Revisió del 15:39, 14 juny 2014
Revisió del 10:34, 4 juny 2014 (modifica)
Revisió del 15:39, 14 juny 2014 (modifica) (desfés)
Al gener del [[1988]] va sortir a la venda ''So Far, So Good... So What!''. Mentre l'àlbum va aconseguir el certificat de platí aals Estats Units, no va ser ben rebut per la majoria de crítics musicals. Una de les cançons incloses, [[In My Darkest Hour]], va ser dedicada al qui havia sigut el seu company a Metallica, el baixista [[Cliff Burton]], que havia mort en un accident d'autobús mentre realitzava una gira amb Metallica a [[Suècia]]. Mustaine va compondre la cançó el dia que va conèixer la notícia, però les lletres (que no fan referència a Cliff Burton) van ser afegides més tard. L'àlbum també va incloure una versió de la cançó [[Anarchy In The UK]], dels [[Sex Pistols]]. Les lletres van ser alterades per Dave Mustaine perquè, tal com declararia més tard, hi havia parts de la cançó original cantades per [[John Lydon]] que no entenia i per tant, es va inventar els trossos que no va entendre.
Megadeth va començar la seva gira mundial de presentació de So Far, So Good... obrint per [[Dio]] a Europa al mes de febrer de l'any 1988, i unint-se a la gira d'[[Iron Maiden]] del seu àlbum [[Seventh Son of a Seventh Son]] que el grup britànic va realitzar a l'estiu del mateix any aals Estats Units. Mustaine va contractar [[Nick Menza]] com a tècnic de bateria de Chuck Behler perquè estigués preparat per substituir a Behler en cas que aquest no continués com a membre de Megadeth per culpa dels problemes que hi havia entre ell i Mustaine.
Amb la nova formació de Megadeth, el grup va entrar a [[Rumbo Studios]] el març del 1990 amb el coproductor [[Mike Clink]] per començar a treballar en el que seria l'àlbum més venut del grup fins al moment, [[Rust in Peace]]. Per primera vegada en tota la seva carrera, el grup va treballar en un estat de sobrietat a l'estudi, fet que va evitar molts dels problemes que havien aparegut en la gravació dels anteriors àlbums. A més, Clink va ser el primer productor que va poder produir amb èxit un àlbum de Megadeth des del principi fins al final, sense ser acomiadat com havia passat amb els anteriors productors que havia tingut el grup.
Posat mundialment a la venda el 24 de setembre del 1990, [[Rust in Peace]] va ser un èxit absolut del grup i va rebre elogis tant dels fans com dels crítics. L'àlbum es caracteritza per una gran tècnica musical amb constants canvis de ritme, riffs contundents i grans solos de guitarra de Friedman. L'àlbum ha estat considerat com un dels àlbums imprescindibles de [[Thrash metal]], amb temes que s'han convertit en clàssics del grup com ara ''Holy Wars...The Punishment Due'', ''Hangar 18'' o ''Tornado of Souls''. [[Rust in Peace]] va vendre més d'un milió de còpies aals Estats Units, i va estar nominat als [[Grammy]] l'any 1991 i 1992.
Al setembre del 1990 Megadeth es va unir a [[Slayer]], [[Testament]] i [[Suicidal Tendencies]] per a la gira europea "Clash of the Titans" i a l'octubre van ser afegits com a grup per a obrir la gira de [[Judas Priest]] en la presentació de l'àlbum [[Painkiller]], que culminà amb una actuació al gener de 1991 davant de 140.000 persones, en el festival [[Rock in Rio|Rock in Rio 2]] a [[Brasil]]. Seguint amb l'èxit de la gira europea, la gira americana de "Clash of the Titans" va començar al maig del 1991, actuant Megadeth, [[Slayer]], [[Anthrax]] i [[Alice in Chains]] com a grup d'obertura. L'any 1991 Megadeth va treure a la venda el seu primer vídeo, [[Rusted Pieces]]. El vídeo contenia els sis videoclips que havia tret prèviament i una entrevista amb els membres del grup.
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/13594002»