BLOG DE LA PENYA BOGARDE. LA PENYA QUE SAP EL QUE VOL I QUE MAI FALLA.: Propulsats cap al triplet
Publicat per penyabogarde a 5:48
Encara, res?
Un incís: no m'agrada que la meva admirada Merkel faci segons quines coses amb el Presidente del Real Madrid CF.
Unt öbs!
Torno al motiu del comentari:
20 de març de 2017 a les 6:35
de moment res de res , el servei de repartiment d'envelops cada dia va pitjor, el malvat Florentonguez ens està boicotejant de males maneres ...
20 de març de 2017 a les 6:45
Sorpresa pistonuda i agradable, obrir l'ordinador i preparar-me per saludar aquesta penya i de sopetón el meu careto i fent propaganda de mitjons. Pistonut per un embut.
20 de març de 2017 a les 6:57
Mantis Forner AMPOSTA ha dit...
Jugo un ou i part de l'altro que surt triplet
20 de març de 2017 a les 6:59
Netol, el del Netol ha dit...
Segona setmana com a bogardista i em sento de puta mare
20 de març de 2017 a les 7:00
Parleu de mijons.
Mitjons: Plural de mitjana homenota (d'home).
Solució per entendre com va la lliga:
Atlético Club de Bilbao 1
Atlético Valenciano de Madrid 3
MITJÓ:
El FC Barcelona guanya dos equips a la vegada i suma allò que mai sumarà ningú.
MITJANA 3-4
MITJÓ 3-4 IDEM
20 de març de 2017 a les 7:22
Si correus va malament
em sembla que us enviaré per Pony Expres
el meu petit obsequi de la navegació reticular
especializat amb peixos de les Medes.
Admeto, mariner afable com soc,
que he pispat la paraula reticular de la idea inicial
del molt respectable,
ben i força admirat
i sobretot, bon senyor Nic-Nu.
Ara el vent m'ha tirat la gorra a mar,
m'he llençat a l'aigua vestit i
he recuperat la pèrdua.
Ara fumo una pipeta de tabac australià.
Regal del meu benvolgut Sean Thompson
que passa uns dies al camarot de la corbeta Rita.
Ves per on que avui parlo massa
i vull recuperar l'instint parlador
que vaig perdre a l'estret de Magallanes,
fruit d'una accidentada singladura per mars salvatges,
d'aquells mars allà on la sal és pebre.
Pony Expres, espero que sigui eficaç.
Espero que Nic Nu entengui la meva apropiació
del mot reticular.
És més com un homenatge que com una còpia.
Renoi, ara m'ha caigut el Duward Aquastar en el fons del mar,
això és greu, manoi meu!
És que va ser el clàssic regal rellotger
que fan els nebots als tiets.
Em poso la granota i les bombones i vaig a provar sort.
Un Duward Aquastar no és moc d'anec
quan és bo i més si és un regal sentimental parental.
cap avall!
20 de març de 2017 a les 7:38
Com aguantarem quinze dies sense futbol per culpa de les panoxufles de la roja?
S'em posen els llavis com el morrió d'un gos rabiós. Patateta quan s'enfada és Patata, Tarzan, Farregarde i Pirino saben de que mocs estic parlant i ara un crit del meus:
Visca el ram dels cuiners culés!
20 de març de 2017 a les 8:01
Ja està i burla sobre burla amb Mataró.
Penseu que soc tonta o què? Ho he vist com ho vaig veure la setmana passada.
Si amb això us penseu que tindreu una bona rebuda en el Tur Cafè, aneu ben servits.
No en teniu prou amb la plantada de fa anys com per ara fer burla sibilina de Mataró. Ojalà us caigui una viga de can Patuel damunt del dit gros del peu,
que em feu enfadar i no hauria de ser així.
No seria millor sincerar i fer paus? Per mi no serà, tinc memória però soc persona i això darrer començo a dubtar-ho de vosaltres.
La meva memòria em permet parlar del negrito del parc, de can patuel, del putxinel·lis de la fira, de la cuirassa de Ricardo Corazón de León, de la sorda de l'atic, de la plaça de Cuba, de la xurreria, del guardia municipal llanero solitario, de la sala cabanyes, del Callao, de la granja, de Seat Prades, de seguros Dapa, del Blinco, de la presó, del Joan Pera i de les sardines de can Mentol.
Mereixo un respecte i que s'em demani perdó.
20 de març de 2017 a les 8:13
Mai del mai mai podreu acabar amb la meva ciutat i amb la Penya Bogarde que sempre i sempre serà de Mataró per molt que em deixeu plantada. Bogarde és meu.
20 de març de 2017 a les 8:25
Us penseu que podreu? Porto el Callo a la sang, porto anys de brega, filatures de mon pare, can Patuel joguines, tramvia quan anava a Pueblo Seco, sempre a Mataró, Agrupatatas, Riego Wright, Cisneros, Casavella, Salesians meu germà, banderins, el niño cocodrilo, xapusses Campins, neules Graupera, no podreu amb mi!
20 de març de 2017 a les 8:29
la lecheria del carrer Sant Josep, iogurt natural, robafaves, la Cinta, berenars a can Bruguera, platja gran, campana estació, merendero, Ferreteria Piñol, Lanas del Capricho, Cine Serras, can Serras, el Balboa mu-mu-mú, 1X2, jugar a cromos darrere Can Xammar, que no podreu amb mi. que no que no! Bogarde Mataró.
20 de març de 2017 a les 8:34
Marga, si us plau, aquí no fem examens de bogarditat.
20 de març de 2017 a les 8:41
El Bogardisme es transnacional, no cal tenir el cap gros i la lletra ferida ni haver crescut fins al 1'40 a base de pelargon ni tan sols haver jugat a caniques amb en Peret . La
Flama rau allí on les corts fineixen a la riera blanca .
20 de març de 2017 a les 9:19
Trento ha dit...
Collonsis,
mira que sóc mataroní i de pro, però el bogardisme és transmaresmenc i últimament transnacional. Si vols fem un SantJordi i en parlem.
20 de març de 2017 a les 10:13
Els meus vaticinis fallen més que una escopeta de fira. Ho confesso!!
20 de març de 2017 a les 16:24
¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡CHUSEP!!!!!!!!!!!!!
ALABASTRO, JARDÍN, ESTUCHE, PANDILLERO
VUELVES A MENEAR EL TORAX ANTE MIS OJOS
PERO TE TAPAS LOS TUYOS CON CINTI-TA LOCA
ERES BOBO ¿¿CIERTO??
NO INSULTO, SOLO PREGUNTO:
¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿¿ERES BOBO?????????????????
BIEN SABES CHUSEP QUE EL REAL MADRID SELLARÁ SU COPA DE EUROPA NÚMERO 12.
LO SABES PERO TE TAPAS LOS OJOS CON CINTI-TA ROJI-TA.
¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡BANZAI!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!
TE LO DIGO EN CHINO, SOBACO DE JAULA.
21 de març de 2017 a les 2:31
Senyor Trento o senyora Trento:
So vos sou mataroní o sou mataronina, fareu bé de parlar amb mi. Només cal que vostè assisteixi al proper partit televisat del FC Barcelona que ens reunim al Tur Cafè i demani per mi o per la Berta Soler, serà fàcil de trobar-nos som la Penya i ens fem notar i sentir. No fem la pudor que surt habitualment dels pobles i si vostè, senyor o senyora, sou verídicament de la ciutat de Mataró, sabreu valorar el som sense els enganys que ens tenen acostumats els impostors de poblot brut i plantadors de gent. Informo senyor o senyora Trento, que ja porto dues plantades de la gent del poble brut de premià de mar, o premià de merda. La primera va ser en grup i encara teniem el Blinco de la Muralla i la segona va ser a càrrec del marrec empolainat Canaló, encara els espero i espero les disculpes.
Espero que vostè, senyor o senyora Trento, no faci el mateix i que ens demostri que és verídicament mataroní.
21 de març de 2017 a les 5:13
Per Sant Jordi també puc, senyor o senyora Trento, també puc
21 de març de 2017 a les 5:16
A mi m'agrada la fotografia del senyor Josep, diria que és de ciutat per l'elegància i el detall d'enfortir la mirada amb una línia d'ulls vermella.
21 de març de 2017 a les 5:20
Primer de tot, tinc tita. En segon lloc, si no saps què és un sant Jordi no mereixes el gentilici de mataronina.En tercer lloc, el Barça o el miro a la Penya de Premià (badabadà) o a l'Alsus o al casal.
Vostè posa en dubte la meva mataronitat. Va ben errada
21 de març de 2017 a les 6:14
Wilkinson from Basildon Essex ha dit...
Drop Maximum 100% Barcelona Uptigh gusta Barca y ciudad, Great 1-6 PSG K.O.
21 de març de 2017 a les 6:22
Trento deu ser un tren de mercaderies, a mi ningú m'ensenyarà el que és Sant Jordi, nostra diada del llibre i de la rosa i vostè, ara que veig que és home de mataroní potser en tindrà el DNI però jo per Sant Jordi sé el que faig i m'agradaria poder prendre un refresc per informar-li de com estafen la penya des dels poblots bruts. Sempre i quan vostè que és home sàpiga el que veridicament és Sant Jordi, diada del llibre i de la rosa que celebrem a Mataró davant de Santa Anna i al costat de can Serras. No coneix els costums de Mataró, que consti que podem tenir amistat davant dels queixals bruts dels pobles veïns
21 de març de 2017 a les 6:27
Suposaré que és una broma que Trento, que és un senyor, em digui que no sé el que és la diada de Sant Jordi, llibre rosa i drac o dragó
21 de març de 2017 a les 6:53
Res? Buit? Silenci? Transparència? Invisibilitat?
Res? Encara res? O potser tot i amagat?
Öbs Neubaten Hertha
21 de març de 2017 a les 6:56
Menys bronca Bosch i més pilota a la barraca
21 de març de 2017 a les 6:59
Ho tinc a les mans i escrit amb tinta.
També conté il·lustracions dels peixos de les Medes.
És reticular amb el permís de Nicnubi.
21 de març de 2017 a les 7:20
y és en veritat qu'e vos é de dir , que em fa l'efecte que certament , aquí hi ha qui cerca manso , lletraferit o florejat , croat o clenxinat que la trena convida a grimpar al balcó de la generalitat.
21 de març de 2017 a les 7:33
Mar d'Igualada Bogardista ha dit...
Trent i Marga: voleu mediació?
Soc d'Igualada, el poble-ciutat més bogardista del món.
Igualada vol dir empat!
Igualadina per més detalls, Empatadina.
Us segueixo també per facebook i alguns dies no dóno l'abast.
21 de març de 2017 a les 7:39
La comentarista igualadina que es fa dir Mar m'ha tocat la fibra.
Igualada=Empat o Empatada.
Més detalls: Igualada (Empat o Empatada) és també l'única vila mundial que es pot escriure amb un signe ni numèric, ni alfabètic, ni alfanumèric.
Igualada (Empat o Empatada) es pot dir senzillament així: "=" (signe d'igual / =).
Estic d'acord amb la comentarista igualadina que es fa dir Mar i certifico que si l'empat (Igualada o Empatada) és el tret distintiu bogardista, aleshores (ah, les hores!), ergo IGUALADA ÉS BOGARDIANA preferent.
Certificació canalònica amb aportació corroboradora conradiana i anti-artista
Miramelindo trobades que enyoro. Dic jo: Igualada s'ha de fer un estudi a fons.
Triangulació equilàtera:
I+B+E=B+A
(Igualada+Bogarde+Empat=Bogarde+Antiartista)
Ara no descomposo sígnicament a partir del vector "...=..." d'Igualada i empat o equivalència. I/=/B
València FC + Igualada = Barça
Barça=Equi+VALÈNCIA i equivalència és igualtat (equiparable i igual) i és empat.
IGUALADA ÉS VALÈNCIA
VALÈNCIA ÉS BOGARDE
BOGARDE ÉS IGUAL
21 de març de 2017 a les 7:56
No seguiré el debat. Vostè es vanta de mataronitat i no sap que un Sant Jordi és un pastisset de la granja Caralt. Lo següent què serà? dir que de Conde només coneixes el Godó. Més bogardisme,menys elitisme Turenc i visca Igualada (records als amics Vilarrubias, Solà i les amigues Janés i Gabarró)
21 de març de 2017 a les 8:34
exPresidència de la Penya Bogarde ha dit...
Felicitacions Mar!
Igualada bressol del bogardisme!
Empatada!
21 de març de 2017 a les 8:44
Conrad: Per què ets excels?
21 de març de 2017 a les 8:45
Lo Bogardista Austral
Secció Orxatera
Caguen l'orgue! La senya Bosch és més coenta que una borrianenca a Vila-real.
El bogardisme serà ubicu o no serà. Bogardisme com efecte timbaler del Bruc. En som pocs, però per ser-ne tan pocs, en som massa. I anem molt forts.
Igualada és València amb més telers, València és Igualada amb més tarongers. Premià té nom de falla guardonada, això sí, amb premi ex aequo.
De Bogardisme només n'hi ha un, i és universalment transversal. L'essencialisme ho deixarem pels tribunerus del món, que en són més però no estan units.
Bogardists of the World: unite!
Cap a l'empat sempre!
21 de març de 2017 a les 8:51
Igualada és una ciutat. Ho dic per si algú de poble no ho sap.
Al Tren de Mercaderies Trento li responc que em conec la vida i miracles de la granja Queralt i que també li aconsello que s'il·lustri per saber el que és un bon "bulgaru" i una neula de can Graupera. No sé gaire de química o de llatí, però de coses de Mataró en podria dir mil.
El ORXATERO que s'ho faci mirar que potser haurà d'escombrar la acera plena de pols de poblot.
21 de març de 2017 a les 8:55
Orxatero
Assumiràs la veu del poble i seràs per sempre poble. Ho diu un pobler del poblot del costat, el senyó Vicent Andrés Estellés. Allà a la seua Burjassot també en fan, de xufla, per a fer orxata. Xufla que també contemplava Guillem Agulló de la seua finestra estant, a la placeta del pou de Burjassot.
Sóc de poble brut, un milió de persones i l'horta circumdant embruten molt les "voreres". Però el nostre Batlle principatí les deixa molt netetes totes les nits.
Jo no sabia què era un santjordí de la Granja Queralt, gràcies al bogardisme ja ho sé. Hi seré per sempre poble agraït.
Li recomane una orxateta amb fartons. És nutritiva i diurètica. Molt bona per la fel mal sintetitzada. A més és d'Alboraia, bressol del General Batiste Basset, defensor de Barcelona al setge borbònic
21 de març de 2017 a les 9:20
Dick Turpin Mojals de Manresa ha dit...
Collons!!!! Quanta cultura aquí Bogarderos!!!!!!
Estic en la meva salsa, apassatu!!!! passatu!!!!
vaig deixar de veure la tele quan van fotre fora la Maria Gorgues del telenotícies que ja fot un segle de tot. Miro el diari i sobretot miro la Bogarde.
Ara llegeixo coses fetes amb categoria, joder la orxata de un i les paraules mestres dels altres.
Apassatu !!!!
21 de març de 2017 a les 9:36
21 de març de 2017 a les 9:47
Deixeu-me en pau que estic fent la digestió.
Dues plantades per quan us vaig convidar en grup a sopar i vaig reservar taula i em deieu que vindrieu. Després el maleducat del Canaló, ara el Tren de Mercaderies Trento i em faltava un orxater que no té la dignitat de signar amb el seu nom sí és que en té. Això és la penya falsa, bruta i cascada. Veniu a Mataró que jo accepto la gent que rectifica quan reconeix el error o la tara.
21 de març de 2017 a les 9:48
Crec que la nafra es prou oberta com per haver-la d'empatar, sigui amb llepolles , orxates o altra rebosteria varia, cal fer un tastet i igualar un ensucrat berenar.
No oblidem els espirituals d'ampolla secs o dolços també per ser al rec , molt groovie, al solc.
Mataró obliga, igualada empata.
La republica independent del Putxet ho relata.
Winston sabíem que ultrapassaries la philipps morris!!!
21 de març de 2017 a les 9:54
i tú de quin poble ets? o ets poligonero?
21 de març de 2017 a les 9:58
aquesta Marga és Agustina de Aragón a lo grande, com resisteix les embestides
21 de març de 2017 a les 10:04
Bona tarda bogards:
Avui és el dia mundial de la poesia. Diuen que la poesia és estimulant i a vegades relaxant. Els comentaris semblen l'avís d'una guerra imminent. Us dedico aquests versots.
Marc Galí
FINESTRES I ROBOTS
Durant tants anys he començat el dia
TOC TEC TIC ROBOT CAMINANT TOC TIT
en l’ordenat desordre de les obres.
Davant de casa hi ha cases i finestres
La coberta del robot la contemplo amb freqüència,
recordo com s’anava fent de dia com un maquinari
entremig de l’estrèpit i de la llauna
dels cargols en tallar planxes d’acer robotitzat
i el camp ultratjant que té el martell mecànic de blat.
Perforar el metall i trencar per construir un plàstic.
aquesta sutja contemporània d'arrecada i pearcing
de la destrucció justificada de les banderes grogues.
TOC TEC i ara TAC TAC fa el robot i l'escudella.
Robot meu de glaç i cap de soca calixta
del soroll però dintre del soroll,
El cel de formigó en els craters
sempre endurint-se, tot el ferrament
rovellat, cargols i cargols, una tendresa
que sento encara quan s'estira el temps
als vidres de la meva flexibilitat.
La mina acaba com comencen les soques
perforar i piular per construir.
Una destrucció ecaramelada Robot.
21 de març de 2017 a les 10:17
Dirk Turpin!
Parles de Maria Gorgues!
Tenim gustos semblants.
21 de març de 2017 a les 10:42
Esclop Romesco Sklop ha dit...
No entenc res del poema del Gatell, hi ha un fragment que m'atabala:
//////////////Perforar el metall i trencar per construir un plàstic.
TOC TEC i ara TAC TAC fa el robot i l'escudella.//////////////////
Podria ser un missatge endimoniat
21 de març de 2017 a les 10:44
Quan es el berenar ?
21 de març de 2017 a les 12:46
Estic amb mal de cap, penso respondre a tothom més tard, sou cafres.
22 de març de 2017 a les 2:53
22 de març de 2017 a les 4:37
Trento tren de Mercaderies, passa per Tur Cafè el proper dia que retransmetin el partit i sabras el que és un Sant Jordi amb rosa i llibre i drac dragó i també la verídica penya Bogarde, si ets mataroní: demostra-ho a cara descoberta.
Demostra que ets de Mataró, Trento Tren de Mercaderies.
22 de març de 2017 a les 5:20
També va per tú Orxatero
o per hark mod també va
22 de març de 2017 a les 5:21
i per conrad canalo encara va més
i si veniu per sant jordi estaré davant de santa anna amb la Maria i les roses i llibres i us convidaré a un bulgaru dels que mai heu tastat i que és la pasta més tipica dolça de Mataró
22 de març de 2017 a les 5:23
Marga, tens un greu problema de doble banya.
Banya 1: ets molt egòlatra
Banya 2: ets molt mentidera
Marga, tens una solució de doble pota.
Pota 1: fes-te una analítica
Pota 2: torna a l'escola bressol
Marga o Amargada?
22 de març de 2017 a les 6:55
i em faltava un detall per dir-te, Marga-Amargada: Soc de poble, de Vilassar de Mar
22 de març de 2017 a les 6:59
Vull "terciar" en aquest merder que us esteu fent entre vosaltres coincidint amb el fet que una nòia de nom Marga Bosch ha fet fulgurant entrada en escena i em pregunto: Quan sona la xispa és que un detonador la munta i això està clar i cortesà. No faré pas de jutge que ni ganes en tinc però si algú munta en col·lera per alguna cosa serà. Serà per el que sempre us dic i segur que ho encerto, es nota ambient carregat i una total despietació cap a Bosch per part del públic histèric que s'hi suma amb el beneplacit dels amos del mateix web que callen i atorguen com a les millors comèdies bufes. Necessitem més proves que demostrin la presa de pel que és la Penya Bogarde amb les seves bromes fetes amb salvatjor? Encara algú està dubtant del que vinc advertint des de fot uns quans mesos?
La manera d'escriure dels jefes i la manera de fer l'ona que tenen els adduladors que ara es posen a nafrar a Marga Bosch em semblen prou elocuents.
Els que ataquen a una desarmada Bosch demostren ser més baixos d'esperit que els que no diuen res per vergonya i que segurament pensen com jo mateix.
Especialment desaforat és el comentari margafòbic de Arnau Xarrampió, li segueixen al darrere els huligans com Trento, Har Modd i Canalo el molt subtil i ja no diguem els farises que callen o amaguen pollancra sota anonimat.
A vegades em pregunto si perdo el temps, però que va, que va, els fets em donen més raó que un Sant Pau i a més em reafirmen en la idea de que quatre bordes estan fent del futbol una broma pesada al servei dels que manen embolicats de quatre barres. Borinot borinot que sort queda poc que tenim la Colau en casella guanyadora i serà el punt final de la xovinista manera de veure el terrat de casa.
Si em dedico a escriure uns minuts per vosaltres és per ganes de que no passeu a a història com uns bromistes innocents.
Creixeu com persones i respecteu als altres, cosa que no feu amb la Marga que us toca el crostó i fa farinetes amb la vostra impunitat de ventre fàcil i ara m'amago ara em tapo.
És per fer-vos bé.
22 de març de 2017 a les 7:28
Ted Berrigante,
ets el novio de la Bosch?
Des de la superfície llunar ho sembla
22 de març de 2017 a les 7:40
Xa-rram-pi-ó!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!
ets de Vilassar de Mar com la Bad Gyal.
Sort que tens, bicorses!
22 de març de 2017 a les 8:21
Com teniu el pati!
CHUSEP CHUSEP CHUSEP
EL PATIO ES TUYO Y ES MÍO
COMO LA CANCIÓN ESA FAMOSA
PERO TU ERES MUÑECA FAMOSA
DIGO YO A TENOPR DE TU CINTA DE CELOFAN ROJO
ERES BERZAS ERES JARDINERO
TIENES PATIO Y RULOS EN EL PELO
ME CAES DE ZAPATO JOVEN
ERES LAVADORA Y ERES COLIBRÍ.
23 de març de 2017 a les 2:41
Res? Encara, res? Costa d'empassar. Els dits em fan fum.
Danke, Öbs Neubaten. Undt!
23 de març de 2017 a les 2:43
Ara !!!
23 de març de 2017 a les 6:03
Anem moltfort's. Hi ha qui busca mal rotllu on no n'hi ha. Sossis patitzants .... pujols que des de la torre estant .... marededeusinyó!!!
23 de març de 2017 a les 6:13
Alfredo Amestoy ha dit...
Montal es de mis viejos tiempos, Jana Escribano y un servidor Alfredo, lo lamentamos.
Este año triplete en honor a don Agustí
23 de març de 2017 a les 6:39
Arri arri la bronqueta
arri arri la margueta
arri arri madridista
arri arri bonadista
enemics a casa
23 de març de 2017 a les 8:24
ESPERABA TROBAR UN COMENTARI SOBRE AGUSTIN MONTAL,EL "PRESI"QUE VA TORNAR EL BARÇA A CATALUNYA,I ENS VA FITXAR AN CRUIF.
BARCELONISTES,LA NOSTRE HISTORIA ES QUELCOM MES QUE ELS BARÇA-MADRID.
23 de març de 2017 a les 11:56
Oliva: Si que hi ha qui parla del senyor Montal (llegeix el que diu Alfredo Amestoy).
Per cert, no es deia "Agustín". El seu nom era i serà Agustí. Entri en el facebook bogardià "gent de la penya Bogarde" i el nostre homenatge és multitudinari.
24 de març de 2017 a les 2:22
Absurd i ridicul tot el que feu i el qu fareu
Rectifiqueu per pietat
24 de març de 2017 a les 6:26
es parla de l'Agustí Moltal. Jo tinc el record del meu tiet parlant molt del senyor Moltal. No ho vaig viure directament, sort tinc de ser encara relativament jove.
He pensat de lligar la figura del president amb la del meu tiet i us aadreço aquest poema totalment anti-artista, gràcies Eduard que segueixo les teves indicacions per sota la taula.
EL TIET JOSEP MARIA I EL RECORD D'EN MONTAL
Bategant en franca disposició
pensant les tardes de griu i niu
aquelles arestes, les tardes.
Figura rellevant, presidint llunys.
I el tiet atent Josep Maria
cor que vols i gent que tens.
Partits, plors i rialles
sentir-les totes per bo i dolent
minoria i majoria i els temps.
Manta als peus, balancí vell
peucs als dits, fum de tabac
recordar-lo, defensa i cuïrassa.
Tiet Josep Maria, en parlaves
cos i cama Agustí Montal etern
ni un jonc que es vincli al pas.
24 de març de 2017 a les 8:13
Morgen! Morgen?
Res? Res de res? Com? Res? Fart i tip del servei de correus.
Unt, Neubaten. Spital Öbs. Danke? Per vosaltres Danke,
per CORREOS Y TELÉGRAFOS: Merda a l'espardenya.
Danke Alles.
24 de març de 2017 a les 8:37
Be, al
Final Hi ha visita cultural a Mataró o hem
De restar a casa Per que plou?
24 de març de 2017 a les 17:56
Poesia de la nit de primavera, per vosaltres.
Està feta a quatre mans per jo mateix i l'Eduard.
Primavera esfera
i la novel·la sencera
els que xuten
embruten i esmunyen
Primavera pantera
cega i ferrera
com piu-piu d'ocells
i el pigmalió brut
Futbol farciment
les teves, les meves
carrabina sense bales
i el senyor gros
Primavera altera
canta i santifica
empeltada porteria
que ja ningú fia
Marc i Eduard
25 de març de 2017 a les 16:57
Us voleu fer els nens bons i guais?
Després de maltractar la Marga ara tot de poesies i floretes.
No us ha passat mai pel cap de pensar que sou poc graciosos i en canvi que sou molt de mirar melic i tirar pedres d'amagar, falta de sinceritat, poca imaginació o poc per dir i molt per consum propi sense esma, però si us ho feu tot vosaltres sols o no ho veieu?
26 de març de 2017 a les 13:13
LLegir coses monstruoses com les que acostuma a escriure en Bonada però rebre al mateix temps una misiva signada per NN que ben segur ens acostarà al cel...
Company i amic Nico, hem rebut la teva carta. Advertim un detall: no hem obert el seu contingut per un motiu procedimental que tenim a la Penya: Sense la lectura presencial a càrrec del secretari Tosea, no oficialitzem el correu.
Ho farem i ho retratarem tot. De moment, doncs, moltes gràcies i estiguem tots amatents a la pantalla.
Mitja Junta
27 de març de 2017 a les 1:08
Com sempre un aplaudiment afectuós i sincer per Marc Galí, estem molt contents de rebre escrits que ens reafirmen en el caràcter supraesportiu del bogardisme.
Moltes gràcies, Marc, i records a l'Eduard.
27 de març de 2017 a les 1:10
Ser bogardià m'està canviant la manera de veure el món i a casa fem servir l'adjectiu bogadià aplicant-lo a coses del dia a dia com el dinar o com de la tele, a vegades diem <> referint-nos a un documental del canal33, en el camp Xevi Ramon vagi dir un dia a un seguidor del nostre Vilassar de Mar que per entendre els misteris del futbol caldria visitar més sovint aquesta web.
27 de març de 2017 a les 1:37
Bon gris dia
estava redactant una carta de protesta adreçada a l'oficina del consumidor per flagrant incompetència del servei de correus.
Gràcies per avisar que heu rebut l'objecte de la meva creació.
Espero que agradi i que aquest fet no causi rialles.
L'art mai pot admetre desviacions envers el regne de la imbecilitat.
Riure és d'imbècils i no contemplo que vosaltres feu pràctiques rialleres, si no és degut a una pessigolla física inapropiada i inesperada.
Reclamo que es publiqui tot, tal com acostumeu a fer de manera augusta, ponderada i corroborada.
27 de març de 2017 a les 4:07
Un poeta agraït de ser ben vist
sempre treu pit i accepta un bis
i un bon amic que lliura amistat
mereix l'abric i la pau de veritat
27 de març de 2017 a les 6:05
Un sentiment és una emoció sotmesa a un pensament. Per exemple, el patiment és un sentiment creat pel pensament inspirat en l'emoció del dolor. La psicologia busca analitzar els components fisiològics dels sentiments al cervell, a banda de la seva importància com a condicionants de la ment. El sentiment vincula el subjecte amb un objecte,[1] l'ordena i el configura, ja que la persona no pot ser mai neutra davant el món.
Hi intervé la memòria humana, ja que les experiències passades amb estímuls similars provoquen reaccions afectives concretes, que només varien si canvia la vivència. Per això és falsa la dicotomia entre raó i sentits, ja que tota vinculació és alhora afectiva i cognitiva, en tant que l'ésser humà és reflexiu i no pot evitar pensar i sentir respecte als seus propis sentiments.[cal citació]
BOGARDE ÉS UN SENTIMENT
Els antics creien que el sentiment era una alteració de l'ànima i més endavant es va associar al cor com a òrgan (mentre que el pensament racional seguia al cervell). Per això moltes expressions per definir els sentiments parlen del cor. En realitat, però, el sentiment afecta la ment i tot el cos, es poden trobar símptomes d'alteració a tot l'organisme quan s'experimenta una emoció intensa. La intensitat d'un sentiment està en relació inversament proporcional a la seva duració, per un mecanisme de defensa del cos, que tendeix a l'homeostasi o equilibri.
Els sentiments sorgeixen amb l'etapa de socialització i acaben afectant l'escala general de valors de l'individu. L'educació pot reprimir o fomentar determinats sentiments segons estiguin acceptats a cada comunitat
27 de març de 2017 a les 6:58
Mariona Bartolí ha dit...
si bogarde és sentiment, jo també soc bogarde i recomano que la gent que no ho és també ho faci, això és una de les coses més maques del barcelonisme
27 de març de 2017 a les 7:28
¿¿¿¿¿ CONOCEIS LA MUGRE DE RAWALPINDI ??????
CALLES LLENAS DE RESTOS DE ESTIERCOL, GRANUJAS ROBANDO, HEDOR A MUERTO,
MIERDA DE VACA EN EL BARRO, PANORAMAM ATROZ
SOIS ESO, MUGRE DE RAWALPINDI
PERO NOSOTROS SOMOS LUZ DE ORO
CLORES DORADOS DEL ESTELLO DE NUESTRAS COPAS
Y DE LA COPA DE EUROPA NÚMERO 12
NUNCA SEREIS ORO
SOIS HEDOR DE CALLE EN BARRO
ME DAIS MUCHO ASCO
Y NUNCA SABREIS LO QUE ES UN MORREO SALVAJE
27 de març de 2017 a les 10:06
Groller amb ganes, jo si que sé el que és un morreig salvatge i no necessito els teus consells i si vols més detalls ja que m'has tocat la fibra et diré que no et pots imaginar el que és una besada llarga fermament acompassada amb aromes de pintallavis Bourgois Rouge d'Amour del calibre 44 i el que representa que el cap del noi amb el cardat de cabell aromatic de fixador Studio Line, ai senyor madridot, en saps poc de la vida
28 de març de 2017 a les 4:36
MARTI-TA NIÑA
RESULTA QUE SER BARCELONI-TA NO PERMITE AMAR
YA VES NIÑA
Y NO LA HE INVENTADO YO
O SEA QUE CATAPLIM MI NIÑA
TE QUEDAS SIN NADA
COMO BARCELONI-TA
28 de març de 2017 a les 5:35
me apunto al mismo comentario el señor poeta es muy grande
Jana Escribano y menda-lerenda lo disfrutamos en el sofá leyendo la tablet
28 de març de 2017 a les 6:54
Serveix per alguna cosa la Penya Bogarde? Diria que per no fer res, ni per dir d'interés i si us segueixo aquí és per contemplar la vostra penosa decadència.
29 de març de 2017 a les 6:21
Ets un home trist, Bonada
tinc cognom de galeta
vols galetes?
29 de març de 2017 a les 7:35