Porxos d’en Xifré Barcelona entre Murealles
Entre març 1835 i l’agost de 1836 el Ministeri de Guerra subhastà diversos lots de solars urbanitzables “resultant de l’enderrocament de la muralla de Mar, entre el portal de la Pau i el port comercial de Barcelona”(1). Josep Xifré, juntament amb els germans Vidal Quadras o els germans Baradat i Rius van ser els promotors d’aquest primer eixample a Barcelona.
Josep Xifré pujà fort a la subhasta i reuní dotze solars `per crear una gran illa de cases on pensava construir un gran immoble. “En només tres anys, entre 1835 i 1838, Josep Xifré finançà la construcció d’onze immobles continguts sobre els 3.317 metres quadrats adquirits en les subhastes”(2), amb escala pròpia i un pati central.
Entre els anys 1874 i 1878 es modificà notòriament les distribucions i es milloraren els accessos. Durant el segle XX la utilització de l’immoble com a pensió modificà de nou els programes interiors de l’edifici.
L’edifici, que ocupen tota una illa, consta de planta baixa i entresòl, porticats en els frontis dels carrers d’Isabel II i Pla de Palau, i tres pisos. “Els porxos s'estructuren a base d'una successió d'arcs de mig punt que es projecten al mur interior on s'obren els portals. L'edifici disposa de dos frontis organitzats simètricament tant a nivell d'eixos d'obertures com de programa decoratiu. La façana principal, al passeig Isabel II, és de composició neoclàssica, amb pilastres jòniques gegantines. A les quatre cantonades de l'edifici hi ha cúpules de casquet sobre la coberta que originalment servien com a dipòsit d'aigües”(3).
Web Cercador Patrimoni Arquitectònic Ajuntament Barcelona http://w123.bcn.cat/APPS/cat_patri/editElement.do?id.districte=01&reqCode=inspect&id.identificador=3050&
Web Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya http://invarquit.cultura.gencat.cat/Cerca/Fitxa?index=0&consulta=MCUxK1hpZnLDqSU0KzA4MDE5MyU=&codi=40409