Fent de xarnera pels joves desamparats | [es]Crits per Girona
Pàgina d'iniciFent de xarnera pels joves desamparats
Fent de xarnera pels joves desamparats
26 febrer 2018 laia pelach saget
Veient la situació de fa temps a Barcelona, era il·lús pensar que no ens arribaria però va ser Girona Acull qui va fer saltar totes les alarmes dels joves desemparats procedents de processos migratoris que vagaven pels carrers de la nostra ciutat. La diagnosi és coneguda, un gran nombre de joves menors d’edat arriben al nostre país de manera irregular, el volum i la tipologia dels joves fa poc adients i/o insuficients els recursos d’atenció de menors previstos al nostre país i que depenen bàsicament de la DGAIA. La mediatització del cas arran de la denúncia de Girona Acull va obligar a moure algunes fitxes i també des de la CUP vam entendre que calia buscar solucions. La resposta de les administracions era feble i tendia a tirar pilotes fora: la DGAIA opta per solucions d’urgència amb moltes mancances en el cas dels menors, però entén que un cop complerts els 18 anys deixen de ser responsabilitat seva. L’Ajuntament de Girona es recolza amb el fet de no disposar de recursos habitacionals per fer front a aquesta situació i tira la pilota a la responsabilitat d’administracions superiors.
I en aquest context, nosaltres, apostem per recolzar les demandes de Girona Acull i fer de xarnera amb les administracions. Hem creat una comissió específica amb cupaires que coneixen bé la situació. Ens hem reunit amb la DGAIA i el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies a Girona i amb la regidoria de Serveis Socials de l’Ajuntament, hem visitat alguns dels serveis on han recorregut aquests joves i hem seguit l’evolució del cas a través de Girona Acull. Sens dubte, el context del 155 és una barrera important que dificulta disposar de recursos per fer front a situacions extraordinàries com aquesta. Sovint, però, no només els recursos sinó també la predisposició de tots és el que cal. És així, com, de mica en mica les coses han anat rutllant, l’Ajuntament de Girona ja participa de la taula interadministrativa i de la gestora de casos creades per fer front a aquesta problemàtica, ha donat un allotjament d’urgència als joves que es trobaven al carrer durant aquestes dies de més fred, i ha posat un treballador social de referència pels nanos. No ens donem per satisfetes, les solucions encara són precàries i insuficients i manca agilitat en les mateixes, per tant cal continuar treballant per donar respostes estructurals, més estables i dignes també a mig i llarg termini. Precisament en aquest sentit s’ha aprovat la moció que hem proposat a la Diputació de Girona per tal que s’impliqui també en aquesta realitat coordinant-se amb les altres administracions i oferint els seus recursos.
Segur que no tot és mèrit nostre, de fet ho és sobretot de Girona Acull a qui sens dubte cal agrair la denúncia, la persistència i les atencions d’urgència a aquests joves. Això tot just comença, cal millorar la coordinació entre els centres d’atenció d’urgència dels menors i els serveis socials de base responsables d’atendre’ls quan arribin a la majoria d’edat, establint protocols d’atenció i derivació entre uns i altres; cal repensar els models d’atenció previstos pels menors i plantejar-ne de nous per adaptar-se a aquesta nova realitat; cal aconseguir més recursos habitacionals per tal que aquesta necessitat no generi més pressió sobre la sobredemanda d’habitatge d’urgència ja existent fruït encara de les conseqüències nefastes de la bombolla immobiliària; cal abordar mesures més enllà de la urgència que passin per polítiques de formació i ocupació per aquests joves… En definitiva, els qui hi hem dedicat esforç, crec que ens mereixem la satisfacció de reconèixer les petites victòries però al mateix temps ens assegurem de continuar al peu del canó per evitar que desaparició de la pressió mediàtica o fins i tot la pressió mediàtica interessada en la criminalització dels joves desemboqui en una pèrdua d’interès per part de les administracions. Com sempre hi serem, al costat de les entitats, un peu al carrer i l’altre a les institucions.
[Foto: Quim Puig, el Punt Avui]
← Mireia i Anna
Càrrecs a dit i de partit: el cas Comas →
2 pensaments sobre “Fent de xarnera pels joves desamparats”
26 febrer 2018 a les 15:50
Tant vosaltres com Girona Acull feu molt bona feina en aquest problema, Aquests joves no es poden deixar abandonats i al carrer. Gràcies!
15 Març 2018 a les 9:30
Gràcies pel comentari. L’hem fet i l’hem de continuar fent perquè el pas pel carrer d’aquests joves té conseqüències i si no s’hi comença a fer un treball seriós, serà molt difícil reconduir-ho.