Sant Joan d'Àvila, prevere i doctor de l'Església (Memòria)
Lectura primera Fets 12,24-13,5
Consagreu-me Bernabé i Saule
En aquells dies, la paraula del Senyor s'anava escampant i difonent. Bernabé i Saule, un cop acomplerta la seva missió, van retornar de Jerusalem, en companyia de Joan, anomenat també Marc. En la comunitat d'Antioquia hi havia alguns profetes i mestres: Bernabé, Simeó, que duia el sobrenom de Níger, Lluci de Cirena, Manaén, company d'infantesa del tetrarca Herodes, i Saule. Mentre celebraven un acte de culte al Senyor en ocasió d'un dejuni, l'Esperit Sant digué: «Consagreu-me Bernabé i Saule per dedicar-los a l'obra a la qual els crido». Llavors celebraren un dejuni amb pregàries, els imposaren les mans i els acomiadaren. Ells, doncs, enviats per l'Esperit Sant, baixaren a Selèucia, i d'allí s'embarcaren cap a Xipre. Arribats a Salamina, predicaven la paraula de Déu en les sinagogues jueves. Joan-Marc era el seu ajudant.
«Jo sóc la llum del món;
Evangeli Jo 12,44-50
Jo, que sóc la llum, he vingut al món
En aquell temps, Jesús cridà: «Els qui creuen en mi no creuen en mi tot sol, sinó també en aquell que m'ha enviat; els qui em veuen veuen aquell que m'ha enviat. Jo, que sóc la llum, he vingut al món perquè no es quedi en la fosca ningú dels qui creuen en mi. Si alguns dels qui m'escolten no accepten el que els dic, no sóc jo qui els condemno, perquè la meva missió no és condemnar el món, sinó salvar-lo. Els qui no volen saber res de mi ni accepten el que els dic ja tenen qui els donarà la sentència: això mateix que jo he predicat els condemnarà al darrer dia, perquè jo no he parlat pas pel meu compte, sinó que el Pare mateix, en enviar-me, em manà què havia de dir i de predicar, i sé que allò que ell mana és vida eterna. Per això tot el que jo dic, ho comunico tal com m'ho ha dit el Pare».