Kali-dographi@: junio 2010
VESPRADA ENTRE ESCLETXES...
..Escletxada d'ombres i penombres...com una vella fotografia de color sèpia...
...dels clarobscurs de la ciutat..i d'aquell vinil gastat que sona a Miles Davis al gramòfon..
..i d'aroma de torrades i cafè...-a les 7 de la tarda??
...de parpella mig oberta..quan l'horabaixa s'esmuny per les escletxes..
..i la fressa a les escales...de xisclets i de baldufes...-baldufes a l'escala??
..i del tacte d'uns llençols a la galta...a les 7 de la tarda..a les 7 de la vesprada...d'un dia inconcret que s'esvaeix entre persianes...entre la boira tèbia del carrer...entre l'aroma de torrades que arriba surant desde l'escala...
...i toca llevar-se...
baldufes,
escletxes,
DEJAVÚ DE MEDIA TARDE...
..La imagen en el espejo invisible..reflejo casi irreconcible...etéreo..frágil como papel de fumar...que se pierde en el humo de un habano..en las notas del grámofono oxidado..y con un último guiño,se desvanece en la taza de café.-Dejavú de media tarde-...El camarero...insiste:-Se le cayó esta foto,caballero......y en las baldosas...blanca,inocente...yace...sin imagen alguna.....justo cuando en en la vieja plazoleta,las campanas empiezan a redoblar...una,dos...
..Jugaven les fulles a fet i a amagar...en una dansa fugissera....dos pardals s'ho miraven des d'una branca....era un diumenge de novembre qualsevol...un diumenge mig adormit......d'aquells que miren la vida passar...
adormit,
..Els núvols fan olor de divendres...que sempre té un aroma especial....com d'eufòria continguda..com de roba acabada de rentar...com de llimonada que just al got..es beu d'un glop...d'adolescent que té pressa per fer-se gran.....de bullici i de correcuites...
eufòria,
..Va arribar a l'extrem del penyassegat..a l'hora en punt.I un xic nerviós es començà a treure la roba..peça per peça..fins a quedar-se amb ell mateix..i amb el vent....De sobte..enfilant per l'horitzó..l'àliga..tal com havien convingut:...-Dijous a les 12 en punt..rumb a l'infinit...
penyassegat
..Vivia de representacions clandestines en carrers d'anonimat.Es pintava de gris..matitzat de cendra..argentat d'escata de sardina.....I al passar el barret..refulgint entre les rovellades monedes..veu brillar-hi un estel...¿I això?..-preguntà al estrafolari vianant-..-Això si em dius qui ets-...er..doncs..em dic Dimecres..
...Es debatia entre vells interrogants..¿sóc dilluns...o sóc dimecres??..es debatia entre la valentia i la feblesa..i es gronxava en la remor del dimarts..com entre dues aigües.L'hi havien dit..que en dimarts..hom pot veure la cara oculta de la lluna..
feblesa,
gronxar,
..Era un dilluns,que volia ser diumenge..diumenge de tasca de taules de marbre,olor de vermut i migdiada tèbia...era un dilluns rebel,contestaire,inconformista...era un dilluns com n'hi ha pocs..d'aquells que creuen en els somnis..
...El ovillo de Ariadna..
..Es la historia interminable del ovillo de Ariadna..que amarillento quedó..medio olvidado en el laberinto del Minotauro..junto a las canicas que contienen planetas..los coches voladores de hojalata..y las muñecas que chiquito,chiquito...(Shhhhh)..hablan de paraisos sabor chocolate..
DE PUNTOS...suspensivos...
..Los puntos suspensivos..
han iniciado una danza
..bailándole-el-agua-Al-Punto...
..Aroma de orquídeas.. (deslizándose en el tango)
..color sepia..
(cuando cae la tarde) de-Punto-y-Coma;
..Coma dátiles caballero..
¡¡en Punta Umbría
son los más sabrosos!!
Y se pierde en las callejuelas...
..aroma a verbena..
(en dirección al faro)
que-aPunta-a-la-luna..
...luna redonda...de-Punto-y-Final...
Pssst....pasa..entra..no te quedes en la puerta..
Psssst...pasa..entra..no te quedes en la puerta..y no la cierres al entrar..déjala quizas medio entornada...para cuando quieras salir..y no la cierres entonces..por si quieres volver a entrar.Estaré por aquí...dibujando ventanas...pintando emociones...^_*