Josep Colomer no se'n surt | La torre del Palau
Josep Colomer no se'n surt
El jugador terrassenc del CF Matadepera, de 26 anys, mor tres dies després de patir una parada cardiorespiratòria en un entrenament
per La torre del Palau, 17 de febrer de 2012 a les 10:17 |
Aquesta informació es va publicar originalment el 17 de febrer de 2012 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.
La plantilla del CF Matadepera d'aquesta temporada Foto: La Torre
Els pitjors presagis s'han confirmat i el jove jugador del CF Matadepera, Josep Colomer (26 anys) ha mort avui a la Mutua. El terrassenc havia patit una aturada cardiorespiratòria durant l'entrenament del seu equip del passat dimarts. El van atendre de manera immediata i va ser ingressat a la UCI però les tasques de reanimació no van prosperar.
Ahir li van treure la sedació i no mostrava símptomes de recuperació. El panorama es va enfosquir definitivament quan va deixar de tenir activitat cerebral. La màquina que el mantenia en vida s'ha desendollat aquest matí i a mitja tarda els metges han certificat la seva mort.
Quatre desfibril·ladors per estrenar
El més curiós del cas és que tot just aquest dilluns Matadepera havia instal·lat quatre desfibril·ladors automàtics al poble: un al Casal de Cultura, un altre al Casal de la Gent Gran, l'altre al pavelló poliesportiu i un darrer aparell incorporat al vehicle de la policia local. Però no n'hi havia cap al camp del CF Matadepera.
Esports, CF Matadepera, Terrassa, desfibril·lador, futbol, Josep Colomer
Per ESTER el 18 de febrer de 2012 a les 13:00
Només donar el meu condol a la família i amics que deuen estar patint un malson. Els envio l'abraçada més forta que els pugui donar. Son una gran família. A tu Josep un petó i dona'ls un cop de mà.
Per JoandelaSelva el 18 de febrer de 2012 a les 08:39
Montserrat: Quin comentari més mancat de coneixement. Segur que si haguéssis fet una mica d'esport en la teva vida no parlaries així. He fet esport tota la vida, ja en tinc 63 i, mentres el cos ha aguanti, seguiré fent les meves quilometrades setmanals d'amunt la bicicleta. Al pobre Josep, li ha tocat aquesta desafortunada rifa que ja ha tocat a uns quants deportistes i que, -per això és notícia- en ser un percentatge tant petit, no entenem per què els passa, precisament a uns nois tant joves, sans i, aparentment, tant forts. Cada dia hi ha infarts que no es superen de fumadors, de gent sedentaria, gent amb sobrepes, etc, però això entra dins de la normalitat. La mort d'un atleta, no ho és gens de normal. El meu condol a tots els familiars i amics. D.E.P.
Per MARC ROURA TIANA el 17 de febrer de 2012 a les 20:39
Montse, no entenc el teu comentari, el trobo del tot desafortunat i mancat de fonaments. A Catalunya i arreu hi ha molta gent que fa esport, i t'asseguro que és molt més sa que una vida sedentaria i contemplativa. El que ha passat és molt fort, no es pot anar per la vida amb aquests comentaris superficials i fora de lloc. Des d'aquí aprofito per enviar una forta abraçada al Matadepera, al primer equip i en especial a la familia de'n Pep. Ànims, i estiguis on estiguis PEP....continua fent esport!!!!
Per Jose el 17 de febrer de 2012 a les 19:11
Vaig tenir el plaer de treballar amb tu en una ocasió. Eres una gran persona y gran treballador, descansa en pau Josep.
Per Mare el 17 de febrer de 2012 a les 17:39
El meu fill entrena a Matadepera cada setmana i el què fa no és posar el cos a tope. El què ha passat és MOLT GREU. Potser es podria haver evitat amb una atenció més ràpida o més eficient?
Per Melindro el 17 de febrer de 2012 a les 12:45
Sí, Montse, sí. No sé per què la gent posa bombes podent muntar gimnasos. Va, dona, va. Per altra banda, és una llàstima. No coneixia el difunt, però sempre sap greu en una persona tan jove i vitalista. Descansi en pau.
Per Montse P.C. el 17 de febrer de 2012 a les 11:52
Per què aquesta mania de posar el cos a tota màquina ? És un excés. Tant esforç maleït i inútil. " haga deporte que és muy sano" JA HO VEIG.
Denscansa
Per Anònim el 17 de febrer de 2012 a les 11:34
Vaig compartir partits amb ell al DOSA, amb el seu pare regentant el bar del col·legi. A tota la familia una abraçada immensa. DEP Culu.
Per Anònim el 17 de febrer de 2012 a les 11:02
La pitjor noticia possible. La mor d'un jove amb tota una vida per davant. Un noi alegre, trempat, un 10. Descansa en pau, Sep. Molta força a tots els seus