Campanya del Dodecanès - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure
Escenaris de la Mediterrània
Les illes del Dodecanès, a la mar Egea
8 setembre – 22 novembre 1943
Regne d'Itàlia, Regne Unit, Unió Sud-africana, Regne de Grècia, Polish Armed Forces in the West , Tercer Reich, República Social Italiana, Robert Tilney, Inigo Campioni i Friedrich-Wilhelm Müller
La campanya del Dodecanès de la Segona Guerra Mundial fou un intent dels aliats d'apoderar-se d'un grup d'illes de la Mar Egea aleshores sota sobirania italiana que hom anomena el Dodecanès. L'operació es desencadenà a continuació de la rendició d'Itàlia el 8 de setembre del 1943, i el que es pretenia era poder servir-se d'aquestes illes com a base aèria contra els Balcans, territori ocupat per les forces alemanyes.
Pel fet que no van comptar amb una cobertura aèria suficient, els esforços aliats van resultar inútils, i la totalitat del Dodecanès caigué en les mans dels alemanys al cap de dos mesos i mig de l'inici de la campanya, el 22 de novembre. Els aliats van patir moltes pèrdues en vides i en vaixells,[1] concretament 4.800 britànics[2] i 5.350 italians,[2] a més de 44.391 italians fets presoners,[3] en front de només 1.184 baixes alemanyes.[2] En definitiva, la campanya del Dodecanès fou una de les últimes grans victòries alemanyes de la guerra.[4]
↑ Cunningham, A. A Sailor's Odyssey: the Autobiography of Admiral of the Fleet Viscount Cunningham of Hyndhope. London: Hutchinson, 1951. OCLC 882476825. Pàg. 582
↑ 2,0 2,1 2,2 «World War II at Sea: An Encyclopedia, Volume 1 By Spencer Tucker». [Consulta: 13 agost 2015].
↑ Levi, Aldo. Avvenimenti in Egeo dopo l´armistizio. Ufficio storico della Marina Militare [Consulta: 13 agost 2015].
↑ Irving, David, Hitler's war, Viking Press, 1990. Pàg. 584
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Campanya_del_Dodecanès&oldid=20639226»
La pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 des 2018 a les 18:21.