﻿﻿ 3 signes que tens pares emocionalment descuidats | CAT.Superenlightme.com
Wendy va allunyar de la sensació casa dels seus pares drenat. Els seus dos fills estaven lluitant al seient del darrere, però ella amb prou feines es va adonar. Ella estava preocupada. En el seu cap anava una i altra vegada el que acaba de passar, tractant de fer sentit d'ella.
Wendy havia anat a la casa dels seus pares per dir-los que estava separant del seu marit David. Aquí és com li va anar:
"On és David?" Va preguntar la mare de Wendy quan va entrar a la casa amb els seus fills a coll.
"Hola mare i pare, necessito parlar amb vostè per un minut," Wendy va respondre en gran mesura quan es va asseure en una cadira de transmetre que hi va haver certa gravetat al tema.
"Què passa? "El pare de Wendy va dir bruscament quan es va asseure, va agafar el diari i va començar a llegir la mateixa. La mare de Wendy va dir, "Oh! Déu meu, jo només estava en el procés d'iniciar la bugaderia. Tornaré."
Com Wendy esperava a la mare i tornar i prestar atenció, 37 miserables minut. Durant aquest temps, ella va continuar sentint cada vegada més incòmoda parlant sobre aquest greu problema amb els pares. Assegut a la cuina fent xerrada avorrida amb el seu pare rondinaire, que també va seguir a sentir-se més i més descuidats, i cada vegada més sol.
Seria molt més fàcil si els pares emocionalment negligents portaven un signe al voltant dels seus colls. I encara que molts pares emocionalment negligents, si són més evidents, com a pare narcisista, autoritàries o addictes, pot ser molt més fàcil d'identificar que Wendy, més emocionalment pares negligents són generalment ben intencionats. Ells volen ser bons pares, però simplement no saben què fer. Ells no saben que necessiten per validar les emocions dels seus fills, o com fer-ho.
Aquest és el punt més important: no importa si els seus pares són ben intencionades o no. L'efecte de CEN és el mateix. Encara van ser descuidats emocionalment. I el més probable és que encara ho són.
3 senyals que tenen pares emocionalment negligents
Un se sent incòmode quan tot el relacionat amb l'emoció sorgeix entre tots dos. Alguns pares de CEN són només incòmoda sobre certs sentiments. Per exemple, poden ser perfectament bé amb qualsevol cosa feliç o alegre, però inquietar o canviar de tema si alguna cosa dolorós o trist, calenta o sensible o conflictiva apareix. El contrari també pot ser cert: els seus pares són només còmode amb la ira i sentiments positius estan prohibits. Però en moltes llars CEN, qualsevol expressió de l'emoció se sent simplement, clarament erroni.
Un se sent vagament decebut, o defraudat, (potser barrejat amb altres emocions) després de la majoria de les interaccions amb ells. Una part molt natural i normal del cervell humà necessita sentir-vist, conegut i validat pels seus pares, però això és majoritàriament fora de la seva consciència. Quan els seus pares no poden fer qualsevol d'aquestes tres coses vitals: veure, conèixer, o validar, aquesta part del seu cervell se sent ell. Si no s'adonen d'aquest procés està passant, fins i tot pot sentir-se culpable per sentir-se decebut dels seus pares.
Els seus pares ho fan regularment petites coses que mostren que en realitat no se sap. Poden dir alguna cosa que volen per a tu, però sembla completament fora de línia amb el que ets; et donen regals que no vol o necessita, o targetes que estan vacants o Ells encara no tenen una comprensió del seu treball, o altres aspectes importants de la seva vida "off".; que mal predir el que va a fer, o el que volen, o com se sentirà sobre les coses.
Per què és útil saber
No és culpa seva després de tot. Mai he vist gent més propensos a l'auto-culpa que aquells que van créixer amb el CEN. Crec que és perquè quan l'explicació dels seus sentiments és tan difícil d'assolir i desconegut, que, naturalment, assumir que vostè està equivocat. Quan no són conscients de la CEN en la seva relació amb els pares, vostè està en risc de culpar a si mateix per sentir-se decebut, per evitar que els seus pares, o fins i tot per no ser més feliç o més agraït.
Validació. Una vegada que entengui el que ha estat absent en la relació amb els pares, tots aquests anys, i finalment s'adonen que no és la seva elecció o la seva culpa, se sent a l'instant validats. Aquest problema és real. Els seus sentiments són importants. I és normal i natural perquè es perdi el que no s'obté: prou veritable connexió emocional i harmonia dels seus pares. Ara pot començar a tractar a si mateix i les seves emocions com a vàlida. Vostè ja no és invisible.
La porta a la recuperació que s'ha obert. Ara pot ser capaç de parlar amb els seus pares sobre el que està realment malament. Però fins i tot si no es pot, no passa res. Vostè pot començar a recórrer el camí de curar-se. En dirigir la seva atenció cap a l'interior, en lloc de fora a tothom i tota la resta; valorant i escoltar al seu sistema de retroalimentació més important, les seves emocions; per deliberadament prendre riscos per aprofundir en la seva relació. Ara es pot veure que és temps per curar.
Sovint, Infantesa abandonament emocional és culpa de ningú. És un punt cec emocional que es passa en silenci d'una generació a la següent.
Si, com Wendy anteriorment, van ser criats pels pares emocionalment negligents, llavors vostè sap molt bé com se sent ser invisible. Ara és el moment de descobrir com se sent en ser vist. Ara vostè aprendrà com se sent estar completament, profundament viu i, al mateix temps totalment, profundament, vostè mateix.
Els efectes de la CEN poden ser difícils de veure en tu mateix. Et convido a prendre el Qüestionari CEN. És gratis.
Estigui pendent del meu nou llibre, Un lloc en cap No More: Transformar les seves relacions amb la seva parella, els seus pares i els seus fills, disponible al novembre. Ha carregat amb informació sobre com canviar (o tractar amb) la seva relació amb els seus pares emocionalment negligents.