Capadoci antic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure
Capadoci antic
Aquest article tracta sobre el capadoci antic. Vegeu també el capadoci grec.
Desapareguda el segle VI (aprox.)
Originaris de Àsia Menor
El capadoci antic és una llengua extingida parlada a la regió històrica de la Capadòcia, a l'Àsia Menor. Es tracta d'una llengua no classificada que podria ser una llengua indoeuropea del grup anatoli, o una llengua emparentada amb el frigi. No es coneix cap text o inscripció escrita en aquesta llengua.[1] Estrabó i Basili de Cesarea van argumentar que no es tractava de cap llengua grega.[2][3]
Va acabar essent reemplaçat pel grec koiné, tot i que sembla que va sobreviure en alguns indrets fins, com a mínim, a finals del segle VI dC.[4] El grec era la llengua dominant tant al Mediterrani com a l'Àsia menor, fins i tot més enlà de les fronteres de l'Imperi Romà; no bstant, la distribució lingüística a la part oriental era molt complexa, ja que hi cohabitaven diverses llengües que es van anar extingint. A més del capadoci, també hi havia el gàlata, una llengua celta introduïda pels gals al voltant del segle III aC, el frigi o el pisidi.[5]
↑ Frank Trombley, Hellenic Religion and Christianization c. 370-529 2:120
↑ Mark Janse, "The Resurrection of Cappadocian (Asia Minor Greek)", ΑΩ International full text
↑ As referenced in Arnold Hugh Martin Jones, The Cities of the Eastern Roman Provinces, 1937, p. 430: Strabo, 12:1:2, Basil of Caesarea, de Spiritu Sancto 29, Migne, P.G. 32:208 "και Καππαδόκαι δε ούτω λέγομεν εγχωρίως"
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Capadoci_antic&oldid=20486724»
La pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 nov 2018 a les 23:35.