Ara va de debó: LA SELECTIVITAT
La selectivitat, per si hi ha algú que ara no ho sap, són uns exàmens que es fan per entrar a la universitat. Es fa ara i abans també, malgrat sembla que llavors no tenia cap mèrit fer-la ni aprovar-la.
Fa una pila d'anys, tants que ja ni els recordo, vaig fer la selectivitat. Aleshores, es feia passat Sant Joan i et fots si no pots anar de revetlla per que la tens el dia 25. La selectivitat, es feia i punt, no era notícia, si volies fer una carrera universitària no et quedava més ta tia, això no ha canviat. Però si ha canviat un munt de coses, no entraré a dir si és o no justa aquesta prova, ni si el nivell és millor o pitjor ara que abans, aquestes opinions me les reservo per mi. El que em fa molta ràbia, no podeu saber com, és que això sigui notícia: Avui comencen la selectivitat no sé quants estudiants. I què! Com jo, molta gent la va fer aquell any i anys abans també, la meva germana set anys abans ja la va fer i uns quants després també, sense tanta tonteria mediàtica. I no estàvem nerviosos? Doncs, clar que sí i que teníem un futur incert, també, el continuem tenint. Avui, era notícia, que Carmen Laforet, ha tornat a sortir a la prova de castellà, que va ser notícia, que a la prova de biologia, van preguntar les proteïnes, el meu any? Em sembla que no va sortir enlloc. Com si no haguessin notícies al món. Però...per si això no fos prou, la tonteria dels pares i mares que tenen els fills fent la selec aquests dies, el facebook, en va ple. Ai, carinyu, que et vagi bé! enhorabona per haver aprovat el batxillerat. Quines collonades! Trobo normal, que se'ls pugui preguntar com ha anat. Però els nervis que transpiren aquests progenitors, no són normals. Si hom fa la tria de fer batxillerat i voler anar a la universitat, la seva feina i la seva obligació, és estudiar i aprovar, per això ho paguem tots. De totes formes, això no és el que m'emprenya, em fa ràbia, que sigui notícia una cosa que no ho és i que jo, com molts, la hem passat en silenci, com si d'unes almorranes es tractés. I que ara els pares i mares, probablement els que no la van fer, vegin això com un esdeveniment mundial i hagin de proclamar als quatre vents la notícia. A veure, el seu pimpollo és qui fa l'examen, qui estudia, no el pots ajudar a fer els deures com quan feia quart de primària.
Publicat per Joana a 17:51
El que passa Joana és que ara tot és vol fer trascendent. I tot ha de ser notícia i tot és greu. Sinó, s'acaba el mon i les gallines pixen i la nena, pobreta, ha perdut la gana, i el nen està irascible i el profe és un cabró que no sap res. I a més ens han apujat la matrícula. Però nena-diu la mare- això no és pot aguantar! I jo pregunto quantes assignatures has aprovat??? Una respón... és massa car estudiar!!!
11 de juny de 2013 a les 18:12
Carles Casanovas:
11 de juny de 2013 a les 18:20
M'acabes de recordar a ma mare. Tal cual.
11 de juny de 2013 a les 21:32
Maria PB:
Savia persona la teva mare!!!
13 de juny de 2013 a les 21:23
No sé que dir-te: quan jo la vaig fer (encara existia la pesseta i el Pujol era Molt Honorable) la tonteria mediàtica ja existia.
16 de juny de 2013 a les 21:34