UECastellar-1 AT Gironella-1 | U.E. CASTELLAR
UECastellar-1 AT Gironella-1
Un punt que pot ser d’or.
Castellar, 1 – Gironella, 1
Castellar: Rossell, Valls, Puntí, Sabalete (Guerrero), Damas, Raya, Quereda (Argemí), Dani (Juan Antonio), Rosa (Pujol), Brullet (Juanito) i Alavedra.
Gironella: Abel, Argelich (Ignasi), Ivan, Pau, Casasampere, Guifrè, Adrian (Pol), Xavier, Zafra, Safont (Carles) i Ferran.
Àrbitre: Senyor Marcos López Jiménez, va tenir una actuació molt bona en un partit jugat amb total correció. Va mostrar targetes grogues als jugadors locals Sabalete, Dani, Damas i Guerrero i als visitants Safont, Xavier, Zafra, Casasampere i Ferran.
Gols: Alavedra (m 38) 1-0 i Guifrè de penal (m 41) 1-1.
Seguint en la mateixa línea
El Castellar va tornar a deixar dos punts importantíssims enrere en la seva lluita cap a la permanència. Del partit poca cosa pot destacar-se’n; fins i tot crec no equivocar-me en afirmar que ambdós conjunts van saltar al camp amb el màxim de cautela conscients del preu que podia tenir qualsevol relliscada. Tan és així que llevat d’un xut massa creuat, als set minuts de joc, de la davantera visitant i un altre xut de Dani, a la mitja hora de joc, des d’uns trenta metres va passar arran de pal i un xut al travesser del Gironella després de treure una falta directa, no hi hagué cap ocasió de mèrit en cap de les dues portes… bé, cal apuntar que n’hi hagué una d’extraordinària que fou el gran gol de Marc Alavedra que va enganxar una pilota rebutjada pel porter en primera instància, que va clavar-se al fons de la xarxa. Era dia de presentació de tots els equips de l’Entitat i amb aquest resultat el Castellar sortia del lloc de descens i ben segur que hauria estat signat per la nombrosa parròquia local. Les alegries però, a casa del pobre solen durar poc; tant és així que pocs minuts més tard un error defensiu castellarenc facilitava que hom rebutgés una pilota amb les mans dins de l’àrea cosa que va permetre que Guifrè convertís el penal i fes pujar al marcador el resultat definitiu quan encara quedaven 50 minuts de joc.
A la segona part les coses no van variar pas gaire. Cap dels dos equips es conformava amb l’empat, però tampoc cap dels dos va voler encarar el partit amb massa valentia, donat que, pel que fa als homes de Quico Díaz, aquesta temporada han pagat massa car alguna gosadia ofensiva. Tot i això, homes incisius com Pujol i Juanito, en jugada personal, van intentar posar a prova en un parell d’ocasions, si bé és cert que en els carrers compassos del partit el Gironella va cremar les seves naus en llançar-se desesperadament a la recerca del gol de la victòria. Aquesta vegada però, la sòlida línia defensiva castellarenca va saber rebutjar amb autoritat les escomenses berguedanes.
En resum, doncs, resultat que podem considerar molt més just que no pas brillant.