Volta al món - 1 any - marc i mireia: CAMBOTJA: una gran sorpresa
CAMBOTJA: una gran sorpresa
Ara fa dies que no escribíem i és que no hem parat... ja hem deixat Cambotja per endinsar-nos en el Delta del Mekong, però els 6 dies que hem passat en aquest país bé es mereixien una extensió (que no hem pogut dur a terme degut a la nostra apretada agenda) i és que Cambotja ha estat per a nosaltres una sorpresa molt positiva!!! Només hem fet nit a Phnom Penh (la capital) i a Siem Reap (la ciutat més propera a Angkor Wat) però la dimensió del país i els llargues estones que hem passat dins del bus ens ha permès fer-nos una idea. Ens vam quedar amb les ganes de fer el recorregut fluvial de Siem Reap a Battamang, diuen el més bonic del país, però no teníem prou temps. Un altre cop serà!
Gràcies als consells dels viatgers experimentats, podem afirmar que la millor inversió que hem fet en aquest viatge ha estat la de comprar un tiquet de 3 dies per a Angkor Wat, amb una posta de sol de regal si compres el tiquet la tarda anterior a la seva utilització. És difícil trobar les paraules més adients per definir les runes d'Angkor, però el que tenim clar és que hauria de ser una de les meravelles del món. Hem tingut el temps suficient per poder observar amb tranquilitat i valorar-ho en la justa mesura. El Marc destaca que es podria fer una comparació amb les tombes i piràmides d'Egipte, tot i que Egipte sortiria guanyant.
Finalment, vam acabar passant tots els dies de Cambotja amb la Ximena i el Matías, els xilens que vam conèixer a Laos, que curiosament potser acaben visitant Barcelona i casa nostra... Són una parella amb "buena onda". Ens va fer peneta despedir-nos d'ells, esperem que disfrutin molt del viatge per Europa que els espera en breu.
L'organització dins de les runes va ser: 1er dia bicicleta, 2n dia tuk tuk amb sortida del sol inclosa, 3er dia bicicleta. El primera mitjà és molt econòmic, et permet anar al teu rotllo 100% i pràctic, però per contra és cansadillo, doncs les distàncies són considerables. El inconvenient més gran del segon mitjà és la pasta, doncs per dues persones surt caret! Creiem que la combinació dels dos i per aquest ordre va ser un encert, aprofitant el tuk tuk per visitar aquelles runes que quedaven més lluny.
El segon dia a Angkor Wat, vam descobrir que el nostre tuk-tukero (hem oblidat el nom), era un apassionat de la política i tenia la necessitat de compartir les seves inquietuds. Durant una hora, ens va fer un repàs de l'actualitat Cambotjana de la que no en teniem ni idea. Resulta, que hi ha com dues Cambotjes: una pels turístes, que veiem el que es pot veure; i una altre pels locals, que no és tan bonica com l'altre. És difícil explicar les sensacions que ens va transmetre el tuk-tukero, doncs es palpaba la poca llibertat, la corrupció i la manipulació del Govern sobre la societat, sobretot la rural (un 80% aprox.). El 1er Ministre del país, sembla que s'ha guanyat una fortuna de 100.000 milions de dòlars, i això en un país tan i tan pobre, és molta molta pasta; els camps d'opi són per a tot arreu i sembla que és habitual conrrear aquesta bonica flor (alguns dels grans i super luxosos hotels de 5 estrelles, sembla que tenen propietaris aficionats al tema), i els periodistes no poden expresar el que pensen, i si ho fan, poden patir un accident "fortuit" de trànsit (sembla que estar de moda embestir les motos amb 4x4) o anar a la presó. Això fa que a la població rural no li arribi la informació i com que el Govern fa carreteres, i facilita hospitals i escoles gratuites, doncs tots contents. El tema és tant fort que el nostre tuk-tukero rep pressions dels seus colegues de fenia, per no parlar-ne amb els turistes, doncs això pot espantar-nos i tallar la primera via d'ingrés del país.
El tema va ser total, quan ens va preguntar de que treballàvem...Quina cara se li quedaria si li deiem que treballem en organitzacions que ajuden a la gent que no té recursos...? El tema va ser fotut.
Els dies següents hem seguit plantejant-nos quines alternatives poden tenir els cambotjans per sortir d'aquest sistema totalitari amagat dins un vestit de democràcia, sense trobar cap resposta. Com es pot alliberar un poble que no vol alliberar-se, i que si volgués tampoc tindria les eines per fer-ho?
En tot cas, masses preguntes sense resposta per un país que ens ha encantat i on ens hagués agradat passar més temps, i que encara, per si tot això fos poc, segueix patint les secuel·les del règim de Pol Pot i els jemers rojos.
por lo que nos contais de la corrupcion de los politicos en los paises que vais visitando voy dandome cuenta de que la globalizacion en algunas cosas ya es un hecho;en todos sitios se cuecen habas y en mi pueblo a calderadas.
Besos desde Leon y cuidaros mucho.
Precioses les fotos de Cambotja!!
A la llista de projectes hi afegirem visitar les runes d'Angkor, realment són impressionants..
Com sempre, us veiem contents i satisfets, més prims però amb una cara de felicitat increïble.Endavant amb la marxeta...
Seguiu disfrutant del Mekong, del Vietnam i agafeu forces per Tailàndia que pel que sembla teniu un programa molt apretat.
Petonàs ben fort!!
Jo també m'he quedat amb lo de "apretat". És clar, només teniu un any per a patejar-vos l'inmens món.
Lo de la corrupció ja sabeu que hi ha per tot arreu, i quan més pobre és un pais més corrupció hi ha, encara que vosaltres no la vegeu.
Petons i fins la propera parada
Quim Carrera said...
Ei parella!!
Ara fa temps que no us deiem res!!. Ja veiem que de moment tot va, inclús, millor del què esperàveu (recordem les "pors" abans de marxar..je,je).
En fi, molts records des d'una Catalunya en hores baixes. Disfruteu a tope!!!
25 de enero de 2009, 2:46
Jordi - Iso said...
Felicitats ! Les fotos d'Angkor i
del mercat fluvial de lo milloret, en serio,ens han agradat molt. Aquest mercat, però, el trovem poc pràctic, si ja ens fa mandra agafar el carro donç agafar la barca... potser passariem gana, desprès també poc pràctic, si quan vas pagar amb el bitllet de 50euros se`t cau a terra, òn cau? i si es cauen les pastanagues? quán la gent del poble veu de l'aixeta, veu suc de pastanaga? Aquest riu molt net no deu anar !!
"Bueno" xatos a seguir remant amb la mateixa felicitat que fins ara, que no decaigui!!
Petons i petons.
Joan i Marta said...
Hello, us escrivim des d'Adelaida a Austràlia, en plena onada de calor. Demà esperem 43 graus però com que farem classes d'anglés i tenim aire acondiconat a l'habitació no estarem massa al carrer! Vosaltres mateixos! Veig que Cambodia us va agradar molt.. Per cert, l'experiència del tuk tukero em recorda molt a la que vaig tenir jo amb un venedor ambulant al costat de Tha Prom. Veig q les coses segueixen ingual! En qualsevol, quan vaig comentar q treballa a una ONG me les va deixar a parir i em va explicar casos d'escàndol i la llàstima és qie algunes són mlt conegudes a Espanya... Petons i a gaudir!
Bones rodamons!!!
Per poc que no us atrapem! Finalment després de suar la "gota gorda" i quedar completament empolsinats hem arribat a SIEM REAP (Guiriluang Prabang 2). Demà tenim visita "cultural" a Angkor i després ja veurem...
Vigileu a Tailàndia que si guanyen quilos fàcilment, el menjar és boníssim (si més no a la zona on vam estar nosaltres).
Porteu-vos bé que us anem seguint!
P.D.: Si passeu per damunt nostre amb l'avió, feu la rateta!!
26 de enero de 2009, 2:17