Álvarez de Toledo, la nova heroïna popular (David Miró)
L’estat d’ànim dels populars catalans ha canviat radicalment arran dels incidents de la UAB
3 min. Barcelona 12/04/2019 23:52
651x366 Álvarez de Toledo, ahir, amb José María Aznar. / CÈLIA ATSET Álvarez de Toledo, ahir, amb José María Aznar. / CÈLIA ATSET
De la depressió i la resignació a l’eufòria en només 24 hores. L’estat d’ànim dels populars catalans ha canviat radicalment arran dels incidents de la UAB, i això es veu tot just entrar al recinte de l’hotel barceloní on estan a punt d’actuar la nova heroïna popular, Cayetana Álvarez de Toledo, i el seu pare polític, José María Aznar. Els rostres dels esforçats militants populars porten un missatge escrit al front: “Hem tornat”.
Les corredisses indiquen que els dos toreros estan a punt d’entrar a l’arena i l’ambient s’electritza. L’entrada és triomfal i Aznar es passeja com un emperador romà que torna de conquerir territoris hostils. Aplaudiments i crits de “Cayetana valenta!” i “Aznar president!” denoten que aquí hi ha molta gent que tenia ganes de girar full a Rajoy, a qui ningú anomena ni vol recordar.
Álvarez de Toledo i el seu equip són conscients del cop d’efecte de les imatges aconseguides a la UAB, que han sortit a les portades i als telenotícies. Ja és una candidata amb relat, i la imatge d’ella pujant les escales entre empentes i insults, el seu missatge. Fa l’efecte que ella ha aconseguit a la primera el ressò que Inés Arrimadas no ha obtingut en mesos d’actes similars. Per primera vegada en molts anys, els populars catalans creuen que els han passat la mà per la cara a Ciutadans. “La democràcia no ha de demanar permís, la democràcia entra per la porta principal!”, clama Álvarez de Toledo abans de brandar una consigna clàssica de l’esquerra radical: “Ni un pas enrere!”, amb la gent aplaudint dreta.
El públic, però, és el de sempre: gent gran, alguns d’origen humil, i alguns joves de la part alta amb indumentària de rigor ( fachaleco, polos de marca i sabates cares). Cayetana és la nova estrella, però en realitat el ganxo per anar-hi és José María Aznar, que té la difícil missió de disputar el vot a Vox. Aznar és avui el que Felipe era fa un temps per als socialistes: el millor orador, l’ariet que destrossa sense pietat esquerrans i nacionalistes.
“Ningú pot presentar un full de serveis com el del PP”, afirma en al·lusió als militants assassinats per ETA. Aquesta és la clau. Recuperar l’autoestima d’un partit al qual el rajoyisme va posar al bany maria ideològic i que ara surt de l’armari sense complexos. “Som de dretes i espanyols, i què?”, sembla que diguin. Aznar, però, té molt clar que, a més de recuperar l’orgull, necessita apel·lar al pragmatisme electoral: “Aquestes eleccions marcaran el rumb històric d’Espanya. No és hora de passar comptes. Els vots no poden canviar el passat, però sí que poden determinar el futur”, diu en al·lusió als que dubten entre votar el PP o Vox.
El final de l’acte, amb un marcial “ Viva España! ”, és una explosió d’adrenalina. L’única incògnita és si els seus efectes es limitaran al públic present o si reverberarà per tots els racons de la Pell de Brau.