El pokémon immortal: i per fi els meus alumnes fan els deures! #gamificació – Estressat Caòtic
Estressat Caòtic
Mestre acceptable. Escriptor parcial. Desastre total.
Seguir = estimar
Segueix-nos per correu i no et perdis ni una sola publicació
El pokémon immortal: i per fi els meus alumnes fan els deures! #gamificació
Publicat el 25 de Novembre de 2018 per Andy the English Teacher
Aquest any, rebo els alumnes d’anglès al pati de l’escola, davant una porxada amb el terra pintat de xerranques i línies de colors. Els adults sovint passem per alt que, per als nens petits, l’extraescolar d’Anglès representa tornar a la mateixa classe després d’haver-hi estat sis hores. A alguns d’ells els fa tanta gràcia com a nosaltres saber que haurem de fer hores extra a la feina perquè el nostre company no ha entregat l’informe a temps. Aquest any, però, aquesta estona a la porxada és un dels moments més divertits del dia, on puc conversar amb els alumnes i demanar-los com està… el seu pokémon.
Vaig començar l’experiència del pokémon per passar-m’ho bé (perdó, pedagogs, per acomplir els objectius educatius). No n’esperava res de profit, però aquest curs el grup està començant a fer deures. Molts deures. Em porten més exercicis, texts i recerques de les que demano. I tot va començar amb una una fitxa com aquesta, en què creaven el seu pokémon i planejaven el que voldrien aprendre amb el seu monstre de butxaca (recordem que l’etimologia de pokémon és pocket monsters, és clar!). Cada cop que fan els deures, es marquen una creueta a la taula de baix. En arribar al nivell deu, guanyaran un poder especial per al dia de l’examen.
Arribats aquí, el mestre novell estarà pensant: «Què bé, em descarrego la fitxa i amb això ja tinc la solució màgica perquè em facin els deures!»
L’objectiu d’un English teacher no és que els alumnes em facin els deures, sinó que aprenguin anglès. I potser hi ha dues coses més importants (perdoneu pedagogs un altre cop): passar-s’ho bé i ser persona. Nosaltres no podem provocar que els nostres alumnes aprenguin com en Neo de Matrix, però si que els sabem motivar perquè s’adonin que l’anglès és útil en contextos reals, o bé que té molt de potencial com a una eina per al joc. A continuació, uns exemples de deures que són tasques productives:
Cerca què vol dir la teva cançó preferida
Fes una enquesta als teus pares sobre la seva educació.
Juga al teu videojoc preferit en anglès i explica’ns de què va.
I es poden plantejar moltes tasques similars que connectin amb els continguts del llibre.
Com que ells són els que aprenen, ells són els que marquen les creuetes de la taula. Perquè com va dir el pare Zosima: «Sobretot no menteixis als altres, perquè t’acabaràs mentint a tu mateix, i ja no sabràs que és bo i què és dolent.»
El pokémon és l’excusa, la llavor que fa créixer l’autonomia dels alumnes. Plató ho sap dir molt millor que jo:
«Pero mucho más excelente es ocuparse con seriedad de esas cosas, cuando alguien (…) planta y siembra palabras con fundamento, capaces de ayudarse a sí mismas y a quienes las planta, y que no son estériles, sino portadoras de simientes de las que surgen otras palabras que, en otros carácteres, son canales por donde se transmite, en todo tiempo, esa semilla inmortal, que da felicidad al que la posee en el grado más alto posible para el hombre.»
Plató (2014). Fedro. Madrid: Gredos, secció 276e.
Els pokémon entren com un deix d’aire fresc a la meva vida d’estressat caòtic. Quina propera cosa m’empescaré? Subscriu-te i no et perdis la propera idea de bomber!
Etiquetes: Educació, gamificació, pokémonCategories: Educació, General
Publicat per Andy the English Teacher
Mostra totes les entrades de Andy the English Teacher