QUÈ LI VULL ENSENYAR AL MEU FILL? – Emoticat
emoticat 24 de Març de 2019	 No comments
Vull que el meu fill obeeixi i que faci el que ha de fer, però què és allò de que ha de fer? Tenim clar el que significa? Si ho rumiem una mica més o si ens ho pregunten d’una altra manera: Com vull que el meu fill es senti? Aquesta darrera, les mares i pares solen respondre que volen que el seu fill es senti feliç. Aquesta resposta és complicada si no sabem què vol dir ser feliç. Encara puc preguntar més: què vull que el meu fill aprengui que li serveixi pel seu futur?
Aquesta són preguntes que cal rumiar i pensar en actes concrets que volem ensenyar per tal que tinguin una vida feliç bassada en l’autoregulació, relacions satisfactòries i assoliment dels objectius que es proposin. I quina és la base d’aquestes habilitats? Toca reflexionar més.
També podem desitjar que els infants siguin adults exitosos, seguint la marea social del guany i l’aparença. Caldria altres habilitats que actualment fomenta la societat, com la competitivitat, la popularitat, la manipulació, el guany de diners de forma fàcil… Tanmateix caldria fer-se la pregunta del què exactament li vull ensenyar per assolir aquests objectius.
A l’article anterior per què el meu fill es comporta així?, vàrem descobrir que els infants tenen una necessitat que no ha estat coberta i per això es comporten malament. La pertinença i la significació són les necessitats que demanen imperiosament. En certs moments no es senten valorats ni amats dintre de la família (el càstig fa que es sentin malament i es preguntin si els seus pares l’estimen o si en forma part de la família). Els infants necessiten proves del vostre amor i valoració. A la tercera pregunta del com i entraré a concretar.
Per respondre al què, faré un incís per explicar els nivells del pensament lògic. Segons el Robert Dilts, un dels impulsos de la PNL, existeixen diferents nivells d’acció per generar canvis en les persones, representats per nivells de la personalitat i neurològics. Això explica per què no podem canviar coses que volem ja que actuem a nivells superficials de la personalitat i del nostre pensament.
Som més del que mostrem a l’exterior. L’iceberg del Dilts representa a la conducta, “les accions”, com un 10% del que es veu de les persones. No sempre mostrem les nostres emocions o expressem els nostres pensaments, per tant, el que sempre es pot veure de nosaltres és el que fem. Però això, com en el cas dels icebergs, només suposa un 10% del que som en realitat.
Per sota d’allò que fem, hi ha les actituds, les aptituds i les opinions i ja molt per sota, les creences, els valors, la identitat i un apartat molt profund denominat transpersonal o espiritual. Els canvis que es produeixen en els nivells més profunds afecten als que estan per sobre. Si volem canviar certs aspectes d’un infant o adult, no ho aconseguim si només varien les conductes. Hem d’anar a capes més profundes que estiguin alimentant un comportament pertorbador.
Tornant al què li vull ensenyar, anirem al nivells dels valors. L’aprenentatge del valors comporta allò a què les persones aspirem i tractem d’assolir o, per contra, allò del que fugim (contravalor). La persona decideix que és el que considera bo o dolent en cada moment atenent als seus valors. Els infants han de saber què significa comportar-se bé, respectar als altres i les coses o ser responsable. Les famílies tenen una sèrie de valors comuns sobre els cal reflexionar, concretar i definir per tal de transmetre’ls als seus fills i filles.
De valors hi ha molts, uns universals, altres individuals, socials, ètics, religiosos, etc. per aprendre i ser conscients dels valors de la vostra família podeu dedicar-hi un temps a conèixer els més importants per a vosaltres per tal d’incorporar-ho al vostre funcionament parental i personal. Si vols que la teva família funcioni d’una forma emocionalment intel·ligent, no hi ha fórmules o respostes que funcionin, és necessari un treball intern. Com a persona t’has de creure que tens uns valors que estan per sobre de qualsevol creença, idea, actitud, coneixement o el que facis. Quan no saps què fer has de connectar amb els teus valors i dirigir les teves accions cap a ells. No és tasca fàcil, cal atendre i prendre consciència, amb la pràctica aconseguiràs fer canvis satisfactoris a la teva vida i la del teu entorn.
Us deixo una llista de valors per tal que prioritzeu i aprengueu sobre ells. A partir d’aquí els hi ensenyeu als fills. Hi ha innumerables oportunitats per explicar que els comportaments estan a les ordres dels valors i que si no sabem com actuar hem de pensar en ells. Els contes, les històries, els dibuixos, les experiències del dia a dia, els ensenya que la vida hi ha normes de convivència, habilitats per sentir-se bé i formes per assolir objectius que estan dirigides pels valors.
Posted in Educació Emocional, Escola de Pares, habilitats emocionals, Habilitats Socials, IE, Personalitat, PNL, PsicologiaTagged autocontrol, consciència, disciplina positiva, educació emocional, educar, família, necessitats bàsiques, Robert Dilts, valors