Els arbres, entre el cel i la terra: Els meus amics els roures
Publicat per Josep Gordi a 20:11
caminsdeseca 25 d’agost de 2013 a les 11:59
No tingues dubte que el propi bosc traurà bon profit de les soques abatudes.
Josep Gordi 27 d’agost de 2013 a les 18:23
Si, és veritat, però sap greu veure tanta biomassa no utilitzada.