Una mesura valenta com dic, perquè algunes faccions radicals del bouerisme han arribat fins i tot a insultar i amenaçar a les persones que han pres aquesta encertada mesura i que ara son autoritats públiques com l’alcaldessa de Paiporta o el grup de Compromís de Silla. No hauria de ser normal que aquestes persones puguen anar per ahí amenaçant i imposant la seua voluntat, encara que si tenim en compte que entenen la violència contra els animals com a art és possible que pensen que les seues repugnants accions siguen un exercici intel·lectual.
En un article del 9 de juliol al Levante EMV el president de la federació de penyes de bous al carrer, Vicente Nogueroles, manifestava que veien la postura del Consell com una agressió als bous (el Consell agredint als bous) i advertia “si nos van cerrando puertas cambiaremos el discurso”.
En la mateixa entrevista diu que “es neguen rotundament al no, a les prohibicions i a tancar portes. Si la llibertat d’uns va a estar en la privació d’altres açò no és una democràcia real”
Recordem que l’any passat es van celebrar al País Valencià 7866 actes taurins, segurament fins i tot per als tauricides amb la meitat hi hauria massa i tot perquè son la mateixa gent de poble en poble. Clar està que això no vol dir que augmenta l’afició com diuen, sinó que els ajuntaments promouen aquests actes en volta d’altres. Va haver a València 783 persones ferides, 195 a Alacant, i 320 a Castelló...sense contar els morts. Segons el diari Levante-EMV 49 persones mortes i 9000 ferides en 15 anys al PV.
Aquestes dades haurien de fer reflexionar al nou Consell, malgrat que fora per la despesa sanitària que suposa i pel perill per a la vida de la gent, ni que dir de la vida dels bous. Pensant únicament en termes econòmics jo seria més partidària de les carreres de sacs, i a més el mateix sac serveis per a molts anys.
Caldria una definició clara i rapideta sobre aquest tema perquè l’ensenyança que ens està deixant a totes es que amb els insults i les amenaces de “canvi de discurs” s’aconsegueixen més objectius que amb les argumentacions i les pancartes i pot ser aquesta ensenyança no siga molt pedagògica.
Sabem que en campanya es fan moltes promeses a la babalà, però jugar amb les esperances de la gent que portem anys lluitant contra la violència i la brutalitat i premiar als que veuen art en les banderilles i la por ens ha sorprès desagradablement.
Si el nou consell necessita assessorament pot trobar moltes organitzacions animalistes disposades a oferir-lo debades i sense “canvi de discurs”.
Vist 752 vegades