Fresquitas mañanas: enero 2009
Xuuuuuuuuurrrrrooooo!!!
No jugàveu a xurro quan ereu xicotets?? Jo si, al pati del cole i al menjador de casa en la meua germana xicoteta. Molava més jugar al cole... eramos más, però dolia, perquè les pareds tenien un stucao que ni los alambres de los campos de trabajo siberianos. Pos no s'ha obert el cap gent ahi. Jo soles dos voltes. Una fent el pino, que no vaig calcular bé la distància i em vaig estampar de morros i la segona jugant a xurro, menudo salto.
He trobat una definició del joc a una wep scout... interné que maja eres i jo que avorrida estic un divendres a les 6.
9º JUEGO: “CHURRO, MEDIA MANGA, MANGA ENTERA” (mola más mangotero)
- CLASIFICACIÓN: Fuerza. (jo anyadiria un poc de poder mental també)
-DESARROLLO: Se hacen 2 equipos, y uno de ellos se la liga (açò no ho entenc, deu ser perquè està a un altre idioma). Hacen una fila apoyándose en la pared, entonces los del otro equipo se suben encima de ellos saltando como al potro (?¿?¿??). Cuando los del equipo que salta, están encima de los otros, eligen una cosa de churro, media manga, y manga entera (la cosa es posa interesant, tu elige xurro... media manga... manga entera), y se dice: “Churro, media manga, manga entera”. Los del otro equipo tienen que adivinar lo han elegido porque sino no se bajan de encima, y aciertan se cambia de lugar. (i a mi en van castigar les monjes per jugar al conejo de la suerte...)
-NÚMERO DE JUGADORES: Un mínimo de 8 personas, es aconsejable que sea pares. (Lo que és aconsejable és que al teu equip estiguen els més polits de la classe!)
- MATERIAL: No hace falta ningún material. (Discrepo totalmente: Rodilleres, colzeres, armatostes d'eixos de jugador de rugby i casco! Per l'amor de Déu cuideu-se les neurones)
-TERRENO: Liso. !!!!!
-VARIANTES: Puede existir variante respecto al nombre del juego. Sí, Xurro, mitja manga, mangotero.
Entonces què? No jugàveu?? Aaaah que ereu dels que jugàven a jurgol no? Último que toque se poneeeee.
Açò va de fffffffffff
Ahir vaig estar mirant la tele... Literalment, vamos que com no feien res i ZP és taaan avorrit que se me van adormir les cames i tot, mirava el aparato. En va cridar l'atenció un anunci, lo flipé bastante. El predictor que et diu si estas en estado parlant. Habrá opciones? Vull dir que no és lo mismo que un aparatet et diga en una veu o una altra que estas prenya!
Opció 1: jjaajjajajajajaejjejejeujujujjujujjjiiji no volies gust pos nyas disgust!
Opció 2: nanananaaaaaaa (música de fallo en un concurso)
Opció 3: oeoeoeoeee oeee oeeeeee
Opció 4: si quieres decírselo a tus padres o pareja con un mensaje manda situacion embarazosa al 6969.
Fijarse que són les 8 de la nit i encara estis a l'oficinaaaa!!!!!! I en queda un ratet encara... Vale no em queixe, que per un dia que curre, no? Estava dale que te pego escribint tot el que demà dirà el boss a la roda de premsa i m'he dit, que coño, voy a escribir algo en el blog que lo tengo medio abandonao. Lo que pasa és que tampoc sé que contar... I mira que m'han pasao cosas... El segrest del dissabte, per exemple. Que va escomençar amb un: "Pues podriem quedar a esmorçar al mercat demà" el divendres i va acabar en un "No és la primera volta que veig als broseros netejant la plaça" el diumenge. Una auténtica aventura en plan road movie, que ens va portar del esmorçar del mercat, a la Venta Nadal a posar-se fins les celles de xulles i botifarres per dinar i pegar una palissa al futbolin a un par de moteros. Per acabar soltant-lis improperios (piropos subiditos de tono mayormente) als funcionaris monisipals.
Ara m'encenc un filter... quan me'l acabe tanque el xiringuito que els ulls en fan xispetes d'estar tot el dia de cara a l'ordinador... i en la soneta que tinc hui!!! Casi en valdria la pena dormir ací. No, no voy a apartar esa idea de mi cabesa que ya pase prou temps ací, més que a ma casa. El filter se està acabando... en realitat vaig a apagar-lo perquè a la màquina no quedaba Camel i m'he comprao Chester (el de los xicos malos) i m'està fent un mal de cap...
En fin... jo crec que ja està bé.
(que xove no?)
Hi han mil maneres d'animar una amiga...
... des de luego bartolitas esta es una!
Petonets a les comuniantes!!
Reconec que hui és un d'eixos dies terribles anímicament. Però he rebut una visita espesial, espesial
Tiene delito confundir a Josele Santiago con David Summers
Tinc un costum molt poc de señorita que és sentar-me sobre el peu dret quan estic a l'oficina. Quan porte pantalons no passa res, però quan porte falda i botes la cremallera en fa carreres i enganxons a les calces, el que en suposa haver de comprar-me unes calces noves, i visto como está la cosa no estamos pa tirar medias. La cosa és que com pase més temps a l'oficina que a ma casa m'he portat unes "aspardenyetes" p'anar per ací còmoda i calenteta.
Hui porte vestit i botes, aixina que el primer que he fet ha estat posar-me les "aspardenyetes". Però no sé que m'ha pasat a mig dia que he ixit la mar de contenta i sonrient per la porta de l'oficina en les espardenyetes posaes... fins que no he arribat al cantó de la plaça de dins i he agaxat el cap per tal de no xafar una panderà de gos no m'he adonat que les portava posaes.
En fin que vos ho conte per que ja sabeu que no puc callar-me res i per que sé que estes coses vos fan gràcia.
Per cert que portava tb uns calcetins molt wapets de nubolets...
Ósculos pa tos!
No puc més, mira que anava bé la cosa. Però ja no ho soporte... MECAGOENLAGENTE i MECAGONTO!! Mira que intente oferir el millor dels meus somriures, he arribat a casa en mal de mandíbula de forçar-la. No val la pena ser símpàtica... la gente no entiende a razones.
Hui he escrit un full de reclamació queixant-me de mi mateixa... li la he donat a una estúpida mentre li dia: te la he rellenao por si no sabes escribir... solo tienes que firmarla. Ahora pon la otra mejilla que te vas a llevar una ostieja.
No lo soporto más... odio a la gente. enguany acabe en el cuartelillo.