Entenc la ministra Delgado
Ni a Mauthausen. L’homenatge de diumenge no va anar bé, tot i que sí que sembla que va acabar bé; de fet, que apareguin convidats no esperats sempre pot ser un factor que esguerri la festa. La Generalitat feia un acte en record dels republicans catalans represaliats pel nazisme, davant una placa que fa dos anys va posar en Raül Romeva quan era conseller d’Exteriors del govern català. Romeva realment es va prendre molt seriosament ―i per tant, va treballar per esmenar els anys d’oblit i d’inacció política― el tema de la memòria històrica. Gemma Domènech, la directora general de Memòria Democràtica de la Generalitat, es va referir al conseller, que ara és a la presó, com a pres polític en el seu discurs i aquí la ministra de Justícia en funcions, Dolores Delgado, i el seu seguici van marxar, suposo que ofesos per l’ús del concepte.
La puc entendre, ha de ser molt ingrat que et gastis ―bé, el govern al qual pertanys― milions d’euros en campanyes, no ja per netejar imatges sinó per negar una realitat, i que dues petites paraules, comunes, ben senzilles però ben clares, t’esguerrin el muntatge. Tot i que també pot ser que m’equivoqui, i que hi hagi prou socialistes que s’ho estiguin passant molt malament; cada vegada n’estic més convençuda. Ha de ser feixuc de compaginar els ideals democràtics amb l’aprovació d’un 155, amb la negació del dret a votar, amb un govern legítim tancat a presó de manera preventiva o exiliat centenars de dies, i a més avalar un procediment judicial clarament poc exemplar, per més d’una i de dues raons de pes. És, potser no ho he acabat d’entendre, d’això del que parla Grande-Marlaska quan fa servir l’expressió “indecència intel·lectual”.
Els presos polítics no incomoden, però que se’ls mencioni sí; si ningú no parles d’elles i ells, hi hauria molta gent molt més tranquil·la
Sí, els presos polítics no incomoden, però que se’ls mencioni sí. Si ningú no parles d’elles i ells, hi hauria molta gent molt més tranquil·la; d’aquí la gran campanya en contra de l’etiqueta “pres polític”/”presa política” i d’aquí la gran importància que té cada vegada que la pronunciem. Ara bé, no estem en aquest món per tranquil·litzar consciències, i menys les de les i els polítics, estem en aquest món per sacsejar-les tant com puguem; si més no, a mi m’ho sembla. Més encara a Mauthausen, a on no vaig poder aguantar la visita quan hi vaig anar fa anys, malgrat que jo sàpiga, a no ser d’una altra vida, no hi tinc responsabilitat directa; però sí la vinculació de saber quantes barbaritats podem arribar a fer com a col·lectivitat en contra d’altres col·lectivitats.
Tothom que ha estat en un camp de concentració, sigui quina sigui la raó oficial que s’hagi esgrimit, sap que són allà per pura política. I els que els hi posen també saben que és per això, pel poder; encara que ho dissimulin, tant com puguin, sota idees vàries i suposadament alts objectius morals o patriòtics, per poder convèncer assenyalant com a comunitats excloents les altres. Talment com ha fet la ministra.
Opinió Reanimator Enric Vila
Si, tambe et pots gastar molts diners en dretes I maquillatges sense que funcioni...
¿Cómo van a saber que por la boca muere el pez, si creen que son superiores? Gispert, es la rama la más radical de la política del procés, y está acostumbrada a tener la razón y aunque le reprueban, sigue porque cree que los catalanes pertenecen al ADN superior. Lo dijo Pujol, Junqueras, Torra..y ella lo certifica. Suerte que todo el independentismo no es igual, pero este hace mucho ruido y no deja ver a los políticos nacionalistas catalanes que nada tienen que ver.
Se mire cómo se mire fué un acto de indigencia mental que avergonzaría a cualquiera, incluido al anfitrión. Intentar justificarlo es indigencia moral.
Por cierto, siendo Doctor en Ingeniería, ¿Acaso crees que me impresionan los méritos de una socióloga de medio pelo bo.rre.ga?.
https://www.ccma.cat/tv3/alacarta/tot-es-mou/la-ministra-dolores-delgado-planta-lhomenatge-de-la-generalitat-als-deportats-republicans-a-mathausen/video/5852397/
Visc a Alemanya i per sort aquesta notícia no s'ha extès aquí. Hagués estat un escàndol amb conseqüències polítiques segures per Domènech. És simplement inacceptable.
Muy buen artículo ! Y decirle al Marlaskón que hsy quien dice que "su indecencia" la curan los obisPPones ! .....
El mejor homenaje a las victimas se hace en silencio reflexivo, no poniendo placas de la Generalitat para dar visibilidad a ese lema nacionalista "catalonia is not Spain" y mucho menos mencionar una opinión subjetiva acerca de personas enjuiciadas por delitos que en otras democracias no conocen porque para empezar han desterrado nacionalismo supremacistas y no los toleran, esa Sra. pudo decirlo porque sabría que no tendría represalias.
Calixta Floja
Todo lo que toca el independentiso, lo ensucia. Y está muy bien que se vea. Lo mismo que la cruz de Sant Jordi a De Gispert. Por qué se la quitan, si representa mejor que nadie los verdaderos valores de la Generalitat?
Cualquier comparacion de los politicos que estan siendo juzgados con presos politicos; cualquier comparacion de la situacion de los catalanes con represaliados u oprimidos es obscena e insultante. Las trasnochadas ideologias nacionalistas siguen dañando brutalmente a la humanidad