L'Epistolari Blau: Els Premis de l'Espistolari Blau 07-08
-Hui es compleix justament un any des de que es publicara el primer post d'aquest blog. Ho celebrarem fent un homenatge a totes aquelles manifestacions que al llarg d'aquesta temporada han inspirat i estimulat la nostra percepció sobre la realitat que ens envolta.
Obrim també un concurs de selecció del millor post entre els 130 i escaig que fins ara s'han publicat. El guanyador l'heu de triar entre els pocs però ben avinguts lectors d'aquesta humil bitàcola. Entre els participants es sortejarà una botella de Café-licor Cerol. Mireu la secció de comentaris per a votar.
Exel·lent contribució cap a l'exploració dels nous llenguatges de la postmodernitat cinematogràfica sense perdre l'empremta característica de la tradició i al mateix temps sometent els codis font a un particular homenatge, revisió profunda amb altes dosis de crítica estilística i moral.
[REC] (Jaume Balagueró i Paco Plaza)
-Tirant lo Blanc (Joanot Martorell, Calixto Bieito, Marc Rosich i Carles Santos)
Adaptar una novel·la escrita al segle XV al teatre del segle XXI és una tasca complicada. Més encara si parlem d'un clàssic cabdal de la literatura de tots els temps. Sorprenent i expressiu, el Tirant de Bieito deixarà per a la memòria alguns dels millor frescos del teatre contemporani. Sublim el moment final del retaule, orgasmic.
Rock'n'roll (Tom Stoppard i Àlex Rigola)
-Third (Portishead)
Després de nou anys de silenci, Portishead va treure el seu tercer àlbum d'estudi a l'abril. Lluny de repetir velles fórmules, Third explora noves fronteres musicals sense perdre ni un pessic de la genialitat que caracteritza al trio britànic.
Bach. Conciertos (Café Zimmermann)
-Quina lenta agonia la dels ametlers perduts (Toni Cucarella)
Es pot escriure una novel·la universal recreant-se en els aspectes més singularment locals d'una cultura petita i oblidada? Cucarella demostra que sí, que front a les dialèctiques de la globalització i la pèrdua de les identitats pròpies les arrels són la nostra millor ferramenta per a crear bellesa.
Agenda (José Hierro)
-Olafur Eliasson La naturalesa de les coses (Fundació Miró, Barelona)
Els camins de l'art contemporani són múltiples i diversos. Entre els exploradors més precisos es troba Eliasson. La introducció en les seues composicions d'elements naturals com la llum o la interactivitat pròpia de l'art contemporani, a més de la incorporació d'elements tècnics colpidors, doten d'una gran frescor a l'obra d'aquest artista suec. Tant en les macro-instal·lacions com en les petites obres de galeries menudes sap deixar el millor del seu geni. Gran encert per part de la Fundació Miró premiar-lo i organitzar aquesta exposició.
Mark Rothko (Palazzo delle Esposizioni, Roma)
-Festa Calé (Carmela)
Los Chichos, Los Chunguitos, Las Grecas, Ràdio Teletaxi, una estètica i una cultura que es mereixia vesar una botella de cava per les parets i el sostre del bany de l'amfitriona. Només Carmela podia assolir un nivell tan alt. Immillorable poder de convocatòria.
-Festa d'Acomiadament de Celeste (Celeste i Belén)
Boníssima i molt emotiva, amb els punts forts del serbi i Belén i Mireia i Santi. Malauradament, la prematura nostàlgia ens mantenia l'estomac encongit.
Per la música, poti-poti agradable per a tothom. Per la seua proximitat a les borratxeries del Raval. Pel seu ambient liberal i per la seua acceptable mitjana d'edat. Però sobretot pel reclam dels set euros amb consumició gràcies al qual es carrega la resta de la competència.
Seria sens dubte la millor tria. Els banys trencats durant sis mesos, la cambrera borde i els dos euros de més que ens cobren pel Red bull l'han fet perdre punts.
-El Quartet
En grup que va ser un tot, nosaltres quatre, vosaltres que heu estat sens dubte el millor d'aquest any. Primer de tot Celeste. Amb el seu estil seré, la seua conversa profunda, culta i entranyable. La seua presència constant dins de les nostres vides ha estat la gran troballa d'aquest any. La lamentable i prematura tornada a casa ens ha deixat tocats a tots. Et trobarem a faltar. Carmela, per totes les pàgines que ha aportat a aquest blog. Pel seu neuroticisme. Per ser la gran capitana del nostre grup. La gran presència catalana, base i ànima de les nostres vides. Per últim Santi. Per les seues santiagades, per les nits que l'han tirat de les discos o per les que l'ha segrestat una dona amb la que "no volia gitar-se". Per ser el nostre gran bufó i la pila que carrega els nostres caps de setmana.
-Ya que voy a estar lejos (Holler3)
Per posar les emocions al servici de l'escriptura, per fer la crònica sentimental de l'inoblidable any erasmus i per tenir sempre la finestra oberta a la possibilitat d'un món millor.
-Rime Sparse (Jordi Enjuanes-Mas)
ETIQUETES: Arts Escèniques, Arts Plàstiques, Cinema, Crítica, Cultura, Espais, Literatura, Música, Premis de l'Epistolari Blau
Per votar el millor post de la temporada farem un concurs rotllo Eurovision.
Trieu els tres post que més us agraden dels que fins ara s'han publicat i repartiu els punts.
Entre els que voteu es sortejarà una botella de café-licor Cerol directament importada des d'Alcoi.
12 d’octubre de 2008 a les 18:55
"Estacions de pas" 3 punts.
"Oda a les Juanis" 2 punts.
"Les Re.So.Bo." 1 punt.
P.D.: Gràcies pel premi EB al millor blog; m'he emocionat moltísim... ja saps com sóc.
13 d’octubre de 2008 a les 0:50
"Les Re.So.Bo" 3 puntos
"Elegia Curta Sense Titol per a un Any de Traspàs" 2 puntos
"Refugi Espiritual" 1 punto
Mención de Honor: Nana del Bitxet
PD: He tratado de ser objetiva y no votar los q x circunstancias obvias más me emocionan right now....
14 d’octubre de 2008 a les 0:45
Las re.so.bo. 3 punts
Estacions de pas 2 puns
Primera carta a trenc de l'alba 1 punt
PD.Mención de honor a Biblia, rosario y Portishead, por la parte que me toca
14 d’octubre de 2008 a les 22:30
Gràcies pel premi.Estic pagat i satisfet.
14 d’octubre de 2008 a les 22:41
Para estos premiados también hay botellita de pisplai?
15 d’octubre de 2008 a les 13:11
levitamos ha dit...
Ahi va mi votación, tarde pero a tiempo:
"un lloc al mon" 3punts
"espistola gironina" 2punts
"hierro al metro" 1punt
jo, que rabia, que se que me quedo sin cafe. bueno, da igual mañana me compro dos.
18 d’octubre de 2008 a les 1:13
Mestre Cucarella, agraïm la seva intervenció al Blog i aprofite l'ocasió per animar a tothom a llegir "Quina lenta agonia la dels ametlers perduts".
Tens raó AnaIsabel, després de la repercussió que han tingut els premis s'hauria de pensar en fer més tangibles els guardons digitals.
Sembla, per altra banda, que els que havien de votar ja ho han fet. I les coses, si no hi ha sorpreses, estan clares respecte al post guanyador.
18 d’octubre de 2008 a les 16:11
Ja tenim el peix venut:
Celeste és la Guanyadora de l'ampolla de café-licor i aquests són els posts guanyadors:
1 Les Re.So.Bo: 7 vots
2 Estacions de Pas: 5 vots
3 Un lloc al món: 3 vots
4 Oda a les Juanis: 2 vots
5 Elegia Curta Sense Títol per a un Any de Traspàs: 2 vots
6 Epístola Gironina: 2 vots
7 Refugi Espiritual: 1 vot
8 Prmera Carta a Trenc d'Alba: 1 vot
9 Hierro al Metro: 1 vot
5 de novembre de 2008 a les 18:00