PACTE PER L´EDUCACIÓ MENORCA EDU21: Organització
El cos d´inspectors ha de complir les seves tasques fonamentals: supervisió, avaluació, informació i assessorament per tal de valorar la qualitat tant de la tasca docent com de l’avanç del centre. Per això cal incidir amb la formació pedagògica d'aquests professionals per tal de garantir una bona actuació en tots els nivells educatius, des dels infants de les escoletes infantils fins als adults en les escoles d'idiomes.
Els inspectors es centraran en l’escolta activa i l´ajuda als centres i a l'administració, com a factor de qualitat i com a tals poden contribuir a una millora significativa de l'educació.
El cos d'inspectors s'ha de nodrir de persones seleccionades amb criteris tècnics.
A Menorca, la gran majoria de centres educatius fan jornada continuada. En el cas de les etapes infantil i primària. majoritàriament de 8:30 a 13:30; en la de secundària, la jornada és de 8h a 15h.
Amb els anys, la xarxa social d'educació no formal i informal s'ha anat adaptant a aquesta organització, tot i que ha faltat una planificació conjunta per ajustar la resposta a les necessitats de tots els ciutadans.
Aquest és un dels aspectes importants que cal reflexionar quan es plantegen els horaris.
De fet, la Fundació Bofill alerta que la jornada intensiva, si no està complementada per una xarxa social d'oferta lúdica i no formal molt potent, gratuïta i accessible a tots els ciutadans, la jornada intensiva va en contra dels infants amb més necessitats, incrementant així les desigualtats socials.
L'administració educativa determinarà els horaris considerant els serveis i la cobertura complementària que pugui tenir la societat i, més en concret, d'acord amb la política formativa municipal.
Tots els estudis consultats, entre ells els de l'OCDE, evidencien que la relació docent-alumne és un dels factors claus en l'èxit educatiu i perquè aquesta relació sigui de qualitat calen unes ràtios ajustades.
Actualment, però, les polítiques públiques van en contra d'aquesta recomanació. Al nostre país si mirem la ràtio alumnes-professors estem per sobre de l´OCDE.
Aquest ajustament de les ràtios impliquen noves maneres d'entendre l'organització dels centres donant, per exemple, més protagonisme als alumnes en el procés d'aprenentatge, desmitificant el triangle aula-grup d'alumnes-tutor i, fins i tot, creant noves formes d'arquitectura escolar més obertes i diversificades. Es tracta, en definitiva, d'una nova manera d'entendre el sistema educatiu, de la funció docent i la funció de l'escola com a institució.
Per assolir aquesta òptima relació infant-docent es fa imprescindible l'autonomia dels centres. Per aquest motiu, les polítiques públiques facilitaran la flexibilització de les ràtios a partir de les propostes metodològiques dels centres i de les noves formes d'organització plasmades en llurs projectes de centre. Només així es podran rendibilitzar els recursos humans dels centres i incidir directament amb la relació infant - docent millorant l'eficàcia d'intervenció.
Si potenciam la idea de ciutats educadores, serà necessari incidir en la participació dels diferents agents de la comunitat educativa en el disseny del mapa escolar, especiament pel que fa als docents, que són els que treballen a les escoles i instituts i tenen els coneixements de les seves necessitats.
Per tal de facilitar la participació i la coordinació, les polítiques educatives responsables de la construcció de les escoles aniran encaminades a potenciar centres de dimensions apropiades: en el cas dels centres de primària, no superiors a les dues línies i en els de secundària, de tres.
Cal tenir una visió unitària dels centres educatius i que cada ciutadà pugui triar el centre en funció del seu projecte, tot superant la dicotomia públic-concertat,