Valorem el projecte: Cap a la nostra escola 2.0 | Mossets TIC
Valorem el projecte: Cap a la nostra escola 2.0
Manifiesto de Padres y Madres en la cultura 2.0
El que anava ser un informe, s’ha convertit en un manifest perquè en la nostra reflexió hem arribat a la conclusió que encara hem de mantindremos en la perspectiva de projecte pilot (que va ser com se va presentar el tema des del principi) i no des del detall d’aqueta eina com a extraescolar.
Comentar-vos que continuem sense conexió a Internet en l’aula d’ordinadors de l’escola i que més enllà dels problemes al voltant de l’extraescolar (horari, professora, anul·lacions de la classe per motius tècnics i humans, sense donar cap explicació ni informació als pares…) els xiquets estan utilitzant les màquines per a fer presentacions buides de contingut… Andrés ja ha parlat, per separat, amb les tutores de 3r Cicle i hi ha una bonissíma comunicació i entendiment pel que importa per a una de les parts més rellevant del projecte que és el diàleg entre les tutores i el monitor/a amb Cultura 2.0. Es a dir: CAL OBRIR CANALS PER AL DIÀLEG ENTRE LES TUTORES I EL MONITOR.
I col·locats ja des de la perspectiva que ens pertoca, avaluem que el que és inconcebible és que a febrer no tingam conexió a Internet, no estigam en xarxa amb el món digital perquè és ahí on s’està produïnt, on s’està generant la nova societat del coneixement i un xiquet de 10 anys al 2010 no pot estar estudiant-hi a esquenes d’allò perquè van a ser analfabets digitals i en una societat on el coneixement es crea i viatja en les autopistes de la Web 2.0, és ser un analfabet integral.
No patim perquè sabem que aixó no va a passar. Que els nostres fills que ja tenen accés a les tecnologies de la Web 2.0 (alguns més que altres, alguns obrint camins…) però finalment ells arribaran encara que nosaltres no ho fem, es a dir, els pares inmigrats a la cultura 2.0. Però dubtem del nostre paper com a educadors perquè cal educar-los també amb valors en la xarxa i perquè cal ajudar-los a aprendre també des de casa.
CAL INEXORABLEMENT DEMANAR LA CONEXIÓ A INTERNET.
Perquè que passa amb tot l’esforç que les nostres mestres estan fent pels nostres fills amb soletat i amb la incomprensible desvinculació amb la resta de la comunitat educativa?, es a dir, de la tribu educativa. Per què no som capaços de parar-nos i treballar junts i solucionar els xicotets obstàcles que ens separen d’anar endavant en l’aprenetatge natural dels coneixements dintre un concepte real de treball en equip, amb sentiment de pertanença de grup i amb la conciència del que cal fer: aprendre a aprendre. Perquè a veure, tribu, sabeu que la tutora de sisé va obrir El Pisarri de l’Escola en http://cpsantateresa.blogspot.com/ i aixó és un gran pas i si interactuaren i li enviarem coses interessants sobre la nostra escola i si deixarem comentaris… doncs es veuria una certa vidilla més enllà dels cinc minuts que tenim per a recollir als nostres fills.
ENCETEM EL DEBAT SOBRE ELS CONTINGUTS.
Si li heu pegat una miraeta a l’entrada sobre FICOD 2009 en la que n’hi ha un vídeo del Foro aquest, escolteu el que diu el del gremi editor. I reflexionem si realment hem d’esperar a la industria editorial a que es lucren amb un servei que no volem perquè no el necessitem. Des d’ací, la nostra opinió es que discurran, discurran, pensen, inventen altres models de negoci que desitge reialmente que els funcione però sense imposar-nos què textos han de estudiar-se els nostres xiquets i què materials digitals hem de gastar quan el coneixent en la xarxa es comparteix perquè i eixa és la filosofia de la web 2.0.
← Escoles (segle) 20 i alumnes 2(punt)0
Curs sobre Educació 2.0 →
carmenprats permalink*
febrer 13, 2010 11:40
Hi ha tres debats en l’entrada però volia afegir un comentari a l’última part sobre el debat del continguts i la indústria editorial. Crec que no ens interessen el que ens proposen les editorials. Han perdut el nord del seu negoci. Han de canviar de model i no van bé. Les alternatives del coneixement gratuït i compartir en la xarxa els tenen marejats i els polítics tampoc tenen ni ideia. Cal coneixer les xarxes socials especialitzades, hi ha gent molt bona treballant i penjant els materials en xarxa a l’abast de tots. Cal treballar per aquí: Conéixer el que hi ha compartit en la xarxa, veure altres experiències… I aprendre a volcar el nostre coneixement perquè em de saber les normes de joc en la Xarxa són així: cal donar per rebre també.