El retorn a la normalitat - aula d'economia i empresa
Posted on 14/04/2020 12/04/2020 Author Estudis d'Empresa 1
Les epidèmies que han colpejat periòdicament les societats han tingut importants efectes econòmics, polítics i socials. Pensem en l’Atenes clàssica, encimbellada al segle V a.C. a cotes elevades d’intel·lectualitat i amor per la saviesa, prosperitat i trànsit mercantil, democràcia directa i racionalitat, equilibri i recerca de la bellesa. A l’any 430 a.C. convivien, sota la monumentalitat del Partenó, Pericles i Eurípides, Sócrates i Fídies. També mig milió d’esclaus amuntegats en condicions insalubres. El destí d’Atenes, però, canviaria radicalment quan es va propagar una epidèmia de tifus l’estiu del mateix any. El debilitament de la polis es va traslladar a l’exèrcit, que seria vençut per Esparta a la guerra del Peloponès. Atenes no tornaria a recuperar l’esplendor perdut. Altres epidèmies, com les que els conqueridors espanyols varen introduir a Amèrica, causaren milions de morts. La verola i el xarampió, la sífilis i el còlera, la diftèria i el paludisme serien els grans aliats d’Hernán Cortés o Francisco Pizarro. A Tenochtitlan, de tants que n’hi havia, no es podien ni enterrar els cadàvers apilats pels carrers.
És possible quelcom semblant en l’epidèmia de la COVID-19? Pot ser que el retorn a la normalitat tingui condicions molt diferents segons quin sigui el país i les circumstàncies? Vernon Smith, Nobel d’Economia de l’any 2002, ha publicat un optimista article al Wall Street Journal on afirma un retorn ràpid a la prosperitat si el cavall de la llibertat i el cavall schumpeterià, en un reobert hipòdrom, aconsegueixen superar el cavall de l’estupidesa. La crisi del coronavirus tindria forma de V i recuperaríem la normalitat amb una vigorosa recuperació. No serà un servidor qui pugui discutir l’opinió de l’eminent economista nord-americà, però sí crec que s’hauria de puntualitzar. En primer lloc, el concepte de destrucció creativa sostingut per l’economista austríac Joseph Schumpeter no és d’aplicació a les actuals circumstàncies. La destrucció creativa fa referència a com un bé nou, testat en un mercat competitiu, aconsegueix superar un producte vell i inferior. Per posar un exemple, l’ús dels ordinadors personals va convertir les antigues màquines d’escriure en un producte obsolet i desfasat. Les prestacions que ofereix el més senzill dels PCs són infinitament superiors a la millor màquina d’escriure. Però notem que primer té lloc la innovació i després la destrucció. En altres paraules, en la destrucció creativa va abans la creació que la destrucció. En canvi, a l’actualitat observem destrucció i tancament d’empreses per la crisi sense prèvia creació ni innovació.
Previous PostRecuperar rendibilitat amb el COVID-19
Next PostL’escut anticrisi del govern polonès
One Reply to “El retorn a la normalitat”
Retroenllaç: El retorn a la normalitat - U-Divulga