coses de mi: de setembre 2012
D'aquí a poc la nostra vida canviarà per complet... - marxem de Salzburg per anar a viure al poble de l'austríac! - deixar la feina!!! (ué, ué, ué!! deixaré de veure la malcarada de la jefa!) - hem de trobar un pis de lloguer! - buscar arquitecte, fer plànols de la casa!! Fa tant temps que espero aquest moment! - en Pau ja no serà l'únic rei de la casa! I és que tot això és degut a que: ESTIC EMBARASSADA!!!! Tot ha anat molt més ràpid del que ens esperàvem! Estem molt i molt contents!!!!
Publicat per nerona a 9:04 9 comentaris:
Etiquetes de comentaris: novetats, ser mare
Aquest estiu he estat bastant desapareguda...no tinc excusa! No hem fet gaire res especial... bé, si! Vam decidir a última hora baixar per festes de Gràcia! O aquesta era si més no l'excusa... perquè només ens hi vam estar 2 dies a Bcn... però els 9 dies per terres catalanes van donar prou de si!! Tot i que cadascú ho ha viscut d'una manera diferent: En Pau ja s'ha banyat al mar per primera vegada!! I li encanta!!! També li agrada molt fer sorreta arrant de platja! Ha terroritzat el gos del meu germà (un gos de tura)!! Defugia tota l'estona! La primera paraula a l'hora de despertar-se era el nom del gos! Sap el que és passar calor!! La primera paraula al sortir de l'aeroport de Bcn va ser: heiß (calor!) Nosaltres hem disfrutat de temps lliure, tant per sortir a sopar amb els amics, anar a fer un toc a la plaça al vespre, com per anar de farra a les festes de Gràcia!! També hem disfrutat del mar... tot i que amb 3h al dia en teniem prou! Els avis: estan encantats amb en Pau! Sempre havien tingut por que en Pau no els conegués/ que tinguéssin poca relació degut a la distància!!! Però ara saben que no ténen perquè patir: els adora!!!! Estan que els hi cau la baba! Però per sort a arribat el setembre, i en Pau torna a anar a la guarderia!!!! Torno a tenir més temps lliure per mi, no sé si és que m'he tornat molt egoista, però és que necessito aquest temps. El disfruto. Potser el necessito tant perquè durant els últims anys tot i haver tingut bastant temps lliure (a Itàlia treballava només de matins) i on treballo ara, abans de tenir en Pau només treballava 15 dies/mes, per tant, de temps en tenia... però no el disfrutava! De fet era quan estava pitjor. Però ara aquests temps em semblen tant llunyans... I estic contenta d'estar contenta. S'aproximen canvis. Si tot va bé us ho explico aquesta setmana!
Publicat per nerona a 14:17 2 comentaris: