Carmelites Descalços Província Ibèrica - Notícies - Celebració nadalenca amb aires mallorquins
Celebració nadalenca amb aires mallorquins
La celebració nadalenca de la Missa del Gall a la comunitat carmelitana de Badalona enguany s'ha revestit d'aires tradicionals mallorquins. Tres frares de la nostra comunitat, que havien passat una etapa de la seva vida religiosa en el convent de Palma de Mallorca, van suggerir la idea de transportar a la vetllada prèvia de la missa de mitjanit els seus records d’aquesta celebració a l'illa germana. La proposta es va presentar al Consell Pastoral el qual després de donar suport a la idea va delegar en el Grup de Litúrgia l'organització de la vetllada.
Així, mitja hora abans de la mitjanit, i amb l'església engalanada amb les típiques “neules” fetes per petits i grans de la casa, es va presentar l'audiovisual “La tradició del cant de la Sibil·la” per explicar l'origen i com ha arribat fins als nostres dies aquesta tradició.
El cant recull un oracle de la sibil·la d'Eritrea sobre la fi del món que concorda en més d'un punt amb els discursos apocalíptics dels evangelis sinòptics. A més, forma un acròstic d'un significat molt cristià, perquè les lletres inicials dels 27 versos de l'oracle formen una expressió grega que traduïda vol dir: JESUS CRIST FILL DÉU SALVADOR.
Els documents més antics que es conserven són de finals del segle X: un manuscrit de la catedral de Còrdova i un altre de Ripoll, tots dos de la litúrgia hispànica o mossàrab. La representació cantada de Ripoll es va estendre per tot Catalunya, on va subsistir fins a les restriccions del Concili de Trento.
En temps de Jaume I, juntament amb altres costums litúrgics, el cant de la Sibil·la va passar a Mallorca i València, on durant segles va coexistir en llatí i en català, tots dos en melodia gregoriana. Malgrat que amb l'adopció del breviari tridentí va desaparèixer pràcticament de les diòcesis de ritus llatí, no així a Mallorca i a la ciutat de l'Alguer, a Sardenya, on ha perdurat fins als nostres dies.
En els últims anys assistim a una recuperació d'aquest cant en algunes poblacions catalanes, no sempre en temps de Nadal i a vegades només com a concert o representació folklòrica o cultural. L'any 2010 la UNESCO va declarar el Cant de Sibil·la de Mallorca Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat.
Juntament amb el cant de Sibil·la, des de l'Edat mitjana perviu a Mallorca el costum d'adornar les esglésies amb neules o oblees per Nadal i altres festes solemnes. Les neules eren antigament una menja que es feia amb farina i aigua. En acabar el cant, el “nin” sibiler tallava amb una espasa el fil del qual penjaven les “neules” perquè poguessin fer-se amb elles els assistents a la festa. Actualment els “neules” són de paper i tenen una funció purament ornamental.