Esperant fora – Francesc-Josep Deó – Qui no s'ha assegut, un dia calorós d'aquest estiu, en una còmoda butaca d'un cinema refrigerat a veure una tontería qualsevol... una de robots, un romanç no apte per a diabètics o una de superherois procedents d'un còmic antic? L'exercici està bé, és sa, ja sigui per a no patir calor, o per oblidar-te de que aquest any tampoc hem fet vacances (ja sabeu... la crisi!). Tothom -en algun moment de la nostra vida- hem utilitzat el cinema o la televisió per desconnectar dels nostres problemes, diuen que el cervell utilitza més energia somiant que mirant la televisió.
Cinema i Ciutadania – Alba Ambòs i Ramon Breu – "Cinema i Ciutadania és una iniciativa que proposa materials didàctics per a la integració de l’Educació en Comunicació a les aules. Es tracta d’un conjunt de propostes didàctiques que donen suport per al professorat que ha d’impartir la matèria Educació per al desenvolupament personal i la ciutadania a l’educació secundària obligatòria. Hem programat el treball de sis pel·lícules, tres per a 3r d’ESO i tres per a 4t d’ESO, que responen als continguts curriculars de la LOE per aquesta matèria."
Cinescola: s'apropa una nova etapa – Ramon Breu – "El cinema, els seus creadors, representen una aportació fonamental per interpretar, conèixer i analitzar el nostre món contemporani. Estem més que convençuts que el cinema mereix ser un espai formatiu. El cinema ha d’ocupar en els centres docents el lloc que li correspon com a fet cultural bàsic del món d’avui i, també, perquè posseeix una potencialitat motivadora i educativa de primera magnitud. El cinema i els altres mitjans de comunicació necessiten, per altra banda, educació perquè són llenguatge i necessiten capacitació per a la comprensió de tota la càrrega comunicativa, estètica, de valors i contravalors que arrosseguen."
Blocs, educació i cinema... breu, simple i gràfic – Xavier Breil – "Un bloc ens ofereix avantatges d’un llibre però millorats amb la tecnologia multimèdia. És evident que no té la mateixa interactivitat que una classe presencial, però a diferència d’una classe oral, permet a l’internauta de triar què vol treballar i de treballar-ho al seu ritme; pot llegir només les parts que prefereixi o necessiti i rellegir-les com vulgui; i alhora pot reproduir, aturar, rebobinar i reveure els vídeos tants cops com vulgui. Cadascú, doncs, tria el seu contingut i el seu ritme."
La responsabilitat de triar pel·lícules – Pilar Alfonso Escuder – "El rebombori mediàtic suscitat al voltant de la publicació del llibre Cineclub, l'exitós relat de David Gilmour, ha reobert, al meu parer, un vell tema de debat en l'àmbit educatiu: la responsabilitat de triar pel.lícules per a les nostres classes. Amb l'extrema brevetat que m'exigeix l'ocasió, voldria apuntar algunes idees sobre això que, genèricament, denominem "el cine a l'escola". A la seua manera (una manera autobiogràfica i extraescolar), Gilmour exemplifica un corrent de llarga tradició a les nostres aules: aquell que utilitza el cinema com a il·lustració, com a recurs didàctic per estudiar d'altres matèries: la història, la literatura, la filosofia, la música, les ciències... o la pròpia educació sentimental."
DVD Per una mirada crítica... – DVD de la campanya Per una mirada crítica: Educació en Comunicació, aquesta campanya es desenvoluparà durant tot l'any 2009 amb la intenció de reivindicar –com ho ha fet el Parlament Europeu- una assignatura d'Educació Mediàtica i el desenvolupament de la Llei de l'Audiovisual en l'àmbit de l'alfabetització audiovisual. Pots donar suport a la campanya adquirint el DVD "Per una mirada crítica: Educació en Comunicació"