Necessitem professionals de la salut amb salut
Director de la Fundació Galatea
La Fundació Galatea va ser creada l’any 2001 pel Consell de Col·legis de Metges de Catalunya (CCMC) amb una missió molt clara: promoure la salut, el benestar físic i mental i la qualitat de vida dels metges i de la resta de professionals de la salut. Uns anys abans, el 1998, el Collegi de Metges de Barcelona (CoMB) ja havia posat en marxa, el Programa d’Atenció Integral al Matge Malalt (PAIMM), una iniciativa pionera que ha esdevingut una referència a escala internacional.
Al llarg d’aquests anys, la Fundació Galatea ha acumulat una àmplia experiència i una informació molt valuosa sobre la salut, els estils de vida i les condicions de treball de la majoria de professions sanitàries, a través de diferents programes assistencials, serveis i estratègies de promoció de la salut,. En els darrers divuit anys, la Clínica Galatea ha atès uns 3.500 professionals malalts (metges, infermeria, farmacèutics, veterinaris), el 95% dels quals hi han accedit de manera voluntària. El 66,25% són dones i el 33,75%, homes, amb una mitjana d’edat de 51 anys.
Gràcies a aquesta experiència, avui podem afirmar que, tot i que es disposa de respostes adequades a les necessitats dels professionals amb patologia mental i/o addictiva, cal aprofundir més en les estratègies preventives que promoguin una pràctica professional saludable.
L’estrès en els professionals de la salut és una realitat. A partir d’una revisió bibliogràfica internacional, disposem de dades sobre el risc de mala salut mental dels professionals sanitaris que s’han confirmat al nostre entorn, amb els estudis que la Fundació ha desenvolupat entre 2006 i 2016. El risc de mala salut mental, mesurat a través del General Health Questionnaire (GHQ-12 Goldberg) dels professionals sanitaris és significativament superior al de la població general.
La Fundació Galatea ha impulsat diverses iniciatives i projectes de recerca per analitzar i conèixer els factors de risc que afecten la pràctica professional de collectius específics (estudiants de medicina, metges residents, etc.), així com diferències per raó de gènere o d’especialitat mèdica i, més darrerament, en funció de la professió (medicina, infermeria, farmàcia, odontologia, psicologia, treball social).
Hem constatat que, en la majoria de les professions del món de la salut, el risc de patiment emocional i/o de patologia mental i/o addictiva té a veure amb quatre grans factors. En primer lloc, factors relacionats amb la persona o el professional: grau elevat d’exigència i d’autocrítica i dèficit de formació o d’habilitats per fer front a l’estrès i a l’ansietat. També existeixen factors lligats a la tasca o funció que, en el cas dels metges, estan molt vinculats a un llarg període de formació, a una necessitat d’actualizació constant i al contacte amb situacions d’impacte emocional significatiu. En tercer lloc, hi ha factors relacionats amb les organitzacions sanitàries i, en aquest sentit, destaca l’increment de la pressió assistencial, l’augment de tasques burocràtiques, l’allunyament de la presa de decisions, la manca de lideratge, etc. Per últim, els factors associats al context social i polític: increment del nombre de denúncies i litigis per presumpta mala praxi, més control polític sobre la feina i fins i tot més pressió dels mitjans de comunicació. A més, la crisi econòmica ha aguditzat tots i cadascun dels factors descrits.
Des de la Fundació Galatea i, des de la implicació de la majoria de collegis professionals de l’àmbit de la salut, estem ultimant el Programa de Suport Emocional. Es tracta d’una nova línia de servei dirigida a tots els professionals que té l’objectiu d’oferir atenció al professional que percep i expressa un patiment emocional relacionat amb l’estrès prolongat produït per l’activitat professional i per la gestió de la sobrecàrrega assistencial, associada o no a circumstàncies personals.
Disposar de professionals competents des de tots els punts de vista té a veure també amb el fet que aquests puguin posar en pràctica els seus coneixements i experiència en les millors condicions i que tinguin a l’abast, en cas que les circumstàncies siguin adverses, respostes adaptades a les seves peculiaritats. Professionals de la salut amb salut i qualitat de vida es tradueix en una millora de l’atenció als ciutadans. El sistemes sanitaris han de comprendre i integrar aquesta premissa.