Pel que fa a l'amplitud d'aquests intervals, aquests reben dues denominacions que es complementen. En primer lloc cal establir en nombre de notes que hi ha entre l'una i l'altra, tenint en compte que cal comptar-les totes dues. Així, de do a re en sentit ascendent hi ha una segona (dues notes), i entre sol i re, en sentit descendent hi ha una quarta (quatre notes). En segon lloc cal establir el nombre de tons i semitons que hi ha entre ambdues notes.
Denominació dels intervals[modifica | modifica el codi]
Aquests són els intervals simples, és a dir els menors o iguals a una octava. Els intervals més amples que aquests s'anomenen compostos. Així, per exemple, una novena harmònicament és equiparable a una segona, i una desena ho és a una tercera.
El qualificatiu dels intervals[modifica | modifica el codi]
El nom d'un interval només dóna una idea aproximada de la seva extensió exacta. Per exemple, els dos intervals de tres notes, do-mi i re-fa, tot i ser intervals de tercera, no tenen la mateixa extensió, ja que el primer inclou dos tons i el segon inclou un to i mig. El qualificatiu permet distingir-los. N'hi ha cinc de principals que són :
Consonància i dissonància[modifica | modifica el codi]
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Interval musical Intervals musicals
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Interval_musical&oldid=16248307»	Categoria : Intervals musicalsCategories ocultes : Pàgines amb enllaç commonscat des de WikidataControl d'autoritats	Menú de navegació
العربيةБългарскиČeštinaDanskDeutschΕλληνικάEnglishEsperantoEspañolEestiفارسیSuomiFrançaisNordfriiskFryskGalegoעבריתHrvatskiMagyarՀայերենBahasa IndonesiaÍslenskaItaliano日本語ქართული한국어LatinaLietuviųLatviešuNederlandsNorsk bokmålPolskiPortuguêsRomânăРусскийSrpskohrvatski / српскохрватскиSimple EnglishSlovenčinaSlovenščinaСрпски / srpskiSvenskaУкраїнська中文	Modifica els enllaços	La pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 gen 2016 a les 16:30.