors på blå stjernebaggrund, omgivet af en forgyldt krans af stiliserede blade.