En aquest apartat es recullen els objectius de l'assignatura, així com la metodologia detallada de la mateixa:
I. OBJECTIUS DE L'ASSIGNATURA
Els objectius que perseguim amb aquesta assignatura són:
· Detectar i resoldre problemes de traducció de textos.
· Assimilar estratègies de traducció que permeten enfrontar-se a la tasca traductora tenint en compte la diversitat textual.
· Desenvolupar la pràctica real i complexa de la traducció ara enriquida per una diversitat de gèneres.
· Dominar els aspectes contrastius relacionats amb el transvasament d'un ampli ventall de gèneres en llengua de partida i d'arribada.
· Ser capaç de seleccionar, utilitzar, consultar, gestionar i explotar eines terminològiques i documentals per a la traducció de diversos gèneres.
· Utilitzar eines electròniques avançades dissenyades específicament per a la tasca del traductor i traure'n el màxim partit en funció del gènere textual.
· Aplicar coneixements traductològics durant la tasca de traduir com a marc crític de reflexió sobre l'activitat i com a referència per a la millora.
· Desenvolupar una actitud positiva per a la tasca traductora.
· Reflexionar sobre els aspectes ètics lligats al procés de traduir.
Aquests objectius es basen en la investigació teòrica, desenvolupada al si de les més diverses focalitzacions dels estudis de traducció:
i. Focalització en les llengües
ii. Focalització en la naturalesa comunicativa dels textos
iii. Focalització en la finalitat de la comunicació mitjançant textos
iv. Focalització en el vincle entre traducció i cultura meta
v. Focalització en la "nova ètica" traductora
vi. Focalització en el traductor com a ésser racional i emocional
vii. Focalització en corpus traductors
viii. Focalització en el metallenguatge i l'autocrítica
ix. Focalització de naturalesa híbrida
II. TÈCNIQUES METODOLÒGIQUES
Al llarg de l'assignatura, i per a aconseguir els objectius presentats, s'empraran els següents recursos metodològics:
· Seminaris teòrics, que consistiran en exposicions de la teoria per part del professorat amb la participació de l'alumnat. Per a això s'empraran tècniques com: (a) la lliçó magistral (en la qual la professora presenta la matèria, generalment mitjançant Powerpoints), (b) la lliçó magistral participativa (en la qual la professora presenta la matèria i compta amb la participació dels i de les alumnes a qui pregunta cada vegada que acaba un aspecte conceptual), (c) l'exposició (en què els i les alumnes presenten la matèria generalment mitjançant Powerpoints), (d) la lectura guiada (en la qual els i les alumnes han de llegir textos i respondre a les preguntes que els hi ha programat la professora), entre altres tècniques metodològiques. Aquest recurs metodològic queda reduït al mínim indispensable.
·Sessions pràctiques de problemes i laboratori, que estan concebudes perquè s'apliquen els continguts i destreses propis de la tasca del traductor. Inclou tant classes de problemes i exercicis com pràctiques de laboratori (documentació, eines informàtiques d'ajuda a la traducció, etc.). Per a això emprarem tècniques com: (a) la pluja d'idees (mitjançant la qual la professora pregunta als i a les alumnes al principi de cada tasca per a sondejar els seus coneixements inicials sobre aquesta i per a activar una actitud conduent a l'aprenentatge), (b) enfocament per tasques (mitjançant la qual l'alumnat aprèn mitjançant activitats, més o menys aïllades, que busquen fomentar la concentració de l'alumnat en cada pas de l'aprenentatge), (c) activitats pràctiques, (d) estudis de casos (mitjançant els quals els i les alumnes analitzen tasques proposades per la professora o per altres alumnes per a extreure'n conclusions que poden servir per realitzar la seua comesa a classe) (i) lectures guiades (f) retroalimentació, etc. Entre altres coses, es realitzarà una anàlisi d'un encàrrec de traducció amb la finalitat de conèixer-lo, interpretar-lo, resoldre'l, generar hipòtesis, contrastar dades, reflexionar, completar coneixements, diagnosticar i, sempre, entrenar-se en els possibles procediments alternatius de solució. Després se succeiran altres encàrrecs que recolliran situacions on cal desenvolupar i interpretar solucions adequades a partir de l'aplicació de rutines, fórmules, o procediments per a transformar el text original en un text traduït adequat.
· Seminaris-tallers, que tracten que la classe esdevinga en un espai per a la reflexió i/o aprofundiment dels continguts i destreses ja treballats a través de pluges d'idees, lectures guiades, exposició fraccionada (mitjançant la qual es presenta a l'alumnat la traducció de manera fraccionada i de vegades desorganitzada per a activar-hi destreses de coherència i cohesió), bola de neu (mitjançant la qual els i les alumnes, o part d'ells, fan primer la traducció de manera individual i la comparteixen amb grups de companys i companyes cada vegada més amplis), retroalimentació (mitjançant la qual la professora i la resta d'alumnes emeten opinions, suggeriments i correccions davant les traduccions d'un estudiant o d'una estudianta). Es fomentarà l'anàlisi crítica de la tasca traductora.
· Tutories, una eina de treball personalitzat individual o en grup, al despatx dels professors o al seminari del Departament. La tutoria és un recurs docent d'"ús voluntari" per part de l'alumnat (amb una àmplia gamma de necessitats específiques) per a seguir un programa d'aprenentatge més complet i individualitzat. Normalment les tutories suposaran un examen de diagnòstic per la professora, un complement al treball no presencial en el qual la professora negociarà amb l'alumnat una orientació al llarg de la realització del treball autònom. Amb les tutories s'aprofita per a reforçar les àrees que necessiten una atenció especial. Les tècniques més habituals seran la tutoria especialitzada, per a casos individuals, i el seminari per als grups.
· Treball personal teòric i pràctic, imprescindible per a aprovar l'assignatura. L'alumnat desenvoluparà un treball individual o grupal fora de classe en forma de traduccions, documentació, treballs, memòries i sessions de tutorització de treball en grup (que s'exposarà a classe o s'entregarà als professors).
· Estudi per als exàmens: el professorat també inicia i computa el temps que haureu d'emprar per a la revisió i l'estudi amb vista als exàmens: lectures complementàries, pràctica de traduccions afins, documentació sobre els possibles temes i gèneres susceptibles de ser inclosos en la prova final. Aquest apartat pot modificar-se en funció de les necessitats especifiques de l'alumnat.
· Aprenentatge a través de l'aula virtual: l'AV es convertirà en una base del nostre procés d'ensenyament/aprenentatge perquè ens servirà per a comunicar-nos alumnes i professors, perquè l'estudiantat entregue el treball fixat, perquè el docent compartisca materials i perquè es porte un seguiment detallat de l'assignatura (cronograma, lliuraments, etc.). L'aula virtual -juntament amb les tutories, el correu electrònic i el xat- es converteix en un dels principals mitjans per a fomentar l'aprenentatge d'aquells estudiants i estudiantes que no poden assistir a classe amb regularitat.
La professora creu en la conveniència de ser flexible i, per tant, es reserva el dret de modificar la metodologia d'acord amb la progressió de l'alumnat.
N.B. Per cada crèdit presencial (sis crèdits en aquesta assignatura), l'alumnat hauria de realitzar aproximadament 1,5 crèdits de treball personal entre preparació per a classes, estudi per exàmens i aprenentatge a través de l'aula virtual.