Agencia Sírius: 23 d’agost 2013
Marxa per l'educació pública i escratxe a Rigau
Des de l’Assemblea Groga (punt de trobada de col·lectius en defensa per una educació pública i de qualitat, des de bressol a universitat) hem organitzat la primera marxa per l’Educació. La marxa tindrà una durada de 8 dies i set nits i anirà des de Ribes de Freser fins a Barcelona. Començarà demà, dissabte 24 d’agost, a la localitat de Ribes de Freser i el tret de sortida el donarà un cercavil·la des de l’estació de tren fins a casa la Consellera Irene Rigau. En finalitzar la visita de salutació, els parlaments de Carlos Rios (coordinador d’educació del SAT), Doris Camilo (PAH de Girona), Toni Tribó (PUDUP), representants de “Cap escola es tanca”, Montse Conejo (FAPAC), representants d’escoles bressol i de l’assemblea d’interines donaran l’inici a la marxa, que enfilarà camí cap a Ripoll.
Síria condemna el doble atemptat contra el Líban
Síria ha condemnat rotundament la doble explosió registrada contra sengles mesquites a la ciutat de Trípoli, situada al nord del Líban, un atac que ha deixat almenys 42 morts i 500 ferits. El líder del Partit Socialista Progressista del Líban (PSP), Walid Yumblatt, i l'Imam del rés de divendres de la mesquita d'Al-Quds, a la ciutat meridional de Sidó, el xeic Maher al-Hamud, han responsabilitzat al règim d'Israel i a EUA dels atemptats registrats al nord i al sud del Líban, mitjançant els seus mercenaris de les 'Brigades d'Aicha, mare dels creients'.
El Ministeri sirià d'Informació, en un comunicat emès aquest divendres, assenyala que el Govern també és urgent la ràpida obertura d'una investigació per tal de castigar els involucrats en aquests mortals atacs.
Els que han perpetrat aquest crim a Trípoli del Líban són els mateixos que van atemptar el 15 d'agost contra els ciutadans xiïtes a Zahiyeh, suburbi del sud de Beirut, la capital libanesa, on van acabar amb la vida d'almenys 20 persones, es llegeix a la nota.
Per Síria, aquests actes terroristes tenen com a objectiu sembrar la discòrdia i el caos al Líban, a més de buscar la desestabilització d'aquest país.
Diversos grups i figures destacades libanesos, entre ells, el president Michel Suleiman, el primer ministre Tamam Salam, el president del Parlament Nabih Berri, i el ministre d'Hisenda Mohamed Safadi, a més de condemnar els atemptats terroristes de Trípoli, han demanat la màxima prudència i contenció del poble davant les conspiracions dels enemics en referència a l'OTAN i les tiranies wahhabites del Golf.
Per la seva banda, el líder del Partit Socialista Progressista del Líban (PSP), Walid Yumblatt, i el Imam del rés de divendres de la mesquita d'Al-Quds, a la ciutat meridional de Sidó, el xeic Maher al-Hamud, han responsabilitzat al règim d'Israel ja EUA dels atemptats registrats al nord i al sud d'aquest país àrab.
"Després de veure fracassades les fabulacions ordides contra Síria, la coalició israeliana-nord-americà ha determinat sembrar la discrepància al Líban, per destruir aquest país com ho fa a Síria i Egipte", ha assegurat el clergue libanès.
Els dos cotxes bomba han explotat coincidint amb la pregària musulmana del divendres, pel que els temples estaven molt concorreguts
La primera explosió va tenir lloc a la mesquita d'Al Taqwa, al centre de Trípoli, on el rés va ser presidit pel xeic Salem Rafei. La segona es va produir moments després davant de la mesquita As Salam, que es troba prop del port de la ciutat.
Trípoli és una ciutat de majoria sunnita, on alguns líders religiosos han cridat a lluitar al costat dels rebels sunnites a la veïna Síria, el que ha sigut prou excusa per atribuir a Síria els mitjans de l'imperialisme l'atemptat, el que ha estat frabutjat per l'exèrcit libanès mateix, així com la resta de forces del país.
Un intent de l'imperialisme d'enfrintar als pobles musulmans
Aquest doble atemptat arriba només una setmana després del registrat el passat 15 d'agost, que va causar 27 morts i més de 300 ferits en un feu del grup xiïta Hezbol·là a Beirut. Entre els ferits d'aquest divendres està un general de la policia, segons fonts de seguretat citades per Efe. Una de les mesquites afectades està situada a prop del domicili del primer ministre sortint del Líban, Nayib Mikati.
Testimonis de l'atemptat han vist cadàvers carbonitzats i nombrosos cotxes calcinats, i una gran columna de fum s'elevava sobre la ciutat porturaria, la segona més gran del país.
El cap de l'Exèrcit, Jean Kawahi, ha donat a entendre que responsabilitzen a un mateix grup -desconegut fins ara i que es pensa és una branca d'Al-Qaida, financiada per l'Aràbia Saudí i Qatar- dels últims grans atacs de Beirut i Trípoli: "No colpegen una comunitat particular, sinó que busquen una guerra confessional atacant diferents regions".
Hezbol·là també ha dit que els autors d'aquest atemptat són els mateixos que la setmana passada, que es va atribuir el desconegut grup islamista sirià.
La NSA va pagar milions a les empreses amb les que espiava
L'Agència de Seguretat Nacional (NSA) dels EUA va pagar milions de dòlars a les grans companyies d'Internet que van col·laborar en els seus programes d'espionatge, com Facebook, Microsoft, Google o Yahoo, per cobrir els costos de la seva participació en el sistema de vigilància Prisma, després que el 2011 un tribunal declarés insconstitucional algunes de les operacions de l'agència. Aquesta informació forma part del material altament secret al qual ha tingut accés el diari britànic The Guardian i que ha fet públic avui.
Amb aquests diners, la NSA va cobrir les despeses en què van incórrer les companyies per legalitzar la seva relació amb l'agència nord-americana d'acord amb el dictamen d'octubre de 2011 promulgat pel Tribunal de Vigilància d'Intel · ligència Exterior (FISA) dels EUA en què titllar de anticonstitucional la incapacitat de la NSA per distingir entre les comunicacions nacionals del trànsit d'informació procedent de l'estranger.
Encara que la sentència no abordava directament el programa Prisma, els documents que Edward Snowden, el excontratista de la NSA, va filtrar a The Guardian descriuen els problemes que la decisió de portar endavant el programa va crear per a l'agència i els esforços requerits per fer complir les operacions.
"Els problemes de l'any passat (pel dictamen)", indica un dels documents, "van desembocar en (...) un cost de milions de dòlars per als proveïdors que han estat coberts pel departament d'Operacions de Fonts Especials". Aquesta secció es dedica a controlar tots els programes de vigilància, entre ells Prisma, que depenen de tercers (les companyies esmentades), i va ser qualificada per Snowden com "la joia de la corona de la NSA".
Les reaccions de les companyies han estat variades. Yahoo ha admès l'existència d'una petició al Govern dels EUA perquè desemborsi diners en virtut de la llei federal "que obliga el Govern dels EUA a cobrir els costos dels processos legals de modificació impostos des del mateix Govern". "Hem demanat un desemborsament d'acord amb la llei", ha indicat un portaveu.
No obstant això, un portaveu de Facebook ha indicat que la companyia "no havia rebut cap compensació en resposta a una petició de dades del Govern". Google, per la seva banda, s'ha negat a contestar específicament a les preguntes del diari britànic. El seu comunicat de resposta es limita a negar la seva participació en el programa, afegint que la companyia "segueix a l'espera que el Govern respongui la petició de Google perquè publiqui més dades de seguretat nacional". Microsoft no ha fet comentaris.
Professionals d'IT a Alemanya han advertit que Windows 8 és un risc a la seguretat per al govern i totes les institucions que el facin servir. La raó? El sistema operatiu de Microsoft compta amb una porta del darrere (o backdoor) que facilitaria l'espionatge per organismes com la NSA.
El Regne Unit espia des d'una base secreta a l'Orient Mitjà
El Regne Unit té un centre d'espionatge secret a l'Orient Mitjà, des d'on intercepta correus electrònics, trucades telefòniques i el tràfic de dades per internet per Estats Units i altres agències d'intel·ligència occidentals, informa el diari britànic The Independent.
El RU publicitarà als empresaris "pocavergonyes" que no paguin el salari mínim
El Govern britànic endurirà a partir del proper mes d'octubre la legislació vigent per poder fer públics els noms de tots els directius de les companyies que no paguin el salari mínim als seus treballadors, amb l'objectiu de "avergonyir-los" davant la societat i lluitar així de forma més decidida contra els empresaris "pocavergonyes".
Així ho ha anunciat aquest divendres la responsable de Relacions Laborals del Departament de Negocis, Innovació i Habilitats, Jo Swinson, al·legant que "pagar per sota del salari mínim és il.legal" i avisant als empresaris que mantinguin aquesta pràctica que "estan incomplint la llei "i es prendran contra ells accions contundents".
Encara que des l'1 de gener de 2011 ja es pot fer públic el nom dels que paguen menys del salari mínim, calia complir set requisits bastant estrictes per poder arribar a aquest punt. Entre d'altres, que la quantitat mínima de salari degut als treballadors fora almenys 2.000 lliures (uns 2.300 euros) i que la mitjana per treballador arribés a les 500 lliures (uns 580 euros).
Això havia provocat que entre 2012 i 2013 només un empresari fos denunciat per aquesta pràctica, el que ha portat el Govern de David Cameron a reconsiderar les normes i eliminar aquests requisits per a simplificar el procediment de denúncia pública, de manera que "qualsevol empresari que incompleixi el salari mínim podrà ser nomenat públicament", assenyala en un comunicat.
Mesura dissuasòria
D'aquesta manera, el Govern espera que "la mala publicitat dissuadeixi als empresaris que, en altres circumstàncies, podrien veure temptats a no pagar el salari mínim", amb l'objectiu últim de "posar fre" a aquestes pràctiques abusives i aconseguir un major grau de compliment de la llei.
"Per això estic fent aquests canvis, perquè sigui més fàcil nomenar i avergonyir als empresaris que incompleixin la llei. Això els donarà un avís clar que hauran de fer front a conseqüències de reputació a més d'una multa si no paguen el salari mínim", insisteix Swinson.
L'any passat, el Ministeri d'Hisenda i Duanes va identificar 736 empresaris que no havien complert les seves obligacions salarials, el que va portar a recuperar 3,9 milions de lliures (4,5 milions d'euros) de sous impagats a més de 26.500 treballadors.
Les ETT cobraran per delatar aturats que defraudin
Les agències privades de col·locació percebran incentius per inserir al mercat laboral a persones amb discapacitat i persones en risc d'exclusió social o també si l'aturat col·locat es manté un any al seu lloc de treball. També els rebran per delatar davant Ocupació als aturats que defraudin.
Tot això en el context de l'acord marc de col·laboració entre aquestes entitats i els serveis públics d'ocupació per ajudar a trobar feina als aturats, segons han confirmat fonts del Ministeri d'Ocupació.
Les agències privades de col·locació tenen de termini fins al divendres 30 d'agost per demanar la seva participació en aquest acord marc, amb el qual se seleccionaran aquelles agències de col·locació que podran col·laborar amb els serveis públics d'ocupació en la inserció laboral dels aturats. Les entitats designades es faran càrrec d'un determinat grup d'aturats, als quals tractaran d'inserir en el mercat de treball, i entre les seves obligacions estarà també la de regular mecanismes de comunicació per notificar incompliments en les obligacions dels treballadors i dels sol·licitants i beneficiaris de prestacions per atur.
Segons expliquen des Ocupació, si una agència de col·locació notifica que un treballador ha incomplert les seves obligacions (per exemple, que ha comès frau en el cobrament de prestacions), el SEPE procediria a comprovar-ho mitjançant un procés d'inspecció. Si de la inspecció es deriva una sanció en ferm al treballador, l'agència rebria una compensació equivalent al 15% del que hauria percebut per col·locar al treballador.
Les agències privades d'ocupació han de percebre un incentiu per col·locar a determinats col·lectius.
El desencant amb Obama
Vicenç Navarro: Aquest article assenyala el desencant que han despertat les polítiques econòmiques del president Obama, que, segons l'autor, eren predictibles.
Una de les transformacions més significatives de la cultura política i mediàtica del nostre temps ha estat la personalització de la política, incloent-hi la política econòmica. Així, l'elecció del President Obama es va veure en amplis cercles d'opinió mundial com un canvi enorme als EUA, que augurava transformacions molt positives en la política exterior i domèstica del país. Es creia que el President Obama "canviaria el món", incloent també els EUA. La lectura dels editorials de la premsa en el moment de la seva elecció confirma aquesta observació. Una persona ens anava a salvar. I es va parlar fins i tot del nou president Roosevelt, el president més popular que hagi existit en la història dels EUA, que va fundar l'estat del benestar d'aquell país, amb l'establiment de la Seguretat Social.
Avui, però, hi ha un gran desencís de les forces progressistes amb el President Obama. Molt poques de les expectatives creades en el moment de la seva elecció s'han realitzat, la qual cosa s'atribueix sovint a falles de la seva personalitat. En realitat, el desencís era previsible doncs l'encant estava basat en una lectura de la realitat nord-americana profundament equivocada. Els personatges polítics als EUA són figures mostrat (que adquireixen gran projecció mediàtica) afins als interessos financers i econòmics que els han finançat i que configuren en gran mesura les seves polítiques.
I el President Obama no ha estat una excepció. Ha estat una figura modelada pel capital financer nord-americà, basat a Wall Street. Els indicadors d'això són contundents. L'últim és el suport que la Casa Blanca està donant a Larry Summers per al lloc de President del Banc Central Nord-americà, el Federal Reserve Board (FRB); Summers és també el candidat de Wall Street, el centre financer dels EUA, i és un dels personatges més menyspreats per les forces progressistes, dins i fora del Partit Demòcrata.
Summers encarna l'home format a les universitats considerades més prestigioses dels EUA, format per dirigir el país, combregant sense cap indici de dubte o crítica amb els dogmes econòmics i polítics que configuren la saviesa convencional dels EUA. En realitat, en el seu discurs econòmic, mostra un clar dogmatisme, a més d'una sorprenent ignorància quan un va més enllà dels quatre dogmes que alimenten aquesta saviesa econòmica convencional. És, es miri com es miri, un producte clar de l'establishment nord-americà. És una persona fidel servidor del capital financer, per la qual cosa ha aconseguit amplis beneficis.
Deixeble de Robert Rubin, el banquer per antonomàsia de Wall Street (una de les figures més poderoses i influents a Washington i principal assessor econòmic del president Clinton), va jugar un paper clau en desfer-se de la Llei Glass-Steagall quan, com a Ministre d'Economia i Hisenda (Treasury Secretary) de l'Administració Clinton, va desregular els mercats financers, havent estat aquesta desregulació una de les causes del desastre financer.
Quan va ser President de la Harvard University es va distingir per la seva discriminació davant les escasses esquerres existents en aquell centre universitari ia les dones. Va arribar a dir que les dones no estaven en llocs de prominència científica perquè no tenien una ment preparada per a aquest tipus de treball. Aquestes declaracions van forçar la seva renúncia. Abans havia dit que els residus nuclears haurien de dipositar a l'Àfrica ja que la curta esperança de vida existent en aquell continent feia als seus habitants menys vulnerables a estar exposats als residus.
En els primers anys de l'Administració Obama es va oposar a l'expansió de l'estímul econòmic. Des que va deixar el càrrec públic, ha estat guanyant una gran quantitat de diners a la banca i molt especialment en els hedge funds com DE Shaw&Co. La llista de bancs als quals ha estat assessorant i donant consell (JP Morgan, Citigroup, Merrill Lynch i Goldman Sachs, tots ells receptors de fons de rescat públics) és aclaparadora. Amb aquest historial, el seu nomenament al capdavant del FRB seria ja la màxima expressió de la interconnexió de l'Administració Obama amb Wall Street.
No sé si passarà. Espero que no. Hi ha avui una mobilització en contra d'aquest nomenament, dins i fora del Partit Demòcrata, que intenta aturar-lo. La qual cosa em porta al punt amb què vaig iniciar l'article. Encara que els grans personatges mediàtics són els que apareixen en els mitjans, els que en realitat configuren en gran mesura el que passa (i el que els personatges fan o deixen de fer), no són només els grups econòmics i financers que financen les campanyes electorals de tals personatges sinó també les mobilitzacions populars que batallen en contra de la manipulació del poder per part d'aquests interessos econòmics i financers.
El fet que el President Roosevelt fes el que va fer va ser degut a les grans mobilitzacions populars que van empènyer a desenvolupar les polítiques del New Deal que han beneficiat enormement al poble nord-americà. Són aquestes mobilitzacions de milers i milions de persones anònimes les que també poden configurar el comportament dels grans personatges.
Aquesta observació és de gran rellevància també per a Espanya. Sense mobilitzacions en les bases del major partit de les esquerres a Espanya, PSOE, no hauran canvis en aquell partit, l'equip econòmic i personatges afins (tal com el Comissari Europeu Joaquín Almunia), estan estancats en el neoliberalisme promogut pel capital financer. Aquest èmfasi en esperar sempre l'arribada del gran "salvador" (sigui el nom que sigui) es basa en la lectura errònia del que passa en realitat. I això passa tant als EUA com a Espanya. Sense mobilitzacions populars no hi haurà canvis en aquestes polítiques ni en el govern ni en el major partit de l'oposició. Així de clar.
Darrera observació
Quan acabo d'escriure aquest article, veig el discurs econòmic que ha fet el president Obama en què es refereix a Amazon com a exemple d'empresa que altres haurien de seguir, mostrant clarament el seu desconeixement del que està passant amb aquesta transnacional nord-americana, als EUA i a Alemanya. Als EUA Amazon (que acaba de comprar al Washington Post) està entre les empreses que desatenen més les condicions de treball dels seus empleats, havent estat font de conflictes.
Aquest comportament ha creat també una gran conflictivitat laboral a Alemanya, on la seva actitud antisindical ha xocat amb els forts sindicats alemanys, que han forçat canvis en els seus comportaments empresarials a Alemanya (veure en Bussiness Section. The New York Times. 5 agost 2013 p. 1 i 3). No descarto que el President Obama no conegui aquests conflictes ja que el poder aïlla molt als que el gaudeixen. Envoltats de grans banquers i homes de negocis, les persones poderoses no coneixen la realitat quotidiana dels seus ciutadans, interpretant el món a través dels primers i ignorant als segons.
És el que li ha estat passant al President Obama i és el que està passant amb molts dels nostres governants (i aspirants a governants) a Espanya també.
Els centres concertats reben subvenció en funció de les línies que hi ha a cada centre. Per cada grup d'Educació Infantil i Primària a l'escola li corresponen prop de 50.000 euros, mentre que l'import de la unitat concertada de Secundària és d'uns 65.000 euros. Aquesta quantitat, que pot variar lleugerament d'un centre a l'altre, inclou el que va destinat a despeses de funcionament i salaris de personal. Així, la subvenció que rep cada col·legi depèn de la quantitat d'unitats concertades.
Veus de la societat civil i part de l'oposició al Govern, fins i tot el seu principal aliat ERC, han sol·licitat la no renovació d'aquests concerts en un context en què les retallades han afectat seriosament l'educació pública a la consellera i sectària de l'Opus Irene Rigau. La llista anterior es refereix exclusivament a escoles de l'Opus Dei que segreguen per sexe, però la reivindicació d'aquest sector s'estén també a escoles per a rics que no separen l'alumnat però gaudeixen de subvencions, alhora que cobren a les famílies una quota mensual molt lluny de l'abast de totes les butxaques.
Una trucada telefònica difosa per la TV siriana confirma l'ús d'armes químiques pels terroristes
Una trucada telefònica interceptada entre un dels terroristes de l'anomenat "Batalló dels Màrtirs de Biyada" a Homs i un dels seus finançadors de nacionalitat saudita confirma que els terroristes ja han utilitzat armes químiques a Deir Baalabeh, al camp de Homs.
Segons la trucada, difosa per la TV siriana, el grup terrorista (que inclou a 200 integrants) es trobava a la zona de Biyada i va fugir a través d'un túnel al poblat de Dar Kbeereh, precisant diners per comprar armes i atacar la ciutat de Homs.
El saudita, des del Caire, demana al terrorista més detalls i informació sobre el grup, i llavors el terrorista comença a parlar sobre els èxits del seu batalló, especialment la utilització d'armes químiques a la regió de Deir Baalabeh, i que només necessitaven més diners.
En un context relacionat, una segona trucada telefònica que també va ser interceptada, entre dos terroristes revela la coordinació entre ells amb la finalitat de buscar dos envasos de sarín des del districte de Barzeh.
El canceller iranià Mohammad Javad Zarif, ha afirmat que el "Govern sirià no pot ser responsable del possible atac amb armes químiques contra Damasc-camp ahir dimecres", assenyalant que "si és veritat, que van ser utilitzades armes químiques, serien els grups terroristes els que les havien utilitzat...". Xina exhorta els inspectors de l'ONU a Síria a ser imparcials en investigar l'ús d'armes químiques. Egipte rebutja la intervenció militar a Síria i dóna suport a una solució política.
Rússia "respondrà" a la detenció d'un ciutadà a Espanya, reclamat pels EUA
La Cancelleria russa assegura que no romandrà quieta davant la detenció d'un ciutadà rus a l'Espanya lacaia i sense sobirania a petició del govern feixista de Estats Units. En un comunicat difós dijous pel Ministeri d'Afers Exteriors de Rússia, el cap del Departament de Drets Humans d'aquesta cartera, Konstantin Dolgov, va afirmar que Moscou adoptarà mesures en resposta a l'arrest dilluns passat, a l'aeroport de Barcelona, de Dmitri Beloróssov de qui l'extradició és reclamada pels Estats Units.
"Causa indignació el fet que Washington faci cas omís dels nostres crides a cenyir-se, en casos com aquests, a les actes normatives bilaterals", ha manifestat Doglov, que va assenyalar que no és la primera vegada que s'aplica extraterritorialment la legislació nord-americana a ciutadans russos reclamats per la Justícia d'aquest país.
El diplomàtic, sense detallar els motius pels que els EUA han sol·licitat l'extradició del ciutadà rus, va afirmar que Beloróssov ha rebut l'assistència consular necessària i, al mateix temps, va dir que Moscou confia que les autoritats espanyoles tinguin en compte totes les circumstàncies respecte al cas, que evitin l'extradició d'Beloróssov al país nord-americà i garanteixin el respecte dels seus drets i interessos.
La setmana passada, Rússia va mostrar la seva indignació per la decisió de la 'Justícia' neonazi lituana d'extradir als Estats Units al ciutadà rus Dmitri Ustinov, acusat de tràfic d'armes pels grans traficants del terrorisme internacional i armes prohibides.
Ustinov, de 47 anys, va ser detingut a l'aeroport de Vílnius, capital de Lituània el 15 d'abril a petició de la Justícia nord-americana, que l'acusa de tràfic d'armes, delicte pel qual podria ser condemnat a 20 anys de presó en el país nord-americà.
La notícia revelada aquest divendres és el resultat dels últims documents filtrats per l'exfuncionari de la CIA, Edward Snowden, qui està asilat temporalment a Rússia, després d'haver divulgat massiu espionatge global de comunicacions privades dut a terme per Washington. El rotatiu no ha revelat la ubicació exacta de l'esmentada base d'espionatge per raons de seguretat.
Segons aquests documents filtrats, des de l'esmentada caserna s'extreuen informacions confidencials punxant els cables de fibra òptica subaquàtics per després ser transmesos al servei d'intel·ligència britànic conegut com GCHQ (Caserna General de Comunicacions del Govern), i més tard és compartit amb l'Agència de Seguretat Nacional (NSA) dels Estats Units.
El Govern britànic sosté que l'esmentada instal·lació localitzada a l'Orient Mitjà, és un lloc clau en l'anomenada "guerra contra el terrorisme", a més de servir com un sistema vital de "advertència" quan es tracta de possibles atacs.
L'estació d'espionatge secreta és part d'una de les majors operacions electròniques clandestines, sota el codi de 'Tempora', i el seu cost s'estima en al voltant de 1,5 mil milions de dòlars, que a més, inclou gravacions de trucades telefòniques, contingut de missatges de correu electrònic, accessos de Facebook i l'historial personal dels usuaris d'internet de tot el món.
Cal assenyalar que les informacions sobre aquest projecte estaven contingudes en 50.000 documents del servei d'intel·ligència GCHQ, que Snowden va descarregar durant l'any 2012.
Aquesta setmana, el primer ministre britànic, David Cameron, va intervenir personalment per frenar les noves revelacions sobre l'escàndol d'espionatge del Regne Unit i Estats Units, per la que va pressionar al diari britànic The Guardian perquè lliurés o destruís els secrets revelats per Snowden.
Els comptes falsos de Montoro costen a l'Estat 14.000 milions
Hi ha una gran diferència entre que el PIB caigui un 0,5% o que ho faci un 1,3%, equival a prop de 14.000 milions d'euros amb els quals el Govern de Rajoy no comptava en els Pressupostos Generals d'aquest any, segons els comptes falsos de Montoro que estan enfonsant Espanya més en l'endeutament. La banda de lladres del PP s'ha vist forçada a compensar el desfasament acumulat en el que va d'any recorrent a crèdits excepcionals (que computen com a deute públic) i ficant la mà a les reserves d'últim recurs, com la guardiola de les pensions o el fons de contingència que preveuen els propis pressupostos.
Una recessió més profunda implica més atur i, a finals de l'any passat, quan es van presentar els comptes de 2013, la majoria dels experts tenia clar que en aquest exercici la desocupació anava a batre marques. En altres paraules, esperaven que l'exercici comencés amb més de sis milions de persones sense feina i prosseguís sense poder compensar aquest deteriorament.
El quadre macroeconòmic en què es recolzen els pressupostos, però, va apostar per una taxa d'atur moderada i fictícia (per a l'estàndard espanyol en aquesta crisi) del 24,3% i el Govern es va entestar a mantenir-la, fins ben entrat l'any, quan va assumir que era molt difícil que el total de desocupats queda per davall del 27,1%.
No és d'estranyar, en conseqüència, que un dels primers organismes que van fer saltar les alarmes davant l'esgotament dels seus recursos fossin els Serveis Públics d'Ocupació. En altres paraules, davant la falta de fons per garantir que es puguin pagar tots els subsidis per atur d'aquí a final d'any, el PP ha hagut de recórrer a un crèdit de 5.850 milions d'euros que també serviran perquè la Seguretat Social pugui finançar les bonificacions a la contractació.
Per pagar factures
La via dels crèdits extraordinaris, en aquest cas de 877 milions, és també la que farà possible que el Ministeri de Defensa -la major partida en despesa i que el PP vol ampliar- pugui pagar les factures als seus amos ianquis enguany.
De la mateixa manera, si no fos per aquesta font de finançament no prevista resultaria impossible que el Ministeri d'Indústria del corrupte soci de les elèctriques Sòria pogués posar en marxa la tercera part del Pla PIVE, per estimular la compra d'automòbils o dotar de recursos al Institut de Diversificació i Estalvi de l'Energia.
Cal preguntar-se si per afrontar totes aquestes obligacions no hauria estat suficient amb recórrer al fons de contingència que preveuen els propis Pressupostos per a imprevistos, enguany dotat amb més de 2.535 milions d'euros.
Amb tot, fonts d'Hisenda reconeixen que l'esmentat fons, a hores d'ara, no compta amb prou recursos per fer front a aquestes noves obligacions. No en va gairebé cada mes el Consell de Ministres ha autoritzat l'extracció d'actius d'ell, per a fins tan variats com proporcionar avals al Tresor Públic o dotar de recursos a les tropes espanyoles a l'exterior o, una vegada més, sufragar crèdits extraordinaris per pagar als seus col·locats a dit en els Ministeris.
En suma, la profunditat de la recessió provocada pels franquistes i els seus mafiosos a 2013 ha obligat a deixar gairebé sec el fons de contingència, de la mateixa manera que també ha conduït a propinar pessics al Fons de Reserva de la Seguretat Social, més conegut com la guardiola de les pensions.
Els ingressos previstos en els pressupostos generals s'han quedat més que curts, fins al punt que no feien viable el pagament de la paga extraordinària de juliol als pensionistes sense tornar a trencar la guardiola. Així ho va ordenar el Govern el juny passat quan es van extreure 3.500 milions d'euros.
Dificultats 30 dies després
Un mes després va tornar a haver dificultats, ja que llavors tocava liquidar les retencions que fins llavors s'havien practicat en concepte de pagaments de l'IRPF, i va ser necessari retirar 1.000 milions més.
Són 4.500 milions en total els que han acudit a l'auxili d'uns comptes públics en dificultats, en haver estat elaborades amb un excés d'optimisme cap al que es podia esperar de 2013, i que se sumen als gairebé 7.000 dels crèdits extraordinaris i els 2.536 del fons de contingència dels pressupostos. En conjunt, el desfasament s'eleva a 13.883.000 d'euros que podrien ser més a finals d'any.
No en va encara queda gairebé un semestre per tancar l'exercici i el mateix Govern ha deixat oberta la porta a seguir tirant de les reserves, a fi de continuar tancant la bretxa entre el efectivament pressupostat i el que en realitat es necessitarà.
En particular, els mafiosos de Rajoy no descarten recórrer de nou a la guardiola de les pensions, en previsió que tingui dificultats per abonar l'extraordinària de Nadal. De moment, el fons conté, fins al juliol, 59.307.000 d'euros. Dit en altres paraules, es tracta del seu nivell més baix des de 2008, després que el Govern hagi extret en quatre ocasions recursos d'ell, la primera d'elles al setembre de 2012.
La Policia sevillana impedeix al veïnat de la Corrala Utopia utilitzar l'única font
El veïnat de la Corrala Utopia, una trentena de llars que es van instal.lar en un immoble propietat de Bancaixa al maig de 2012, utilitza l'aigua d'una font instal·lada per l'Ajuntament per suportar la calor. Però una patrulla de la Policia Local va jutjar que l'ús que feien ella està prohibit i ho va impedir.
A l'edifici no hi ha aigua corrent a causa d'una llarga batalla que manté amb l'Ajuntament, que ha tallat el subministrament en diverses ocasions. Tot i això, l'alcalde va tenir a bé posar una font davant. Ahir, mentre diversos nens i nenes utilitzaven una piscina inflable de menys de dos metres quadrats, una persona aliena a aquest projecte d'habitatge social -que va declarar no disposar d'aigua en el seu domicili per no haver pogut pagar-la- s'estava endreçant i rentant roba en ella.
Dos agents policials la van identificar al·legant que les ordenances municipals desautoritzen aquest ús i, a més, van obligar els menors a buidar la piscina i traslladar-la al interior de la Corrala Utopia.
L'AVT amenaça que passarà al "enfrontament físic"
Una tal Ángeles Pedraza, presidenta de la feixista AVT d'hereus d'assassins i criminals impunes, ha pretès amenaçar -no se sap bé a qui- en les xarxes socials que es pot passar a una fase de "enfrontaments físics" als carrers.
Per descomptat, no dubtem de la veracitat de les seves paraules. L'AVT, organització d'extrema dreta i franquista, en aquest sentit, actuaria de la mateixa manera que els i les militants de Noves Generacions del feixista PP, que recordem ha fet mofa de la desgràcia de les persones estafades pels seus mafiosos amb les conegudes preferents o la militància del PP de la ciutat madrilenya de Leganés que no va dubtar a apallissar a un jove d'esquerra que denunciava les seves polítiques.
Són ja desenes de testimonis i fotografies, a més d'escrits a les xarxes socials, on la base social del PP no amaga el seu tarannà i perfil feixista. De sobres és conegut l'alcalde d'un petit poble de Galícia que no ha dubtat a dir que els afusellats pel règim criminal i feixista espanyol de l'assassí Franco a sou de la monarquia nazicatòlica "s'ho mereixien".
És més del mateix. L'AVT sembla que se suma a aquesta dinàmica i parla sense embuts de sortir al carrer a "enfrontament físic"... Serà amb la pasma del PP-PNB? Perquè els feixistes només s'atreveixen de 20 contra un, de nit, a traïció i per l'esquena. Per altres coses tenen i han tingut sempre a mercenaris que supleixin la seva covardia.
De autònom a pobre sense atur
La Federació Nacional d'Associacions de Treballadors Autònoms (ATA) ha activat totes les alarmes. El 54,9% de les sol·licituds que han presentat fins juny els treballadors per compte propi per cobrar l'atur han estat denegades. En el 74,7% dels casos, per no estar al corrent de les cotitzacions de la Seguretat Social. Autònoms a Espanya des de gener de 2005 a octubre 2012.
El president de la federació, Lorenzo Amor, ha assegurat que si només l'1% dels autònoms cotitzen per l'atur ia tres de cada quatre se'ls denega la prestació "està clar que alguna cosa no està funcionant".
Per la seva banda, la vicepresidenta de la federació, Elena Melgar, assegura que "és molt alarmant que s'hagin denegat tantes sol·licituds" perquè s'estan expulsant als autònoms a llindars de la pobresa. "Cal tenir en compte que si un autònom demana l'atur és perquè està en la ruïna i per tant, no pot pagar la Seguretat Social", afegeix.
Arran de les dades publicades, l'ATA demana al Govern una revisió del sistema de cobrament recollit en l'estatut del treballador autònom de 2007. El procediment preveu que si cotitzen regularment però durant un període no poden fer front al pagament a la Seguretat Social, perden tota la compensació acumulada fins a la data.
"Sol·licitem que ens donin el que ens correspon. Que els autònoms tinguin les mateixes facilitats que altres treballadors", reclama Melgar.
De les 5.134 sol·licituds presentades el 54,9% han estat denegades les acceptades ascendeixen al 29%, mentre que el 13% restant segueix pendent de resolució. A tancament de juny, un total de 644.641 autònoms cotitzaven per la prestació per cessament d'activitat.
La NSA va pagar milions a les empreses amb les que...
El RU publicitarà als empresaris "pocavergonyes" q...
Les ETT cobraran per delatar aturats que defraudin...
CiU: 22,5 milions en subvencions per a 15 escoles ...
Una trucada telefònica difosa per la TV siriana co...
Mercenaris i terroristes entrenats pels EUA combat...
Rússia "respondrà" a la detenció d'un ciutadà a Es...
El Regne Unit espia des d'una base secreta a l'Ori...
Els comptes falsos de Montoro costen a l'Estat 14....
La Policia sevillana impedeix al veïnat de la Corr...