PAPALLONES EN LA LLUM 2.0: ALMOÏNA
Aquest no serà l’acte de pidolar unes paraules amables,
a l’espera de compassions provocades pel retret,
ni tan sols l’almoina púber
per un interior desbordant,
i una ànima d’oferir extenuada.
Em sé capaç d’atiar l’espurna de la bellesa per precària
l’encesa que la fa flama de la terra més erma.
Observo les cames llargues i brillants,
melenes de dia d’estiu.
llavis cirera,
cossos d’arena del desert, o les embolicades en cel·lofana.
I en canvi, m’obriria el crani per trobar un aspecte
mitjanament acceptable.
No val que m’incitin a paraules.
el meu jo imbatible no es deixa vèncer pel vers.
Totes les putes es diuen Sandra.
Publicat per sandra Dominguez a dissabte, de juny 15, 2013