AMPA i TICMenors a les xarxes socials, un article del 2012 que val la pena recuperar
Posted on octubre 15, 2015 by AMPA FEDAC Santa Coloma
Infància i tecnologies de la informació i la comunicació
Els experts aconsellen esperar fins als 13 o 14 anys perquè el nen creï el seu perfil
Si obre un compte, informar-lo de quines eines té i de què és la privacitat
Facebook vol captar usuaris de menys de 13 anys per ampliar el seu negoci; els nens estan preparats per utilitzar aquests webs?
Facebook busca usuaris de menys de tretze anys. De fet ja en té bastants, però encara en vol més. Uns set milions de nens menors de tretze anys han obert un perfil en aquesta xarxa social a tot el món. A Espanya, més del 20% dels usuaris d’aquesta edat té un compte al web de Mark Zuckerberg, indica un estudi dels investigadors de la Universitat de Navarra Charo Sádaba i Xavier Bringué. Tanmateix, la intenció de Facebook, revelada dilluns pel diari The Wall Street Journal, xoca amb la legalitat vigent i ha aixecat polseguera entre els reguladors internacionals i defensors de la privacitat de dades. El debat torna a obrir-se: a quina edat està preparat un menor per introduir-se a les xarxes socials?
La normativa de la majoria dels països europeus, Espanya entre ells, prohibeix als menors de catorze anys facilitar informació personal amb finalitats comercials, motiu pel qual l’edat legal per obrir un perfil en una xarxa social sense el consentiment patern està establerta també als catorze. Si un nen menor vol un perfil, necessita que els pares li donin permís. Això suposadament, perquè qualsevol pot inventar la seva edat quan crea un compte en una xarxa social. Sigui com sigui, la presència de menors de catorze anys en aquestes pàgines d’internet augmenta. Un informe de l’observatori EU Kids Online, dirigit per la investigadora de la London School of Economics Sonia Livingston, assenyala que el 38% dels nens europeus de 9 a 12 anys i el 77% dels de 13 a 16 anys tenen el seu propi compte. En ocasions, els pares de nens molt petits truquen directament a la companyia i donen les seves dades per obrir un perfil als fills, assenyala Sádaba; així mateix, algunes xarxes socials apliquen mesures de seguretat extres. “A Tuenti, la xarxa social més popular entre els menors espanyols, fins i tot filtren els continguts, i si creuen que un usuari ha mentit pel que fa a l’edat i no té el consentiment patern, poden arribar a tancar-li el perfil”, afegeix aquesta investigadora. En canvi, Facebook, regida per les lleis de protecció de dades dels Estats Units, té unes normes de privacitat una mica més laxes que ara vol explotar com a estratègia per frenar la seva caiguda en borsa.
Per regla general, Sádaba recomana seguir la llei i esperar als catorze anys perquè un menor d’edat tingui el seu propi perfil en una xarxa social, encara que hi ha excepcions: “Depèn de la personalitat i maduresa del nen”, indica. “Utilitzem les xarxes socials d’internet per mantenir una xarxa social prèviament establerta en el món físic, la dels amics, familiars…, i fins als nou o deu anys un nen té les necessitats socials cobertes per l’entorn familiar immediat, per això no senten l’impuls d’entrar a Facebook o Tuenti”, explica Sádaba, coautora del llibre Redes sociales: manual de supervivencia para padres. És a partir dels onze anys quan els nens entren al món de l’adolescència i el grup d’amics adquireix més importància. “Llavors veuen la utilitat d’entrar a les xarxes socials”, diu la investigadora. Tot i així, si el nen no demana obrir un perfil, Sádaba desaconsella que l’adult l’inciti a fer-ho.
Per ser a les xarxes socials no n’hi ha prou de tenir perícia i coneixements tecnològics. A més, cal sentit comú, adverteix Sonia Livingston a través de correu electrònic. “S’han d’entendre les complicades polítiques i eines de privacitat i les conseqüències de revelar informació personal a través de les webs”, indica. Els nens molt petits són més vulnerables als eventuals perills d’internet (comercials, socials, sexuals…). Per Livingston, els tretze anys ja seria una edat “assenyada” per deixar que un nen entri a les xarxes socials, ja que p dria gaudir dels beneficis d’aquests serveis i entendre les implicacions de gestionar un perfil si algú l’hi explica. Aquí entren en joc tant els pares com l’escola. Ahir mateix, l’Associació Professional Espanyola de Privacitat va demanar que les escoles donin nocions sobre l’ús de les xarxes socials durant el III Congrés Internacional de Menors en les TIC, celebrat a Gijón. Sádaba recomana que els pares eduquin els seus fills o s’assessorin junts sobre quines coses es poden dir a les xarxes socials i quines no, què significa la protecció de dades, a qui es pot acceptar com a amic o quin nivell de privacitat facilita cada web. Aquests són alguns dels consells que, per exemple, inclouen els Mossos d’Esquadra en el programa sobre internet segura que desenvolupen a les escoles catalanes. “És bo que els pares facin un exercici de reflexió abans de permetre que els fills obrin un perfil”, diu Sádaba. A més, està a favor de l’acompanyament patern: “No els espiem, però sí que parlem amb ells del que fan a internet, quines coses els agraden, i fins i tot podem navegar algun dia junts”.
Per molt que un pare investigui les activitats virtuals del fill, el nen sempre podria crear un compte secret i fals per eludir la vigilància paterna. “Per això és millor fer-los entendre en quin tipus de terreny es mouen a les xarxes socials, els beneficis i perills, que també n’hi ha”, assenyala Livingston. I sembla que dóna resultat, ja que els seus estudis indiquen que els nens amb menys de tretze anys no entren mai a Facebook si els pares els ho prohibeixen. En canvi, si no tenen normes i ningú els dóna consells, sí que entren a les xarxes socials pel seu compte.
Així, Facebook ha trobat un nou negoci en els nens, però depèn de l’actitud dels pares entorn de les xarxes socials.
This entry was posted in AMPA i TIC.