« Situació límit
Quin us agrada més? »
"Foooorça Penya!!" cridaven la Clàudia i la Silvia abans de baixar del cotxe i acomiadar-nos fins dijous. Minuts més tard el meu cotxe negre dibuixava la bandera de la Penya passant entre els verds prats de la Garrotxa camí de Badalona. Ens ho jugàvem a un cara o creu i tocava recorrer els 160 Km desde Riudaura fins a l’Olímpic per donar suport a l’equip i en el pitjor dels casos acomiadar una temporada i un equip irrepetible.
El camp presentava l’aspecte de les grans ocasions i l’ambient es tallava amb un ganivet. El partit va començar tens però amb més encerts que no pas errades, la Penya manava en el marcador i el Gran Canaria responia a les estirades en el marcador ràpidament per mantenir les coses igualades amb Kornel David i Marcus Norris en el paper de gats vells.
Al descans es notava la tensió entre els carallots i tots teníem pressa per saber com acabaria aquest thriller en 5 actes.
La segona meitat va començar de forma semblant, només un triple de Bennett al limit del final del tercer quart semblava fer mal a la moral dels canaris. El darrer quart s’obria amb un lleuger avantatge per la Penya que mica en mica i empesa per l"afecció va anar obrint forat fins al 93-76 final que donava la victòria i el pas a semis on ens espera el Madrid. A l’altra semifinal Tau i Barça lluitaran per l’altra plaça de la final. Més que mai serem del Tau doncs una victòria seva dona el bitllet d’Eurolliga per la Penya (i de Copa Uleb als culés).
Força Penya !!! Gora Baskonia !!!
Publicat maig 30, 2007 en 12:00 am | Permalink
Foooorça Penya!!. Enhorabona.
Sort pel primer partit de semis. Estaria bé una final Penya VS Barça. Suposo que igual que jo, molts pericos, quan el Gin MG Sarrià ens va deixar orfes en el mon de basquet en la lluita esportiva contra els culés, vam cambiar el blanc i blau per el verd i negre. Rectifico, no us desitjo sort perque no hi crec, preferixo desitjar-vos que estigueu més encertats que els blancs en atac, i que us els menjeu en defensa. FORÇA PENYA!!!