Krønge Kirke
Krønge Kirke er en sognekirke, der ligger på en hævning midt i den nordlige del af landsbyen.
Kirkegården rundt om kirken er omgivet af en mur af små, røde teglsten. Den har hovedindgang med kørelåge fra syd.
Kirken består af et romansk kor og skib og et senromansk våbenhus, som er opført i munkesten. Kirken står i dag i blank mur med synlige teglsten med røde tegltage. Den har tidligere været kalket lyserød.
Den romanske kirke er en meget enkel bygning, hvor koret er bygget samtidig med skibet. Det har mod sædvane samme højde som skibet. I skibet har der oprindeligt været en dør mod syd og en mod nord. Af dem er den sydlige stadig i brug, mens den nordlige er blændet. Korets gavl har et blændet, romansk vindue. Vinduerne i korets og skibets langmure sidder, hvor de romanske var, men vinduernes huller er udvidede. I skibets vestlige gavl sidder et lille, højtsiddende romansk vindue.
Taggavlene på skibet og koret har minimal udsmykning. Kammene er ommurede, så de nu har savskifter, hvor teglstenene har hjørnet udad, og top- og fodtinder, dvs. de små murtinder i toppen og bunden af gavlens murkroner.
Våbenhuset fra den sene del af den romanske periode er ikke meget yngre end kirken. Den har en bred, rundbuet døråbning. Gavlen har udvendig på hver side af portalen et kort savskifte. I øvrigt er gavlen glat og har fornyede kamme som kirkens.
I det indre står kirken hvidmalet. Her er ingen romanske detaljer bevaret. Rummet bærer præg af de flade, glatpudsede vægge og lofter. Korbuen danner overgang mellem skibet og koret, men den er ommuret, så den har fået en spidsbuet form.
Kirken har bevaret sin gamle tagkonstruktion af eg.
Af kirkens middelalderlige inventar er bevaret en romansk døbefont af granit. Den trapezformede fod har hoveder i hjørnerne foroven, og på hver side er en lilje flankeret af to kors i lavt relief.
Kirken har bevaret tre fragmenter af bænke fra den yngre renæssance omkring år 1575. Alle tre er nu anbragt som støtte under nyere bænke. De to har foldeværk, der ligner draperier, mens det tredje har en primitiv halvroset foroven.
Prædikestolen er fra høj-renæssancen omkring år 1600—1610 med senere tilføjelser. Stolen består af fire fag. Den har på de tre frie hjørner tre søjler med glat prydbælte og korintisk kapitæl, dvs. top.
Altertavlen fra 1643 er bruskbarok med forvredne og bevidst monstrøse ornamenter. Den er skåret af Jørgen Ringnis (død 1652). Den arkitektoniske opbygning er prydet med søjler og adskillige figurer. I midten er et maleri af opstandelsen fra 1700-tallet. På hver side af dette er der smalle, nicheagtige sidefelter med to store figurer, som mod nord afbilder Moses og mod syd Johannes Døberen. Nicherne flankeres af dydehermer, dvs. halvfigurer på halvsøjler. Fra nord viser de Tro, Håb, Kærlighed og Retfærdighed. I toppen et kvadratisk felt med indskrift, som flankeres af evangelisterne Markus og Lukas. Matthæus og evangelisten Johannes er anbragt på gesimsens hjørner. Øverst troner Kristus med jordkuglen. Tavlens såkaldte storvinger har engle, masker og frugtbundter.
De øvrige kirkebænke har glatte gavle, og de stammer antagelig fra 1800-tallet.
I skibets vestlige ende er et pulpitur, dvs. et ophøjet galleri, som i Krønge Kirke bruges til orglet.