﻿﻿ Tinc un avortament als 19 anys i va canviar la meva perspectiva completa sobre la vida | CAT.Lamareschale.org
Tinc un avortament als 19 anys i va canviar la meva perspectiva completa sobre la vida
"És hora que totes les dones que han tingut avortaments a unir-se i crear espais per a explicar tota la veritat."
El meu primer embaràs se suposa que és sobre l'alegria.
Se suposava que trucar a la meva mare i fer-la endevinar què.
Se suposava que havia de casar-se i 30 amb un títol de grau, una carrera.
Jo era, de fet, 19. Estava treballant 15 hores a la setmana en una botiga de roba d'època on havia estat conegut per beure a la feina, i jo estava sortint amb un addicte a l'heroïna que havia conegut durant dos mesos.
El meu xicot em va cridar quan jo encara era a la cadira a l'escriptori del metge.
Em sniveled en el meu telèfon que s'obre: ​​"La prova va ser positiva" Em va dir que no estava preparat per ser pare.
Vaig reclamar a ser pro-vida per mi mateix, a favor de l'avortament per a tots els altres;
Però la primera persona amb la qual volia parlar era l'única dona que sabia sobre la faç de la terra que havia tingut un avortament: Dez, el meu cap en una botiga vintage a Vermont.
Ella em va portar per les escales estridents de la botiga al seu "oficina", escriptori voltat per bastidors de pantalons de polièster, i em va asseure en una cadira al davant.
"Vostè sap el que ha de fer", va dir.
Ho vaig fer.
Jo no sabia com o on, o si jo podria manejar un avortament.
Vaig créixer memorització de tanques publicitàries en contra de l'avortament a la meva ciutat natal de Kentucky, amb cosins baptistes del sud que van bloquejar les portes dels centres de salut.
No hi havia cap educació sexual a la meva escola secundària.
Els meus pares semblaven estar ni a favor ni en contra dels drets reproductius;
Eren meridionals convencionals que temien que parlar de sexe em animaria a tenir un munt d'ell.
No cal dir, no tenia ni idea d'on anar per a un avortament.
Dez va marcar el número de Planificació de la Família i em va donar el telèfon.
Primera cita disponible estava en una clínica satèl·lit tres setmanes de baixa.
El cost d'un avortament va ser de $ 415.
Tenia prop de $ 50;
Nen de l'heroïna tenia fins i tot menys.
De segur no cobria el procediment.
Quan vaig penjar el telèfon, Dez em va donar un copet al genoll.
"Per què no prendre un descans de la feina per un temps, noia del partit?" Per a la seva crèdit, que havia de acomiadar-me.
(Per beure a la feina, no per aconseguir colpejat cap amunt.) Així que igual que jo estava embarassada, es va trencar, i l'atur.
Crida a casa
Més tard aquesta nit, amb una barreja insofrible dels símptomes, un permanent mal de cap gelat, nàusees sense fi i l'esgotament, i el que semblava un fet miques cervell-Vaig trucar a la meva mare.
Vaig caminar d'un estret camí entre el llit i la paret de músics morts, a mil milles de la meva habitació infantil, agafant el telèfon a l'orella.
"Què passa, fill?", Va preguntar a l'altre extrem de la línia.
La vergonya urpes en la meva gola, la meva veu alterada.
"Res, la mare.
Es- "
Però el va detonar.
Vaig tractar de reunir "res en absolut", però va sortir més com "natal".
Vaig sentir al meu pare en el fons: "Ella està embarassada, oi?" La meva mare em va preguntar si estava, i jo estava en silenci.
"Oh, Kassi," va dir.
Era un murmuri, però se sentia com una manxa.
Em vaig disculpar i inhalava amb un tartamudeig.
"Qualsevol que sigui la decisió que prengui serà un terrible per a tu," va dir, "Però si es manté el nadó, torna a casa.
Anem a aixecar al nen aquí "Però tan aviat com ella va dir aquestes paraules, em vaig adonar del que significaven :. Divuit anys badallant cap el meu futur, la preocupació, la bugaderia.
"No, mama", li va dir.
"No vaig a haver de".
En realitat, l'oferta de la meva mare era una formalitat.
L'última cosa que volia era que la seva única filla a abandonar la universitat i es mouen a casa per criar un nadó.
Anar a través amb ell
Dies abans de la cita, el meu cotxe es va avariar.
Llavors vaig tenir $ 15 al meu nom a pagar pel procediment.
Vaig anar de porta en porta, demanant a la gent en el meu dormitori permís per prendre prestat un cotxe per a un viatge de 92 milles.
Una noia amb un tall de cabells buzzed em va lliurar les claus de la seva Subaru blau.
Un parell de dies més tard, un xec de $ 400 va arribar de la meva mare amb les paraules "de reparació d'automòbils" guixat en la línia de memòria.
En el matí de la cita, una bata d'hospital va pujar fins el meu estómac, em dóna la volta a través de les fotografies del meu company de quart m'havia portat de la Marxa per la Vida de les Dones a Washington, DC, dos dies abans.
Més d'un milió de persones només havien marxat pel meu dret a triar i jo estava sol en una taula d'examen, fent el que vaig dir que mai faria pel que podia fer les coses que sempre havia volgut fer.
La infermera havia estat remoguda una taula amb una petita massa de vidre vermell en ell, el meu gairebé nadó.
Vaig negar amb violència, amb acarnissament.
Em vaig posar la roba interior a meitat de camí per les meves cames i va buscar amb un coixinet de polzada de gruix, tractant de pegar a l'entrecuix de la roba interior, sentint una combinació d'eufòria i la devastació.
Somiava amb nadons durant els propers sis anys: M'agradaria tenir nadons i matar-los, tenir fills i perdre ells, tenir fills i tenir cura d'ells de la manera que tingui cura del meu germà petit.
Vaig desitjar tristesa es menys treball per curar, però la curació portaria tot el que tenia.
A part de Dez, que no havia estat capaç de trobar una dona a parlar amb mi sobre la seva avortament en les setmanes prèvies a la cita.
Hi havia comprovat la biblioteca per a una memòria d'avortament, però l'únic que van trobar van ser dos llibres d'assajos personals.
En un llibre, cada escriptor va lamentar la seva decisió.
A l'altre llibre, cada escriptor havia fet "la decisió correcta." Semblava una conspiració en la qual milions de dones es van unir a un contracte social implícit perquè coincideixi amb la seva emoció a una tendència política.
Jo era escèptic, però després del meu avortament, que vaig signar contracte social, també.
Durant els propers tres anys, vaig parlar del meu avortament amb tanta naturalitat com vaig parlar de la amigdalectomia vaig tenir a l'escola secundària.
Vaig suprimir qualsevol emoció que semblava un inconvenient per a mi.
Vaig tractar de creure que estava bé, però a poc a poc em va començar a enfonsar-se.
Jo habitualment tira més en el costat de la carretera que es dupliqui en amb el cap entre les cames durant els períodes de pànic avortament lliure flotació.
Em preguntava si m'agradaria anar a l'infern, tot i que jo no crec en l'infern.
Em arraulir al llit, menjar salmó enllaunat, ric en els àcids grassos omega - 3 àcids grassos coneguts per combatre la depressió.
Em sonava a Access Hollywood sobre els meus pensaments.
Sobre el paper, tenia la vida que havia tingut en ment quan dilatarà salari maternitat-còmoda, targeta de visita de luxe, amb dates de bestioles rars.
Però no em sento realitzat.
Amb el temps, el meu dolor em va obligar a intentar la meditació.
No és sofisticat.
Em vaig asseure al pis del bany i vaig respirar.
I va ser allà "en la meditació" que vaig decidir cap de les parts en la guerra política tenia permís per explicar la meva història per a mi.
M'agradaria explicar la meva pròpia història, però en primer lloc, vaig haver d'aprendre a deixar que la por i el dolor vénen tot el camí i per esbrinar què fer amb ell.
Vaig començar a buscar un lloc per curar amb una comunitat que no seria esperar que jo protesto fora de les clíniques d'avortament.
Afortunadament, la mare Google em va presentar a tot un món de remeieres través dels Estats Units.
A l'edat de 25, em vaig posar en un viatge per carretera per complir amb aquest equip multicolor i practicar els rituals, cerimònies i disciplines espirituals que es van curar la meva ment i van transformar la meva vida.
Abraça el dolor
M'agradaria que havia estat preparat per l'angoixa mental impius he experimentat durant diversos anys després de la meva avortament, no perquè jo pogués evitar-ho, però a causa de que el patiment es va obrir la porta de la meva despertar polític, intel·lectual i espiritual.
Apassionadament suport a la justícia reproductiva, i això vol dir que reconec plenament tot el que una persona pot experimentar abans, durant i després d'anys de la interrupció de l'embaràs.
El camí de la il·luminació, tant personal com política comença amb abraçar la totalitat de les coses, no fent cas omís de les parts que ens incomoden.
La il·luminació significa compassió;
Que comença amb el sofriment, el dolor personal i col·lectiva, amb dient la veritat.
Permetent que tots els pensaments i emocions al voltant del meu avortament a sortir va fer possible que jo els curi-i abraçar els centenars de diverses històries d'avortament que he estat escoltant des de llavors.
Ja no crec que les converses de la curació entorn de l'avortament obstaculitza la justícia reproductiva;
De fet, en el profund de sanació personal és el primer pas a la veritable justícia reproductiva que molts de nosaltres anhelem.
La curació entorn de l'avortament significa diferents coses per a diferents persones, però és un viatge individual que prenem junts.
És hora que totes les dones que han tingut avortaments a unir-se i crear espais per a explicar tota la veritat, les coses que hem tingut por de dir.
Sí, em vaig sentir alleujament i gratitud en gran mesura després de la meva avortament, però el meu primer pensament després de la meva procediment era un sentiment de sorpresa: Les dones són complexes ,, poderoses criatures ferotges, i jo no podia creure que molts de la una de cada tres dones que experiència d'avortament estaven donant això per si sol.
Si ha suspès l'embaràs, parli sobre la seva avortament, fins i tot si vostè té por.
Parlar d'això perquè té por.
Si és massa por de dir la veritat per si mateix, i després explicar-ho als altres i tots serem lliures.
Si no està llest, només seguir buscant el parpelleig en la distància.
Aquest és la resta de nosaltres-estem buscant la teva llum, també.
Vols parlar amb algú sobre el seu avortament sense judici?
D'exhalació Pro-Avortament Després de veu Talkline està disponible de dilluns a divendres 5 - 10 pm i dissabtes i diumenges de 12 - 22:00.
1 - 866-4 exhalar o anar a exhaleprovoice.org de més recursos i suport.
Pot causar Amor: Un viatge inesperat de la Il·luminació Després d'Avortament per Kassi Underwood, (HarperOne / Harper Collins).
Disponible per $ 17, amazon.com.
24 Productes Totes les dones benignes necessiten en la seva vida
Coses que haureu de saber abans de visitar el Gyno