Les “pràctiques comercials deslleials” contradiuen els principis fonamentals del Dret, segons el CESE
Considera que les solucions proposades són insuficients per resoldre el problema de les pràctiques deslleials
OLIMERCA. – El Comitè Econòmic i Social va aprovar el passat 11 de juliol un dictamen sobre el Llibre Verd sobre les pràctiques comercials deslleials en la cadena de subministrament alimentari i no alimentari entre empreses a Europa , i tot i que considera que reflecteix un gir positiu i pronunciat l’enfocament de la Comissió sobre les pràctiques comercials deslleials , emfatitza en què l’ús de pràctiques comercials deslleials no és només « deslleial » o « no ètic » , sinó que també contradiu els principis fonamentals del Dret i els interessos de l’oferta i la demanda .
Atès que equival de fet a l’abús d’una posició de mercat significativament més fort , el CESE recomana emprar l’expressió « pràctiques comercials abusives » , que s’utilitza habitualment , per exemple , en francès o anglès .
El CESE considera que els resultats fins a la data del Fòrum d’Alt Nivell sobre la Millora del Funcionament de la Cadena Alimentària no són clars i que les solucions proposades són insuficients per resoldre el problema de les pràctiques deslleials . Per aquest motiu , insta la Comissió Europea a aportar altres iniciatives .
I és que aquest comitè apunta que la situació és especialment greu en la relació entre els supermercats , d’una banda , i les pimes agrícoles i agroalimentàries , de l’altra . Les formes i el grau d’abús que es donen en aquests casos no apareixen en altres relacions , i en aquest context el Comitè està convençut que seria convenient que la Comissió Europea proposés una definició uniforme de les pràctiques comercials deslleials , similar a la que ofereix la Directiva 2005/29/CE , ja que hi ha una certa similitud entre les pràctiques denunciades en el Llibre Verd i les « pràctiques comercials enganyoses »
Les pràctiques comercials deslleials són encara més importants en el marc d’una « atmosfera de por » derivada de la por que pateix la part contractual més feble davant d’una eventual finalització de la cooperació comercial amb la part contractual més fort . Aquest cas es dóna , per exemple , quan els grans minoristes exerceixen una pressió injusta sobre els seus proveïdors o fixen preus excessivament alts per als minoristes i , per tant , per als consumidors .
Segons el CESE , les conseqüències de l’ús de pràctiques comercials deslleials superen el marc de la relació entre empreses i no les pateixen únicament les parts contractuals més febles . Els consumidors i els interessos econòmics nacionals són també víctimes . I per això , les lleis promulgades en diversos Estats membres , a fi de limitar l’ús de pràctiques comercials deslleials , reflecteixen el fet que la situació actual és inacceptable .
Per diferents motius , aquestes lleis no han aportat encara solucions satisfactòries , encara que tampoc es pot dir que no s’hagi aconseguit res . Poden considerar èxits la major transparència en el repartiment de beneficis i la fi de la imposició de les pràctiques d’extorsió més escandaloses .
Per això , el CESE recomana que les futures propostes de regulació de les relacions comercials desiguals tinguin en compte el “factor por» . Cal garantir l’ indispensable equilibri entre les parts contractants perquè mantinguin una actitud lleial en les seves relacions mútues . Per aquest motiu , la protecció de la part contractual més feble no pot constituir exclusivament l’objectiu primordial de la regulació de les pràctiques deslleials , sinó que també ho hauria de ser la protecció de l’interès econòmic nacional , de manera que , per exemple, els proveïdors alimentaris afectats no hagin de personar-se activament en els procediments administratius i judicials .
El CESE insta la Comissió Europea a proposar una legislació que prohibeixi les pràctiques comercials deslleials . La seva base hauria de ser una llista indicativa de les formes més habituals de pràctiques deslleials imposades per la part contractual més forta per tal de traslladar els seus propis costos i riscos intrínsecs a la part contractual més feble .
Finalment , el CESE insta la Comissió Europea a cooperar amb les autoritats nacionals de la competència per , a la llum de les experiències concretes adquirides al llarg de les últimes dècades , emprendre una revisió radical de les normes sobre la competència existents- i evidentment ja obsoletes – amb l’objectiu de crear una competència lleial que es fonamenti també en un intercanvi just d’informació rellevant en aquest sector per tenir en compte totes les posicions dominants reals.