ricderiure bloc: cultecno
va dir ricderiure a les 23:47
he, he, he... estava pensant una història per aquesta imatge i casualment els noms dels personatges són molt iguals que els teus... :) sort que la història no s'hi assembla tant...
17 de juny de 2012 a les 23:58
Això ha passat sempre i seguirà passant, en un grup sempre hi ha algú que es deixarà portar pels altres per no ser exclòs. És llei de vida. Ben vist!
18 de juny de 2012 a les 0:14
Quantes vegades fem el gamarús per no semblar desfasats! Com diu el Xexu, es llei de vida.
18 de juny de 2012 a les 1:41
HEEE, el taronja faria parella amb la meva padrina.
18 de juny de 2012 a les 8:21
de vegades costa seguir per estar sempre a la última.
18 de juny de 2012 a les 8:42
homenatge al sonar!!! m'ha agradat molt el relat! felicitats, ja veig que tornes per la porta gran!
jajaja molt ben trobat ....que no s'acabi la ballaruca!
19 de juny de 2012 a les 23:20
Així, així, que no pari la música
21 de juny de 2012 a les 23:52
M'apunto a ballar amb el blau!
22 de juny de 2012 a les 23:26
gràcies a tots per comentar! m'alegro que us hagui agradat!
27 de juny de 2012 a les 0:23