GloBos.blog . Més de 1.000 poemes: "LA MORT, CONTADA AL NEN DEL VEÏNAT" de V. Andrés Estellés
El porquet 1 de novembre de 2011 a les 17:12
Sempre que llegeixo Estellés acabo amb la pell de gallina, i ara no n'ha estat una excepció.
Carme 1 de novembre de 2011 a les 20:08
La mort sempre es queda... realment com explicar-ho? NO hi ha com Estellés!
Glo.bos.blog 1 de novembre de 2011 a les 23:35
Si, Porquet, amb paraules molt planeres diu coses que esborronen.
Glo.bos.blog 1 de novembre de 2011 a les 23:38
Hola, Carme! L'Estellés ho explica. Però dubto que el nen veinet comprengues gaire cosa...