TEMA 5. TRANSPORT VIA VESÍCULES. [6624] | Biología Celular (UAB) | Unybook
TEMA 5. TRANSPORT VIA VESÍCULES. (2014)
TEMA 5. TRANSPORT VIA VESÍCULES.
BIOLOGIA CEL·LULAR Tania Mesa González 1º CURS BIOLOGIA UAB TEMA 5: Transport via vesícules.
Internalització: 1.1 FAGOCITOSI.
1.2 ENDOCITOSI.
- Pinocitosi.
- Endocitosi mediada per receptors.
- Caveoles.
Secreció: 1.3 EXOCITOSI: Transport de l’interior cel·lular cap a l’exterior.
- Via regulada de secreció.
- Via constitutiva de secreció.
1. Fagocitosi: Macròfags, neutròfils i cèl·lules dendrítiques.
 El que entra és gran com ara bacteris o cèl·lules.
 En el nostre organisme la realitzen cèl·lules especialitzades com ara els macròfags que fagociten o be bacteris o cèl·lules infeccioses o be cèl·lules que s’estan morint.
1.1 Fagocitosi per renovació  Per exemple l’epiteli intestinal té les cèl·lules renovades cada 24 h, les velles són fagocitades i degradades També poden ser fagocitades les molècules que formen part de les cèl·lules.
 Procediment de fagocitosi. Primer es reconeix el bacteri o element infecciós en passar prop del macròfag, que és molt més gran, l’identifica amb un receptors de la membrana externa. El macròfag rodeja el bacteri i forma una vesícula interna on el bacteri serà degradat, aquestes vesícules van a parar al lisosoma.
Aquest procediment s’anomena tancat de cremallera.
 Alguns bacteris provoquen la seva fagocitosi per cèl·lules no fagocítiques per tal d’infectar-les. Ho fan mitjançant modificacions.
2. Endocitosi; és un mecanisme mitjançant el qual la cèl·lula capta material de l'espai extracel·lular cap al seu interior. Per tal que tingui lloc aquest procés, la substància o molècula que s'ha ingerir queda rodejada per una petita porció de la membrana plasmàtica de la pròpia cèl·lula. Seguidament, es produeix una invaginació de la substància envoltada d'aquesta membrana, i posteriorment s'estrangula formant una vesícula intracel·lular que conté el material ingerit. La vesícula es transportada als lisosomes.
BIOLOGIA CEL·LULAR Tania Mesa González 1º CURS BIOLOGIA UAB 2.1 Pinocitosi: pinocitosi és un procés no específic mentre que la fagocitosi requereix especificitat. És per a substàncies petites.
2.2 Endocitosi mediada per receptors: Procés que per a introduir la matèria necessita un revestiment proteic per crear depressions (revestides de clatrina). Finalment s’estrangula i queden aïllades. Un cop dins de la cèl·lula les vesícules perden el seu recobriment i s’uneixen a altres membranes.
- La clatrina és l’encarregada de les deformacions, però no s’uneix directament a la membrana si no que ho fa mitjançant una proteïna intermitja anomenada receptor AP.
- Alguna part encara recoberta pot ser expulsada i altres que ja no tenen el recobriment van a parar als lisosomes.
2.3 Endocitosi d’LDL: (lipoproteines de baixa densitat) que és un dels transportadors amb el qual el colesterol viatge per la sang. Quan una cèl·lula necessita LDL sintetitza receptors de LDL que són proteïnes transmembranals que en arribar a la membrana plasmàtica s’acumulen en depressions revestides, que són petites invaginacions, on la capa externa és revestida de clatrina.
 La clatrina és una proteïna formada per 6 cadenes polipeptídiques amb estructura de trisquelion.
- Quan els receptors s’uneixen a les LDL, la membrana s’invagina cap a l’interior formant una vesícula a l’interior de la qual hi ha els receptors amb les LDL. El receptor i la clatrina no s’uneix directament, necessiten adaptadors, es a dir, proteïnes que per un costat s’uneixen al receptor i per l’altre recluten a la clatrina perquè polimeritzi. El recobriment de clatrina però després desapareix desprenguent-se molècula a molècula.
- El mecanisme de pèrdua del recobriment no és gaire conegut. Les proteïnes que van separant els trisquelions i consumeix ATP, per altre banda necessita la presència de calci. Les varicoses viatgen cap als endosomes on el pH és prou àcid perquè els receptors es separin dels LDL.
2.4 Endocitosi de ferrotranferrina: apotransferrina + ferro = ferrotransferrina. Quan la cèl·lula necessita ferro, sintetitza receptors de ferrotransferrina.
- En el pH neutre agafa ferrotranferina i en pH àcid les aportranferines agafa afinitat, així és com es recicla la proteïna.
2.5 Endocitosi de l’EGF: És el factor de creixement. Estimula la divisió cel·lular. No hi ha perdua d’afinitat, per tant no hi ha reciclatge dels receptors.
BIOLOGIA CEL·LULAR Tania Mesa González 1º CURS BIOLOGIA - UAB Tot es desfà en el als lisosomes, perquè si no s’elimina el receptor, la cèl·lula estaria en constant divisió.
2.6 Paper dels fosfoinosítids (PIPs) en el tràfic vesicular: Són els encarregats de mantenir les proteïnes en la formació de vesícules. Tot i que per això els lípids també són molt importants.
2.7 Reconeixement vesícula-membrana diana: GTPassa i altres proteïnes (SNARE) també estan presents.
Aquests es mostren quan les vesícules perden el recobriment.
 V-SNARE  Vesícula (clau)  T-SNARE  Membrana diana (Pany) Quan s’uneixen Es fusionen  Rab GTP  S’enganxen als afectors rab; llavors l’afector apropa la vesícula i es connecten les SNARE.
Més tard es fusionen les vesícules i les proteïnes entre si.
2.8 Endocitosi per caveoles: Hi ha dos processos. En el primer es separen (semblant a la endocitosi). En el segon procés les caveoles no es separen, ja que s’acaben relacionant amb l¡’aparell de golgi.
 Capten el material poc abundant mitjançant un procediment de Pinocitosi.
Biología Celular - TEMA 4. TRANSPORT DE LA MEMBRANA PLASMÀTICA. (2014) Apunte