Els plats (buits) de nadal (Roger Estrada)
Nadal és l’època de l’any en què la golafreria llueix amb tota la seva desbordant, excessiva, plenitud. La successió d’àpats farcits de greixos i alcohols tornarà a posar a prova la resistència del nostre cos, un organisme que haurà de combatre també la indigestió causada pels cunyats experts en el Procés i per les gales televisives enfarinades amb caspa. Així doncs, paciència i protector estomacal.
Com cada any, les taules de tot Catalunya es quedaran petites per encabir-hi el reguitzell de plats que conformen el menú nadalenc, un espectacle gastronòmic que es fa difícil de pair però que és digne d’admirar i, ja que hi som, fotografiar. Els al·lèrgics a aquest tipus d’instantànies tenen dues opcions: bloquejar temporalment els seus amics més foodies o -la meva preferida- fer-li un follow a LasSobras i Sobre_Taula, dos perfils d’Instagram dedicats a immortalitzar com queda una taula després d’haver estat arrasada per la golafreria d’aquells que s’han reunit al seu voltant. “Aquí es menja” i “Tot lo bo s’acaba” són els dos lemes que guien l’objectiu dels seus telèfons mòbils, dues frases que venen a sintetitzar el caràcter quotidià, plaent i malauradament efímer de tota menja.
Lluny de l’artificiosa disposició alimentària habitual dels instagramers gastronòmics més populars, aquests dos perfils ens apropen amb naturalitat la bellesa inherent en unes closques (buides) de musclos, una paella on han resistit uns pocs grans d’arròs del socarrat, un vermut que intuïm pels pinyols de les olives i una escopinya que flota oblidada o un pastís d’aniversari on només han quedat dempeus les espelmes. Observar aquestes imatges, i més en aquestes dates, ens hauria de servir també per prendre consciència de la sort que tenim de poder omplir els nostres plats cada Nadal. Cada dia. Siguem agraïts, doncs. Bones festes.