ES SET CEROS | Rondaies Mallorquines
Home » VII » ES SET CEROS
—La me cantaran la i noble senyora D.ª Magdalena Despuig i Troncosso, Na Rafela Servera Calona, de So’n Servera, i En Toni Garrit, de Sant Llorens des Cardassar.—
—¡Si som jo! deia el Rei. ¿Que no m’has conegut, Aineta meua estimada?
¡Díguès que vols!
El Rei estava apurat de tot. No sabía per on prendre. I la Reina que, com més anava, més fort cridava que ni menjaría ni beuría fins que’s fetge des set ceros veuría.
Escorxaren Na Juanota, li tregueren es fetge, en feren brou, el donaren an es set ceros. I heu de creure i pensar que tot d’una que el tengueren dins el còs, aquells set ceros no foren pus ceros: tornaren lo que eren primer, es set germans de N’Aineta, uns fadrins acabats, lo més desxondits i amatents.
El Rei los va casar amb ses set al·lotes més garrides i més nobles des seu reinat, i tots plegats visqueren una mala fi d’anys, contents i devertits; i encara són vius, si no són morts.