Xocolata Desfeta: Carrot Cupcakes
Ja fa dies i dies que no passo per aquí. Em sento malament fins i tot! No sé si us passa, però tinc la sensació que el dia té poques hores... No puc arribar a tot. I no és que faci res extraordinari... Em preocupa aquesta sensació. Si us plau, digueu-me que també us passa! El que em treu més temps de tot és la universitat. A totes les assignatures ens demanen treballs en grup i clar, fàcil, no és. Entre que hi ha gent que treballa, gent que té fills, etc., és impossible trobar un dia que a tots ens vagi bé... Però bé, anem sobrevivint, que és el que compta!
Tenia tantes ganes d'entrar a la cuina... Però entrar-hi de veritat, no a fregir 4 nuggets perquè no tinc temps de preparar res. Així que m'he animat a fer uns cupcakes de pastanaga. La recepta, com no, és del web de la Martha Stewart. És una recepta de muffin, però li he afegit la cobertura de mascarpone... I ja tenim un cupcake. Els puristes del cupcake me matarien si veiessin què he fet... Haha!
Escalfem el forn a uns 175º. Pelem les pastanagues i les triturem. En un bol gran, barregem la farina, la mantega, el sucre normal, la sal, el iogurt, el llevat , l'ou i el bicarbonat. Podem fer-ho amb la batedora mateix perquè no quedin grumolls. Ara, afegim la pastanaga i remenem perquè tot ben mesclat. Ara, en uns motllos, aboquem la massa i enfornem uns 20 minutets. No cal omplir els motlles fins dalt de tot ja que la massa sempre puja una mica al forn. Podem punxar els muffins amb un escuradents per veure si estan cuits per dins. Els treiem i els deixem refredar per, posteriorment, desemmotllar-los.
En un bol, barregem el formatge mascarpone i el sucre llustre, amb una cullera mateix, i el posem per damunt el muffin. Podem decorar-lo amb uns filets de pastanaga. A casa, com no ens agrada el frosting de mascarpone, he deixat uns quants muffins sense res. També estan ben bons ;)
Publicat per Marina a 17:52
La cocina de mi abuelo 22 de març de 2011 a les 18:53
Lucia 22 de març de 2011 a les 18:59
T'han quedat preciosos! es que el pastís de pastanaga es el meu preferit i vaig colecionant receptes.
M'agraden les teves fotos!
josep 22 de març de 2011 a les 19:00
Si cada vegada que tardes en publicar, quan ho fas, ens obsequies amb meravelles com aquestes, pots prendre't el temps que vulguis, es una autèntica delícia entrar al bloc i veure aquestes fantàstiques fotos (el gust, desgraciadament, només ens el podem imaginar).
Joaquina 22 de març de 2011 a les 19:25
Jo vaig fer un pastis de xocolata i pastanaga, per començar a introduir-la en la resposteria, i aquests cupcakes poden ser el segon pas. La cobertura de mascarpone m´encanta...... Un petó.
Karolina 22 de març de 2011 a les 19:30
oh que bonitos, y ricos!!! esa combinación es super rica!! si señora!!! fqts
Cristina 22 de març de 2011 a les 20:15
Tota l´energia la guardes per la cuina, oi? doncs segueix així, encara que et falti temps. T´han quedat preciosos.
nee* 22 de març de 2011 a les 20:27
M'encanten, segur que t'han quedat boníssims.
T'entenc, jo també tinc aquesta sensació molt cops, i això que a la universitat de treballs en grup res de res, jaja. Per intentar aprofitar el dia al màxim la meva opció és a les 6 fora del llita, jaja, una bona sesió de footing i a començar el dia amb bon peu.
Per cert, què estudies, si es pot preguntar, esclar? :P
tallerdesucre 22 de març de 2011 a les 20:49
MMM!T'han quedat molt macos!!I la pastanaga li dóna un toc genial!
elsfogonsdelabordeta 22 de març de 2011 a les 20:50
Oh nena... oi tant que t'entenc en això del temps... una que treballa i estudia a la universitat d'avui en dia sap del que parles! jajaja Ais...
I aquests cupcakes són fantàstics! Saps que tinc uns pastissetes de pastanaga pendents de publicar? BONÍSSIMS!
Neus 22 de març de 2011 a les 21:51
Noia, no et preocupis, aixo del bloc ha de ser una distracció, no una obligació... per que ademés tots tenim feina i anem igual, no podem veure totes les cuines que voldriem...
M'agrada moltisim la teva recepte d'avui
Mercè 22 de març de 2011 a les 21:53
Tu tranquila... s'ha de fer el que es pot! ;)
I Marina, a mi tant me fa si són muffins o cupcakes. T'han quedat sensacionals!!
Cristina 22 de març de 2011 a les 22:12
A mi em passa com a tu, no tinc temps per tot però el que es fa per plaer no ens pot estressar! M'encanten aquests cupcakes!!
el taller de cuina 22 de març de 2011 a les 22:12
Com que jo més que purista sóc ignorant al món dels cupcakes, aquests teus els trobo perfectes!!
I a nosaltres també ens passa!! e dia no té prou hores!!
a peu coix 22 de març de 2011 a les 22:22
Me l'apunto! Mai he fet servir pastanagues
Catieu 22 de març de 2011 a les 22:25
Que macos!!!!No n'he fet mai de pastanaga, ni tampoc amb coca. Ho hauré de provar, tenen un aspecte sensacional i amb la coberta de mascarpone uhmmm!!!!.....
Como na casa 22 de març de 2011 a les 22:30
Deliciosa la presentación y seguro que también la receta!!
Mari 22 de març de 2011 a les 22:32
Quina bona pinta!! És un pecat! jejej
Ingrid 22 de març de 2011 a les 23:22
Els cupcakes de pastanaga m'encanten!!! els has decorat molt i molt bé!
nyanyels 23 de març de 2011 a les 2:00
Tenen una pinta exquisita. Sempre m'ha captivat el pastís o, en aquest cas, els cupcakes de pastanaga, però mai m'he atrevit. Veient aquestes fotos m'han entrat moltes ganes de fer-ne.
Gemma 23 de març de 2011 a les 7:35
M'encanta la coca de pastanaga, així que aquests cupackes m'agradarine segur. I amb la coberutra han de quedar de vici total!
Acabatdefer 23 de març de 2011 a les 8:08
Quina pinta.... i que bufons, els puristes dels cupcakes que s'hi possin fulles perquè t'han quedat preciosos i molt temptadors.
Coses de Llàbiro 23 de març de 2011 a les 9:57
És un dels meus eterns pendents...
Falta de temps? Això crec que ja és per sempre. Jo també em queixava quan anava a la universitat però ara encara en tinc menys. Això si, cada dia m'organitzo millor, suposo que quan tingui 90 anys ja ho tindré tot més controlat!
Em sembla que molt no t'he ajudat...
Judith 23 de març de 2011 a les 10:39
Doncs sort que has entrat i ens has presentat aquesta cucada!!!! Com diu la Moni, jo també la tinc a pendents!!!! petonets guapa
Elisabet Figueras 23 de març de 2011 a les 15:02
És increible com corren les hores i la sensació que no pots fer-ho tot, però ens ho hem d'agafar amb filosofia i prioritzar. Que bé que de tant en tant puguis fer aquestes delicies i les comperteixis amb nosaltres, gràcies.
antonia 23 de març de 2011 a les 15:36
tienen que esta buenísimos! y sí, me pasa como a tí, ¡¡me faltan horas!! (además, el blog quita mucho tiempo...)
Teresa 23 de març de 2011 a les 18:17
Molt bonics!!! i segur que encara més bons!!!
SUSANNA 23 de març de 2011 a les 19:52
molt macos i segur que molt bons, anoto la teva recepta...hummm
Fem un mos 23 de març de 2011 a les 20:32
Aquets cupcakes de pastanaga han d’estar de vici
Trini Altea 23 de març de 2011 a les 21:52
Marina mamma mia qué pinta más rica.
Me gusta tú blog me quedo y volvere a visitarte.
Laura Homemade 24 de març de 2011 a les 10:34
Uns cupcakes molt bonics. Tenen que ser boníssims. Laura (Cocina Homemade)
Alba 24 de març de 2011 a les 19:18
Tant els pastissos com muffins/cupcakes de pastanaga m'encanten! Mai hagués pensat que una verdura fos tan productiva en un pastisset.
I a mi també em passa el mateix que a tu. El temps se m'escapa. Vull fer moltes coses i no arribo a tot, algú mou les manetes del rellotge quan no miro, n'estic segura!! :P
Anna 24 de març de 2011 a les 20:03
T´entenc Marina, i jo també em sento malament quan no puc contestar tots els comentaris ni visitar els blogs que m´agraden.. que hi farem feina, nen...un no parar! Però val la pena esperar i trobar-te amb uns cupcakes tan fantàstics!
Rosa 25 de març de 2011 a les 16:09
Me encanta esa combinación de sabores. Estupenda receta!!!
Emma 26 de març de 2011 a les 9:42
Marina...no t'has de preocupar...tots anem igual!! imaginat amb fills...a més, lo del blog ha de ser per disfrutar!!
el muffins tenen una pinta increible!! et felicito!!
Elena 28 de març de 2011 a les 0:25
QUé preciosidad de cupcakes, me han encantado, son de mis favoritos y las fotos son espectaculares...
Massitet 28 de març de 2011 a les 18:50
Feia dies que no venia a veure`t i m'he saturat i tot de tantes coses que tenia pendents de llegir! Ara, aquestes cupcakes de pastanaga m'han fet entrar a comentar... Quina pinta, xicona!
Estàs feta una artistassa. Amb la cuina i amb les fotos!
Carrot Cake 31 de març de 2011 a les 19:17