Lille Lyngby Kirke
Lille Lyngby Kirke er en sognekirke, der ligger nordøstligt i udkanten af Lille Lyngby, hævet over landsbyen og ned til Arresøs søndre bred.
Kirkegården er udvidet en enkelt gang mod nord, og denne udvidelse er omgivet af et beplantet gærde og mod syd en mur. Den gamle del af kirkegården er omgivet af en mur af kløvede sten og tegl. Kirkegårdens hovedindgang er en køreport med fodgængerlåger mod syd. På kirkegården findes et ligkapel fra 1895-1896, og indtil 1798 fandtes også en kirkelade.
Den nuværende kirke er ikke den første på stedet. Den erstattede derimod omkring 1175-1200 en ældre trækirke, som lå der, hvor skibet er i dag. Dette blev påvist ved en udgravning i 1961, hvor der blev fundet skeletter under den nuværende kirkes fundament. Disse må derfor være begravet, før den nuværende kirke blev rejst.
Kirkens udseende er i dag i høj grad præget af 1800-tallets historicistiske restaureringstendenser, hvor man gennem restaurering forsøgte at få kirker til at se mere ”originale” ud. I 1868-1869 blev det indre således pudset hvidt, i 1879 blev vinduerne ændret, og i 1883 blev næsten hele bygningen skalmuret, så skibet og koret i dag fremstår med mure af kløvede kampesten udadtil. Der er ingen kalkmalerier i kirken.
Kirken består af et romansk skib fra 1175-1200 af kampesten med hjørnekvadre af granit og døre og vinduer af frådsten, et i senmiddelalderen ombygget kor, et senmiddelalderligt tårn og et våbenhus, som muligvis er fra 1500-tallet.
I den ældste del af kirken er der bevaret spor af to oprindelige vinduer på skibets nordside, mens den oprindelige norddør stadig er synlig om end tilmuret og delvist ødelagt af et senere vindue.
I senmiddelalderen blev det oprindelige kor helt ombygget, sandsynligvis fordi jordbundsforholdene havde gjort murværket ustabilt. Koret fremstår i dag med skalmuring fra 1883, men det middelalderlige murværk bagved er i munkesten.
Tårnet er også senmiddelalderligt og er opført på en syld, dvs. et fundament, af kampesten, men det er ellers skalmuret flere gange. Tårnet havde indtil 1797 et blytækt saddeltag, hvor det blev udskiftet med det nuværende pyramidetag.
Ligesom tårnet er våbenhuset skalmuret adskillige gange og er derfor svært at datere. Det er usædvanligt højt og fremstår i dag med skalmuret munkestensfacade og kamtakker, som blev påsat ved en hovedrestaurering i 1883.
Kirkens tagværker er alle af fyr og stammer fra 1700- og 1800-tallets slutninger.
Kirkens ældste inventarstykke er den romanske granitdøbefont. Den er som en af kun få sjællandske fonte udsmykket med relieffer, som forestiller David siddende på en stol med sin harpe, Samson og løven, en mand med kjortel på en lille hest og en engel med udbredte vinger.
Prædikestolen er fra 1614 og minder om prædikestolene i bl.a. Frederikssund, Alsønderup og Tjæreby Kirker. Den består af fire fag, hvert udsmykket med en evangelistfigur.
Altertavlen er fra 1630 og er overvejende i barokstil, men med vinger i renæssancestil, som må være lidt ældre end resten af tavlen. I storfeltet ses et maleri af den sidste nadver.
Kirkens stoleværk er fra baroktiden, og heriblandt findes en bevaret degnestol, som i dag står ved prædikestolen.
Alterbordet er af fyrretræ og stammer fra 1858, hvor det oprindelige murede alterbord blev pillet ned.
I kirken findes en del middelalderlige begravelser, nemlig de allerede nævnte fra den tidligere kirke, som blev fundet ved en udgravning i 1961. Fra 1772 og 1774 stammer to mindetavler, der er opsat i kirken, og hertil findes to gravsten fra 1619 og 1676 i koret. På kirkegården findes desuden to gravsten fra 1834 og 1857.