xeix diacrític: espicinglix?
Després de les poques pluges entenc quan el gatot deia que el jardí era una selva. No em paguen per netejar ni arreglar la part de fora. Però a estones no me'n puc estar de tallar alguna branca.
Trobo uns fulls manuscrits a un calaix.
"Em rebenta pensar que no hem après res de tants anys de publicitat i propaganda barrejades. Que no en sabem res, o no en volem saber, i ens ho empassem tot. A base de repetir eslògans, ens els creiem: españa va bién... todo depende de ti... l'anglès obre portes...
Els dos primers -de tants i tants- menystenen la intel·ligència i la condició de gènere que en diuen ara. En un altre moment, potser, hi entraré més a fons. Però fa tants anys que ens venen la moto de l'anglès...
L'anglès és una llengua tant respectable com qualsevol altra. Però ens han venut que cal saber anglès sí o sí. I acotem el cap sense cap pensament de poder discutir-ho.
És possible i probable que altres persones més ben instruïdes que jo hagin discrepat de l'argument (?) axiomàtic: cal saber anglès per obrir-nos portes. Portes a què? Portes a accedir a llocs de treball en altres països a un preu que no accepten els autòctons d'aquells països?
Podria entendre que les autoritats ens venguessin la idea que aprendre anglès ens servirà per entendre la poesia, la dramatúrgia, la lírica -també musical- d'una part del món occidental on vivim. Però si fos per entendre altres cultures, no ens seria més pràctic aprendre àrab o bantu o swahili? (i penso en la proximitat domèstica...)
I si el que es tracta és de preparar mà d'obra per emigrar, perquè ja tenim clar que els nostres enginyers han de fer carrera a fora, no hauríem de poder optar per l'alemany o el francès? (Alemania sembla disposada a acollir mà d'obra ibèrica amb més facilitat que mà d'obra euromusulmana...). I França és molt més a prop i amb més lligams culturals....
Fins i tot, és possible que aprendre indú, coreà o japonès obri més portes a ments privilegiades si volen triomfar a societats on es valora la "feina ben feta que no té fronteres". O el xinès per aquells que tinguin un íntim desig de poder comunicar-se amb la més gran quantitat de gent possible...
I que trobem a l'escola d'aquí?
Que la oferta és i ha de ser trilingüe: català, castellà i anglès.
Els liberals catalans i espanyols (també els europeus?) coincideixen que calen més hores d'anglès, i que cal obrir-nos portes... per garantir la sortida.
Torno al principi: està molt bé saber i dominar més d'una llengua. Sobretot si té algun sentit. Si té per qui la vol aprendre algun sentit.
El que no té cap sentit és que és basi i s'obligui un ensenyament reglat en funció d'un eslògan. Un eslògan publicitari o propagandístic que no té cap argumentació."
L'argument de què les llengües han de servir per comunicar-se és cert. Però per comunicar-se, a més, cal la voluntat de les persones. I aquesta voluntat sovint és incerta. Encara que sigui en la mateixa llengua.
marta ashala
Com tens la menta, Marta? Afogada, ufanosa? Jo tinc els clavells d'aire florits i reproduïts. En vaig fer esqueixos i m'han fet fills.Biutiful!
2 de juny de 2015 a les 21:11
La menta es va pansir...tota la selva fa figa. O ho sembla.Potser caldrà remirar-la.
2 de juny de 2015 a les 22:58
Ens imposen els idiomes dels nostres dominadors: espanyols (a nivell domèstic) i nordamericans (a nivell global), però també ens permeten aprendre el català. No ens podem pas queixar, Gatot.
12 de juny de 2015 a les 1:34
També ens permeten aprendre el rus o el txec; poc els hi ha faltat -i encara hi són a temps- a declarar el català contrari a la constitució.Si no et vols queixar, paseante, no ho facis. (la darrera frase és per qui no hagi entès la teva ironia...)Li diré al gatot la teva opinió si el torno a veure.M.
13 de juny de 2015 a les 0:02