Visualitzant el cens de la Gòtia d’inicis del segle X (X). | Cathalaunia. La Catalunya abans de Catalunya
← Conferència “Les matemàtiques a Al-Andalus”
2013-abril a cathalaunia.org →
Aquest apunt, voldria – ni que sigui de manera provisional – tancar aquesta sèrie sobre la visualització de les dades prosopogràfiques de la Gòtia d’inicis del segle X introduïdes fins ara en el Fons Cathalaunia.
El que va començar com un simple ‘reportatge’ del procés d’aprenentatge de la utilització del programari Gephi per visualitzar dades històriques utilitzant tècniques de grafs s’ha desenvolupat al llarg d’aquesta sèrie fins extrems certament no prevists. Si en el primer apunt s’intentava simplement donar una ullada primerenca al conjunt de les dades del Fons, ràpidament es convertia en intents de fer correspondre les agrupacions documentals amb la realitat geogràfica. Intents que al seu torn propiciaven el ressaltar el rol especial dels esments a sants i gentilicis dins la documentació. Per passar tot seguit a mirar d’apropar-se a conceptes llastimosament[1] molt de moda darrerament com l’anàlisi de les xarxes socials, tot analitzant quina gent apareix amb quina altre i en quins documents. I continuant aquesta via, utilitzar el prisma de les Relacions Interpersonals manualment introduïdes en el Fons, o el que és el mateix, observar qui fa què a qui, per continuar seguidament amb la confecció de grafs corresponents a xarxes interpersonals individuals tot analitzant la tipologia de les Relacions Interpersonals. I després de tant parlar de gent, entrar a visualitzar la toponímia que el Fons incorpora. Tema que s’expandí al considerar les distribucions de les diferents tipologies toponímiques segons l’us que se’n fa en els documents i finalment, analitzar les Relacions Geogràfiques anotades manualment en el Fons, o el que ve a ser mateix: on fa el què, qui.
Aquest darrer apunt vindrà d’alguna manera a tancar el cercle, tornant als inicis i mirant de representar de nou conjunts de dades genèrics.
Universos Documentals.
Una de les facilitats que ja fa temps s’ha programat en el Fons Cathalaunia ha estat l’exportació de dades en format XML. Dintre de les múltiples possibilitats adreçades (exportar un registre, una sèrie, etc) està la d’especificar un conjunt arbitrari de documents i exportar-ne sols les dades en ells referenciades. I basat en aquesta facilitat, la d’extreure el conjunt de dades relacionat amb un conjunt arbitrari de persones, topònims o anys[2]. És a dir, per exemple: especificar el codi d’una identitat i extreure’n sols les dades dels documents on hi figuri, el que podríem anomenar el seu Univers Documental.
Això és el que visualitzarem aquí, el conjunt global de dades dependents d’un cert ítem, i per això, mirarem d’utilitzar tots els diferents conjunts de dades sectorials que en els apunts previs s’han anat explorant de forma aïllada. Això és: la gent i els llocs que apareixen en els documents més les seves Relacions Interpersonals i Geogràfiques juntament amb la informació de l’estructuració toponímica.
Els grafs que farem seguiran tots les mateixes convencions:
La distribució dels nodes es farà utilitzant l’algoritme Force Atlas2, la mida del nodes reflectirà el grau d’Intermediació (si bé, aplicant un gradient no lineal per millorar l’aspecte) i per tant serà una mesura de la seva centralitat.
Tots els grafs estaran formats per nodes de Documents, en roig, nodes de persones, en blanc, nodes de Relacions Interpersonals, en verd, nodes de Topònims, en blau, i nodes de Topònim#tipologia, en blau fosc. El node (o nodes) corresponent a la dada que ha generat el conjunt es destacarà dibuixant-el de color groc.
Els lligams entre nodes aniran de Documents a Identitats i de Documents a Topònim#tipologies; aquests dos conjunts ens relligaran la majoria de les dades establint a través dels Documents una xarxa base única. A més, el nodes de Relacions Interpersonals, ens relligaran els de les identitats, mentre que les Relacions Geogràfiques les enllaçaran directament amb els seus Topònims rellevants. Finalment, enllaçarem per una banda els Topònims amb les seves Topònim#tipologies, que al seu torn, es veuran comunicades via els lligams d’estructuració topològica
Recordem en aquest punt que en el moment d’escriure aquest apunt, les dades del Fons Cathalaunia es concentren temporalment entre els anys 894 i 914 i geogràficament en la Gòtia i adjacències.
Passem doncs a donar un cop d’ull als grafs i comencem per els definits al voltant de persones. Hi ha al menys dues possibilitats a l’hora de definir el conjunt documental d’una persona: o limitar-se als documents que el presenten en vida i per tant reflectir el seu entorn vital o bé incorporar-hi tots i cada un dels documents que l’esmentin, incloent-hi les mencions post-mortem. Aquí utilitzarem aquest segon mètode, per ser més complert, tot i que certament no es pot negar l’interès de l’altre enfoc.
El primer graf, serà el de la persona actualment més ben documentada del Fons, que no és altre que l’abadessa Emma, la filla del Pilós.
L’univers d’Emma.
50 Documents, 823 Identitats amb 269 Relacions Interpersonals i 162 Topònims amb 254 Topònims#tipologies.
Cliqueu per SVG associat interactiu.
Ressalta inevitablement en el graf l’estructura generada per el judici de Vallfogona en la forma estel·lada en la part baixa on es poden percebre clarament les agrupacions dels habitants de les viles i vilars de la vall Facunda mercès a que per cada un d’ells se’ls ha descrit una Relació Geogràfica d’habitant de la seva vila. També es pot veure com el node d’Emma, en groc, és el que presenta una Intermediació més potent , tant sols comparable en aquest cas amb el del document del judici de Vallfogona degut a l’altíssim nombre de participants que aquest presenta; el mateix ho trobarem en la resta de grafs que farem i és que no deixa de ser previsible que l’ítem que ha definit el conjunt documental sigui el que presenti una probabilitat major de tenir un valor de centralitat topològica més elevat.
Són així mateix fàcilment detectables els diferents grups familiars i de venedors de terres a l’abadessa en forma d’agrupacions de nodes blancs i verds i que ja havíem trobat en altres apunts d’aquesta sèrie. Per el que fa als topònims amb una centralitat més destacada, tenim ben lògicament el monestir de Sant Joan de les Abadesses, seguit per la vila de Vinea – on es concentren un bon nombre de les compres d’Emma -; menys evident però, resultava a priori el pes de la vila de Balbos dins del conjunt de les dades de l’abadessa.
Passem ara a fer un cop d’ull al graf de les dades del germà d’Emma, el comte Guifré-Borrell.
L’univers de Guifré-Borrell.
21 Documents, 254 Identitats amb 142 Relacions Interpersonals i 131 Topònims amb 202 Topònims#tipologies.
Cliqueu per SVG associat interactiu
Al costat del comte, destaquen per mida i posició les figures dels bisbes Idalguer d’Osona i Nantigis d’Urgell, seguits per l’entorn familiar més proper: la seva dona Garsenda, el pare Guifré i el seu germà Sunyer. També destaca per l’acumulació de topònims esmentats – en relació amb Emma – el document del concili de l’any 906 fet a Barcelona. I en la part superior, dues acumulacions ben clarament visibles: la major al voltant del document d’entronització del bisbe de Girona Wigo i l’altre, al voltant de dos documents alterats i molt i molt interessants centrats ambdós en el monestir de Sant Cugat i el castell de Cervelló, dels quals esperem poder-ne comentar en algun moment futur l’entrellat. En l’extrem més dretà, tenim una acumulació al voltant d’un document atípic ja que es tracta d’un text amb una pluralitat de possibilitats per el que fa a la identificació dels seus participants; és la donació que els comtes Ermessenda, Rodolf, Miró i Quixilo feren a Cuixà a finals del segle IX i per el que certament, la interpretació que veu en el comte Guifredo signant el nostre Guifré-Borrell no és la més popular i tal vegada ni tant sols sigui la més probable, però és un exemple perfecte per il·lustrar gràficament la mena de dificultats que un registre prosopogràfic ha d’afrontar en el tractament d’unes dades sovint certament ambivalents.
El tercer i darrer exemple d’univers documental personal, el farem d’un matrimoni: Hug i Lilia, dos potentats del Midi d’identificació encara oberta – les dades semblen apuntar a que podria ser el cas que cada un d’ells es pogués identificar amb un homònim certament conegut -. Els motius de la seva elecció són ben simples: perquè són un cas especialment ben documentat i perquè ens permetran il·lustrar com l’extracció de dades del Fons es pot fer a partir de més d’una identitat. El seu graf és:
L’univers d’Hug i Lilia
10 Documents, 92 Identitats amb 147 Relacions Interpersonals i 20 Topònims amb 29 Topònims#tipologies.
Graf força clar i que presenta en el centre la vila de Bieria com a topònim amb una major Intermediacció, mentre que es poden distingir no menys de quatre grups d’identitats en la perifèria del graf. En la part inferior, un de centrat en la venda que un Diodatus feu al matrimoni en un context geogràfic poc documentat – d’aquí l’aïllament -, en la superior, trobem a Guillem el Pietós i la seva germana l’abadessa Ava, a la dreta, un al voltant del matrimoni Euroldus i Dodada i a l’esquerra, un entorn dels germans Albericus i Belegrinus entre altres. I en la part central una sèrie d’identitats fortament relacionades amb l’entorn geogràfic del matrimoni, entre ells: un Alboino, un Raimbol i un Cristofero escrivà.
Mirem ara si els universos documentals dels Topònims s’assemblen gaire al dels de les Persones. Comencem per Elna:
L’univers de l’Elna d’inicis del segle X.
23 Documents, 224 Identitats amb 85 Relacions Interpersonals i 229 Topònims amb 324 Topònims#tipologies.
Ja d’entrada veiem que el nombre de nodes toponímics és majoritari i que els nodes d’identitats personals, tot i ser força nombrosos, presenten poques Relacions Interpersonals, dues dades que apunten a que la naturalesa del conjunt documental que esmenta el topònim Elna és poc coherent, o si es vol, dispers. Tant sols la preeminència del node del bisbe d’Elna, Riculf, a prop del node origen, suggereix la primacia dels esments al bisbat dins de la documentació; suggeriment que es veu confirmat en veure com les tipologies Elna#bisbat, Elna#territori i Elna#suburbi són les de major Intermediació. Entre els documents amb major centralitat, troben bàsicament preceptes reials, concilis i un paper destacat per el node de la Vita Sancti Theodardi, text narratiu que es diferencia clarament de la resta de documents de l’univers documental d’Elna. Tenim doncs un graf amb un grau d’estructuració relativament baix.
Si provem ara amb un altre topònim ben conegut com Girona, tenim:
L’univers de la Girona d’inicis del segle X.
34 Documents, 587 Identitats amb 183 Relacions Interpersonals i 327 Topònims amb 468 Topònims#tipologies.
De nou un graf amb una majoria de nodes toponímics i amb un relativament baix nombre de Relacions Interpersonals, però a diferència del cas d’Elna, Girona, presenta un major grau d’estructuració perifèrica. En primer lloc s’observa com el node gironí es veu rodejat per tres documents força rellevants: l’entronització del bisbe Wigo i dos judicis, el del comte Gausfred el 898 i el de l’abat de La Grassa Guitiza el 913. En la part superior tenim un grup centrat al voltant de la vila de Fontanedo que en aquest període està prenent el nom de l’advocació de la seva església principal, Santa Maria. En la part superior esquerra tenim un petit grup al voltant d’un document que ja ens hem trobat al parlar de l’univers documental de Guifré-Borell, es tracta d’una de les donacions fetes de terres a Cervelló al monestir de Sant Cugat. Si a prop del node gironí es troba el node del bisbe Wigo, en la part esquerra del graf, tenim un grup dispers al voltant del seu antecessor, el bisbe Serfdedéu i al seu costat, i per tant allunyat del bloc Girona-Wigo, el de la seu bisbal de Santa Maria, fet curiós que il·lustra com el seu successor, Wigo, està menys documentat en la seu que ell. En la part inferior esquerra, tenim un nucli al voltant d’un text hagiogràfic molt i molt interessant[3], però certament poc relacionat amb Girona, es tracta de La translació dels sants Jordi i Aureli. I en la part inferior, un grup aïllat al voltant de la consagració de Fonte Cuberta. Sí resulta finalment curiós com en el centre del graf es troba el node del topònim Barcelona.
Veiem doncs com, encara que la mostra és molt estreta, sí es poden detectar un parell o tres de diferències entre els grafs dels universos documentals de topònims i els de les identitats personals. Els primers mostren una majoria de nodes toponímics, una baixa estructuració global i una comparativament escassa presència de Relacions Interpersonals; trets tots ells lògics i coherents amb la natura intrínseca de les diferents mostres documentals.
I fins aquí aquest apunt, afegim tant sols al final una breu consideració personal sobre la confecció d’aquesta sèrie sobre ‘visualitzacions’ del ‘cens’ de la Gòtia, tot mirant de sintetitzar uns quants aspectes que m’han resultat especialment gratificants. Per el que fa a l’àmbit estrictament informàtic, la confecció de grafs interactius en format SVG ha resultat una eina de gran efectivitat i adaptabilitat (de fet, ja s’ha començat a utilitzar en aquest mateix bloc per a altres contexts, com el de l’epigrafia ibèrica), però és en l’àmbit pròpiament d’anàlisi històric que el guany ha estat més evident.
Els grafs, no sols permeten adonar-se’n de característiques i configuracions en les dades no evidents per altres enfocs metodològics[4], efecte especialment amplificat en la seva versió interactiva, sinó que permeten objectivar-ne la seva concreció, i és en aquest darrer aspecte, el de la capacitat objectivadora, que crec que hi rau el principal benefici.
L’estudi de la Història, com el de moltes altres humanitats, no és especialment sinèrgic amb la concreció evidencial. Els temes són sovint difosos i les evidències freqüentment tant àmplies que resulten a voltes difícils fins i tot d’enumerar. És per això que crec que la idea que tot el es faci per mirar d’incrementar els aspectes objectivables és especialment valuosa. De fet, el web cathalaunia.org neix precisament de l’aplicació d’aquesta mateixa voluntat explícita a l’àmbit de la història de Catalunya anterior al segle XII, d’aquí la seva vocació estrictament prosopogràfica. I és que crec sincerament que un major esforç en aquest àmbit, gràcies a l’adveniment de les tècniques de processament de dades, no sols és possible sinó que promet un renovellament dels plantejaments de manera molt similar a com la incorporació de l’anàlisi arqueològica no fa sinó enriquir i millorar el nostre coneixement del passat.
Moltes iniciatives s’estan portant a terme que comparteixen aquesta mateixa voluntat d’objectivació, esperonada per les noves capacitats que el processament informàtic aporta. No és aquest el lloc, ni sóc jo la persona adient per fer-ne una avaluació cabal, però si vull fer-me ressò en parlar d’això, d’una en particular que per temàtica (el món carolingi) i per enfoc sistèmic (prosopogràfic) em resulta especialment prometedora, es tracta de: The Making of Charlemagne’s Europe (768-814) del King’s College London que esperem pugui començar a presentar els seus continguts el més aviat possible.
I fins aquí aquesta sèrie per entregues de: Visualitzant el cens de la Gòtia d’inicis del segle X. Com s’ha pogut comprovar, el tema tant sols s’ha encetat i hi han moltíssimes coses a comentar i encara més preguntes a fer-se. Certament procurarem continuar utilitzant les tècniques apreses i parlant de les dades del Fons Cathalaunia, encara que no ho farem a priori sota aquest títol.
[1] Resulta francament trist i llastimós veure com es regala estúpidament la intimitat personal a governs i empreses privades que utilitzen tècniques tant burdes com la promoció sistemàtica de conceptes equívocs com ‘Xarxes’ per referir-se als usuaris d’una empresa informàtica o ‘Núvol’ per indicar centres de càlcul privats, mentre la gent es deleix per manegar un telèfon ‘Intel·ligent’ o una ‘Tauleta’, és a dir, una calculadora universal tapada sota una interfície apta per usuaris amb una edat mental de 4 anys i internament mutilada tant en el maquinari com en el programari fins l’extrem de complir la funció realment desitjada, que no és altra que la de màquina expenedora personal.
[2] Escapen a aquest filtratge documental dues menes de dades per les quals el Fons no registra un origen documental individualitzat per cada un dels seus possibles valors: les diferents grafies amb les que es presenten cada un dels antropònims i topònims en els texts i l’estructuració toponímica. Per les primeres, s’exporta la seva totalitat i per les segones, s’exporta l’estructuració sols si el topònim englobant forma part de l’univers documental a exportar.
[3] Comentat a Vilaseca i Corbera, Joan : 2012 : “Sant Vicenç i Santa Eulàlia, la cristianització del culte a Apol·lo i la política internacional carolíngia de la segona mitat del segle IX”.
[4] Veure per exemple Theibault, John : 2011 : “Visualizations and Historical Arguments” : Writing History in the Digital Age : per una revisió de l’evolució de l’aplicació de les tècniques de visualització a l’anàlisi històrica i dels beneficis que realísticament poden aportar.
Aquesta entrada s'ha publicat en Albericus, Alboino, Ava, Balbos, Barcelona, Belegrinus, Bieria, cathalaunia.org, Cervelló, Cristofero, Diodatus, Dodada, Elna, Emma, estadística, Euroldus, Fons Cathalaunia, Fontanedo, Fonte Cuberta, Garsenda, Gausfred, Girona, Guifré Pilós, Guifré-Borrell, Guillem el Pietós, Guitiza, Hug i Lilia, Idalguer, Jordi i Aureli, Nantigis, Osona, Raimbol, Riculf, Sant Cugat, Sant Joan de les Abadesses, Santa Maria, Serfdedéu, Sunyer, toponímia, Urgell, Vallfogona, Vinea, Wigo i etiquetada amb Albericus, Alboino, Ava, Balbos, Barcelona, Belegrinus, Bieria, cathalaunia.org, Cervelló, Cristofero, Diodatus, Dodada, Elna, Emma, estadística, Euroldus, Fons Cathalaunia, Fontanedo, Fonte Cuberta, Garsenda, Gausfred, Girona, Guifré Pilós, Guifré-Borrell, Guillem el Pietós, Guitiza, Hug i Lilia, Jordi i Aureli, Nantigis, Osona, Raimbol, Riculf, Sant Cugat, Sant Joan de les Abadesses, Santa Maria, Serfdedéu, Sunyer, toponímia, Urgell, Vallfogona, Vinea, Wigo. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.
2 respostes a Visualitzant el cens de la Gòtia d’inicis del segle X (X).
Abril 23, 2013 a les 11:22 pm
Aquest sèrie ha estat molt interessant, Joan, i m’ha fet pensar de les possibilitats pels meus projectes. Ès satisfeient la pura bellesa de alguns dels grafs visualitzats, també; “beauty is truth”, com diuen en anglès! Dec us advertir, tanmateix, què en Oxford no pot reclamar alguna glòria del projecte Charlemagne; ès un esforç del Kings College London, o són col·locats tots els recercadors.
Abril 24, 2013 a les 6:45 am
No se perquè vaig assumir que el King’s College estava associat a la universitat d’Oxford, greu error per part meva. Ja està corregit i vagin des d’aquí les disculpes corresponents als responsables del projecte. Mercès!