Crims.cat, Escollides, de Kristina Ohlsson
07.05.2013 | 13:05 | 0 Opinions
Crimcatians, una nova escriptora sueca....
«La primera nena va desaparèixer a mitjans d’aquell estiu que no va parar de ploure. Tot va començar un dimarts, un dia que podria haver passat com qualsevol altre, però que, en canvi, va canviar la vida d’unes quantes persones».
Aquell plujós dimarts de juliol va canviar l’existència de diverses persones: la d’en Henry Lindgren, el revisor del tren que viatjava a Estocolm; la de la Sara Sebastiansson, que va realitzar la trucada més inoportuna de la seva vida; però, sobretot, la de la Lilian, la filla de la Sara, que va desaparèixer dins d’un tren ple de viatgers.
Per a l’inspector en cap Alex Recht, tota una llegenda a la policia d’Estocolm, la desaparició de la Lilian és un cas ben senzill: tot apunta a un segrest perpetrat pel pare de la nena. La jove i brillant investigadora Fredrika Bergman, en canvi, sospita que el cas és molt més complex. Aviat terribles proves li donen la raó i revelen un assassí amb un pla diabòlic…
Què ens explica? La investigació policial al voltant de la desaparició d’una nena en un tren. El primer sospitós és el pare de la nena, una separació conflictiva i un historial de maltractaments així ho semblen confirmar, però….
El cas acaba convertint-se en una carrera contrarrellotge per atrapar un assassí molt fonedís i que deixa poques pistes. Per tirar endavant la investigació ens trobem a tres protagonistes: Alex Recht, cap de la policía, Peder Rydh, inspector i Fredrika Bergman, analista criminal i veritable protagonista del llibre. Fredrika és una dona en un món d’homes, una civil en un cos policial que trenca els estereotips. Un personatge que dona molt joc, i que continua en el següent llibre de l’autora, Silenciadas (Espasa Narrativa), que encara no ha estat publicat en català.
La trama del llibre és ràpida, avança a velocitat constant. Cap a la meitat arriba a un punt en el que es fa una mica lenta, frena, mostrant, de fet, el moment en el que la investigació queda encallada i on l’autora corre el risc de que el lector abandoni la història de la mateixa forma que Fredrika està a punt de llençar la tovallola, però apareix la llum i les pistes definitives i els aconteixements es precipiten (potser massa ràpid) cap al seu final.
És un bon primer llibre. És evident que l’autora coneix perfectament els procediments, trobem a faltar més definició en els personatges, les relacions entre ells estan basades en alguns estereotips, i més profunditat en la personalitat del criminal, però la història té un gran començament i enganxa sense remei. Ens ha deixat ganes de més.