cal rèflex: "Bon dia, feixista"
És un paio llest, aquest Boadella.
L'any 79 (amb el Franco mort i enterrat) li donava canya al règim i els progres d'últim moment li reien les gràcies.
Ara sap que als Països Castellans, el paper de fugitiu del règim NS de Montilla ven. I ven molt bé de preu.
Ell a la seua: revolta facilota i piloteig ben pagat.
13 de desembre de 2008 a les 1:34
És prou ben trist, el paper que fa aquest home. No ho acabo d'entendre, una cosa és anar de provocador i una altra dir aquestes bestieses.
Jo també li dic "Bon dia, feixista". Aquesta senyora, en poques paraules, ha resumit el paper d'aquest paio.
13 de desembre de 2008 a les 12:10
"Algunes tardes hi havia una senyora petita i vella, amb les galtes de seda arrugadeta i amb els ulls blaus de porcellana.
Però, per ulls bonics, em va dir amb la veu molt baixa, no hi ha com els que es tenen a la vora".
Mercè Rodoreda(El carrer de les Camèlies)
Que Santa Llúcia us conservi la vista!
13 de desembre de 2008 a les 12:12
Preciosa la citació rodorediana. I encara llueix més entremig d'aquests graciosos que no veuen gaire enllà.
14 de desembre de 2008 a les 11:37
Josep, tu ho has dit molt clar.
Jordina, és un traflantena (tarambana) que està molt acabat i culpa Catalunya del seu declivi professional. A veure si puc fer cabre aquest fragment al Diccitionari.
Puigmalet, va, gandul, fes-ho tu.
14 de desembre de 2008 a les 12:06