Nadal, temps de música. Una crítica de Ferran Riesgo. VEU Revista cultural de la Universitat d'Alacant
Nadal, temps de música. Una crítica de Ferran Riesgo
"Nadal, temps de música": La coral de la UA en el Paranimf
El dimecres 9 de desembre, prop de les vuit de la vesprada, la coral de la UA iniciava en el Paranimf el seu habitual cicle de concerts de Nadal. En aquesta ocasió col·laborava en l'esdeveniment el Projecte Home i alguns dels seus membres es trobaven entre el públic; després d'unes breus paraules de la seua directora i del rector, es va projectar un vídeo de l'organització, i al cap de menys de deu minuts, el conjunt apareixia sobre l'escenari.
El grup que dirigeix Àngel Lluís Ferrando va oferir una actuació entranyable i un programa d'acord amb el que es pot esperar en aquestes dates, en què es posava l'èmfasi, això sí, en el repertori valencià, evitant l'imperi de la nadala amb peces com la coneguda «Wimoweh (The Lion Sleeps Tonight)» o «Tintinnabulum», de Karl Jenkins. No es tracta d'una agrupació professional, va insistir el director, ni d'una plantilla estable, ja que es renova quasi totalment cada curs acadèmic. Resulta natural, doncs, que amb a penes dos mesos d'assajos les entrades no foren impecables en alguns contrapunts, o l'afinació d'una o altra corda decaiguera ací i allà. No obstant axiò, l'agrupació va mostrar desimboltura i aplom, i una cohesió sòlida en les obres que més dominava, com «Cum decore» o el« Good news» que van oferir pràcticament al final , fora de programa.
El públic es va mostrar animat i va aplaudir amb ganes, especialment al tancament del concert, i va agrair la fluida comunicació que va establir amb ells el director. Ferrando va introduir moltes de les cançons amb una breu explicació, a més d'apuntar algun canvi en el programa, però sempre sense deixar que decaiguera el ritme de l'actuació. El pati de butaques, agraït, va respondre marcant el compàs en «Good News» i va acomiadar dempeus la coral després del bis (una repetició de « Tintinnabulum»). La química entre els cantants i el director va ser més que evident, i l'atmosfera general de l'acte va anant fent-se més i més distesa.
En suma: si l'actuació de la coral no va ser perfecta, va estar molt lluny de ser dolenta i va oferir moments d’autèntica qualitat musical. Aquest concert i els que el segueixen, juntament amb els oferits per l'OFUA, vénen a corroborar la importància d'activitats com aquesta per a qualsevol comunitat universitària: més enllà del resultat artístic, que, a més, va ser bo, l’aspecte fonamental és que serveixen per a unir-nos i generen entre els estudiants un impuls indiscutiblement positiu. El Nadal és una excusa tan vàlida com qualsevol altra per a celebrar la música.