Persones majors de 45 anys, aturades i invisibilitzades
Rafael Borràs | 07 maig 2018
Fa cosa de setmanes que l'Associació de Majors Aturats per l'Ocupació de Balears (AMPEB, per les sigles en castellà) va presentar un segon informe sobre la situació de les persones majors de 45 anys en el mercat laboral de les Illes Balears. Aquesta associació té com a un dels seus eslògans el de "No som invisibles". Idò, informes com aquest -i el que presentà l'any passat- contribueixen a combatre la invisibilització del col·lectiu.
Ras i curt: Fins que AMPEB va presentar l'esmentat informe, ¿Algú sabia de l'especial precarietat laboral de la població ocupada que ja ha complit els 45 anys? Fins llavors, gairebé ningú havia parlat de la precarització laboral i vital d'aquestes persones, reflectida, si més no, en baixades de salaris, alta taxa de risc de pobresa i/o risc d'exclusió, o espectacular augment dels contractes de molt curta durada. Fins i tot, gairebé no teníem cap notícia de l'augment de l'atur d'aquest col·lectiu.
Tanmateix, la invisibilització de la realitat esdevé impossible quan la societat civil s'organitza, reivindica, es mobilitza, i ho fa amb coneixement de situació. I cal dir-ho amb força: la situació sociolaboral del col·lectiu que representa AMPEB no és bona. Per a ell, la recuperació macroeconòmica illenca sembla quelcom semblant a un OVNI, és a dir, a un objecte volador no identificat. Vegem algunes dades que així ho confirmen:
a) En el període 2010-2016, el salari mitjà dels i de les majors de 45 anys ha baixat, segons dades de l'Agencia Tributària, el 9,5%, la qual cosa contrasta amb un descens de l'1% del salari total mitjà de la població general. b) L'any 2016 –l'última dada disponible de l'INE- la taxa de risc de pobresa i/o exclusió social (AROPE) de les persones majors de 45 anys supera en un 5.3% a la general.
c) Segons dades de l'OTIB, en el període 2010-2017 els contractes de molt curta durada per a persones majors de 45 anys registrats a les Illes Balears no deixaren de créixer. Els estirabots són espectaculars car els contractes d'1 a 5 dies creixen un 186%, els de fins a 15 dies un 151%, i els de menys d'un mes creixen un 134%.
d) Per acabar d'arrodonir-ho, resulta que les dades de l'EPA indiquen que l'any passat la població aturada major de 45 anys ha augmentat un 9,5% en relació a l'any anterior!
Hi ha qui s'entesta a emfatitzar només les baixades de les xifres d'atur i augments d'ocupació, en general, i pel que fa al col·lectiu que comentam. Però, tot i que a l'informe d'AMPEB no es menyspreen aquestes informacions, el punt important és saber si l'atur baixa per desànim de les persones en cerca d'ocupació, per miratges estadístics, o perquè tot plegat (reformes laborals, precarització vital de les persones, retallades dels subsidis de desocupació de les persones majors de 45 i de 55 anys, etc.) potser ens ha conduït a "gaudir" dels pitjors Indicadors de Qualitat del Treball (IQTs) de la història. En definitiva, no crec que un augment d'ocupació, associat a un augment de la pobresa laboral sigui una bona notícia per a la cohesió social i la decència democràtica.
Algú ho havia de dir! I ho ha dit una modesta i nostrada associació de persones aturades majors de 45 anys.
És es col·lectiu des 9,5% (percentatge de baixada de sou i d'augment de membres en atur)