Segon treball. Les dones a la Guerra Civil - Ejercicios de Arqueología - Docsity
Maida.Moreno_Baz_n 5 de junio de 2018
Segon treball. Les dones a la Guerra Civil, Ejercicios de Arqueología. Universitat de Barcelona (UB)
Arqueología,Historia y filosofía
26Número de visitas
Prof. anónimo 1208
Asignatura: Art i historia, Profesor: Macias prieto Guadaira, Carrera: Arqueologia, Universidad: UB
Les dones al bàndol republicà
Quan en parla de la guerra es tendeix a imaginar homes amb el tan conegut mono blau
que van lluitar per defensar la República i contra el
feixisme que cada cop més anava augmentant.
Les dones però, tot i ser sempre oblidades, van ser-hi i
van lluitar igual de bé que els homes.
A l’estiu de 1936 la figura heroica de la miliciana es
convertí ràpidament en tot un símbol de lluita i
revolució que comportà la mobilització del poble
contra el feixisme, degut a que davant aquesta lluita els
rols de gènere associats a les dones es debilitaven ja que
els seus companys ja no les veien només com mares,
esposes o dones de la llar, sinó com a companyes que
es solidaritzaven i amb les que compartien opinions i
Milicianes i milicians durant els primers dies del cop d’Estat (El Huffington).
Cartell al principi de la guerra pel qual cridaven les dones per anar al front a lluitar (MadMenArt).
Marina Ginestà, miliciana de la Joventut Comunista, al terrat d’un hotel a Barcelona durant els dies que van seguir el cop d’estat. És una de les fotografies més famoses de la guerra i va suposar una imatge més de la dona lluitadora(Marianne).
Durant les primeres setmanes de guerra unes poques dones es van unir als seus companys
homes i començaren la seva milícia. Unes es dirigiren al front d’Aragó, de Guadalajara,
del País Basc, etc. Fou el moment de les famoses milicianes com Lina Odena, Rosario
Sánchez “La Dinamitera”, entre d’altres. Tot i això, però, fins i tot al front existia un
marcat grau de divisió sexual del treball ja que normalment les dones realitzaven les
feines de cuina, sanitària, etc.
Després del cop d’Estat, la classe obrera
lluità contra els militars reaccionaris i
per transformar la societat. Va prendre
el control d eles fàbriques, camps, etc. I
la dona, en aquest ambient
revolucionari, lluità com mai per la seva
emancipació contra la doble opressió,
de classe i gènere. Per això, va decidir
agafar el fusell i lluitar com a miliciana.
Això fou degut a que el bàndol
republicà les cridà per combatre al front
per la necessitat de combatents que
experimentà la República front
l’aixecament dels sublevats i
inicialment fou una acció desesperada i
improvisada per a que els rebels no guanyessin la guerra. El número de milicianes no fou
gaire alt, però es convertiren en un mite bèl·lic. Van actuar tant al front com a la
rereguarda.
La figura de la miliciana passà per dos etapes
➢ Mitificació: foren un gran referent per les
diferents organitzacions esquerranes de tota Europa
just abans de la Segona Guerra Mundial. L’Espanya
republicana utilitzà les milicianes en un principi com
a instrument de propaganda qualificant-les com
“heroïnes de la pàtria” i representant-les en diversos
cartells. L’objectiu era convèncer els homes per a que
combatessin imitant el patró de les seves companyes.
Miliciana al front durant els primers moments de la Guerra. Aquesta imatge durarà poc ja que després se’ls assignarà tasques a la rereguarda (Tribuna Feminista).
Rosario Sánchez “La Dinamitera”, miliciana del Partit Comunista. És una de les dones més significants de la guerra contra els feixistes i pel qual el poeta Miguel Hernández li dedicà un poema. És només un exemple de la miliciana (Las historias de Doncel).
➢ Desprestigi: en el moment en que es deixà de
considerar a les milicianes com a arma
necessària, es començaren a desmitificar i
deixar-les apartades a la rereguarda.
Inicialment aquest traspàs del front a la
rereguarda va mantenir el concepte d’heroïna,
però a segon pla. Més tard aquest concepte va
desaparèixer totalment. Per argumentar que les
milicianes es retiraren del front s’exposaren
motius com que estaven poc preparades o que
eren més efectives a la rereguarda, però el
motiu que les desprestigià fou la seva suposada
vinculació a la representació de la prostituta.
Va córrer el rumor que transmetien malalties
venèries entre els combatents del front.
Es van crear organitzacions comla Unión de
Muchachas (UM),aCatalunya la Unió de Dones de
Catalunya (UDC) i Aliança Nacional de Dones Joves
(ANDJ); l’Agrupación de Mujeres Antifascistas (AMA)
que depenia del Partido Comunista, l’anarquista
Mujeres Libres o el Secretariat de Femení del POUM (SFPOUM). També es crearen
batallons femenins de milicianes. Van destacar dones com Concha Pérez o Rosaria “La
Dinamitera”.
Milicianes el 1936 (Libcom.org)
Cartell del 1937, en el qual comença la fase de desprestigi de la miliciana i fins i tot la seva relació amb la prostitució (España Eterna).
Les dones al bàndol nacional
Després del cop militar del 18 de juliol contra el govern de la República, les dones
simpatitzants a aquest, van acudir com a “voluntarios del 18 de julio”. Aquest es tractava
de falangistes, carlistes, catòliques i monàrquiques de la Renovación Española i de Acción
Les organitzacions que van dirigir el treball de les dones a la zona feixista foren les
Margaritas de Comunión Tradicionalista (CT); Acción Católica de la Mujer i la Sección
Femenina de Falange (SF).
El territori sota el control dels colpistes va suspendre
tota la legislació republicana, restablint el codi civil
de 1889 que suposava a la dona deixar de treballar i
passar a dependre totalment de l’home. Tot i això,
però, la dona era necessària a les fàbriques sobretot
quan tot el voluntariat començava a disminuir. Per
això, Mercedes Sanz Bachiller, creadora d’ Auxilio
Social, impulsà la creació d’una institució per a
l’explotació de la mà d’obra femenina, el Servicio
Social para la Mujer: les que tingueren entre 16 i 35
anys realitzarien de forma gratuïta i obligatòria
activitats assistencials, sobretot al front i hospitals,
Auxilio Social i a institucions militars; a més, el
Servicio Social funcionaria com un mode de
socialització amb l’ideari feixista, sent formades al
coneixement dels seus deures i de dedicació
de la llar.
Infermeres pertanyents a La Falange o Auxilio Social. És una de les tasques que el bàndol feixista es veia en obligació de fer degut a que necessitaven a les dones com a ajuda a la rereguarda(Tdodocolección).
Cartell reivindicant la figura de la dona al bàndol franquista: la figura de la mare i el seu fill (www.guerracivil1936.galeon.com).
La Sección Femenina era la més important i es dedicà a organitzar grups d’infermeres i a
encarregar-se dels orfes mentre els
homes combatien. D’aquesta manera
es van unificar els deures femenins i
les afiliades van augmentar fins les
250.000, encara que eren cridades
únicament per als “deures purament
femenins” com per exemple, resoldre
la situació angoixant d’orfes i famílies
trencades. També organitzaven tallers
i magatzems, com els safareigs que
havia al front, o encarregar-se de la
roba dels combatents.
Dones teixint roba per als combatents del front. Era una de les poques tasques, però de les que més necessitava el bàndol franquista, que les dones feien (www.guerracivil1936.galeon.com).
• Historia de España. La Guerra Civil Española (18/12/2017):
• Document pdf extret de la Biblioteca (24/12/2017):
http://bibliotecavirtualsenior.es/wp-content/uploads/2016/06/El-papel-de-la-
mujer-en-la-Guerra-Civil-espa--ola.pdf
• Recuperando memoria (18/12/2017):
https://radiorecuperandomemoria.com/2017/03/07/la-mujer-en-la-guerra-civil-
espanola-las-milicianas/
• Guerra Civil y Revolución Social (29/12/2017):
http://guerracivilyrevolcionnsocial.blogspot.com.es/2012/07/mujeres-libres.html
• Tribuna Feminista (4/01/2018):
http://www.tribunafeminista.org/2017/03/la-movilizacion-femenina-en-la-
guerra-civil-espanola/
• Los ojos de Hipatia (6/01/2018):
http://losojosdehipatia.com.es/cultura/historia/la-miliciana-en-la-guerra-civil-
realidad-e-imagen/
• El silencio de la Guerra Civil Española (6/01/2018):
https://elsilencioguerracivilespanola.wordpress.com/tag/milicianas/
El treball gremial de les dones
dones, treball i societat
Treball Història Antiga.Les dones a Grècia
segon treball
treball segon
segon parcial politica de treball social de segon curs
Treball Sixena
La violència al Neolític
Segon treball. Les dones a la Guerra Civil
Museu de cultures del món. Nova Guiena
Comentari de text. La Piràmide de Qéops
Antropología(2053)
Historia(14759)