Al.lèrgies en gats i gossos - Blog Hospital Veterianri de Catalunya
LES AL·LÈRGIES EN GATS I GOSSOS
Per HVC | març 1, 2017 | Dermatologia | 2 comments
La Dra. Carla Roch responsable del servei de dermatologia de l’HVC Roc Verd i Sarrià ens dóna més informació sobre les ale.lèrgies que poden patir les nostres mascotes:
Les al·lèrgies més notòries en el món veterinari de petits animals, gos i gat, són les expressades a nivell cutani. També existeixen reaccions al·lèrgiques que impliquen epitelis interns com per exemple les involucrades amb la faringe i/o laringe o teixit subcutani i cutani facial. Aquestes solen ser degudes a brots aguts i puntuals, i tenen una gravetat superior a la resta per la possible obstrucció de les vies respiratòries, però per sort són menys freqüents.
Parlant de les manifestacions cutànies, les quals són les més habituals, podríem aclarir que són aquelles que es manifesten a la dermis i involucren l’epidermis però no amb tanta freqüència el teixit subcutani.
Una al·lèrgia és una reacció hipersensibilitat, que com el seu nom indica, esdevé una reacció exagerada sobre alguns components per part del sistema immunitari. Malgrat que la majoria d’al·lèrgens coneguts són comuns entre individus, el caràcter únic i individual de reacció de cada organisme és el fet més característic.
Si volguéssim simplificar les al·lèrgies més comunes en el gos i el gat, podríem agrupar-les en tres grans grups segons els al·lèrgens causants d’aquestes: (Existeixen infinitat d’al·lèrgens més minoritaris però no menys importants):
• Al·lèrgies Alimentàries: Els al·lèrgens serien components alimentaris, entre els quals els més destacats són les proteïnes. Malgrat haver proteïnes animals que per estadística estan al capdavant de la llista, les reaccions alimentàries poden ser causades per un munt d’aliments.
• Al·lèrgies a la picada (saliva) d’alguns insectes, en concret de la puça: La saliva d’aquests paràsits causa una elevada hipersensibilitat en l’espècie canina i felina. A més d’anar ben desparasitats externament per evitar el contagi de malalties sistèmiques per part d’ectoparàsits, és important allunyar-los dels nostres animals per evitar les possibles reaccions al·lèrgiques.
• Al·lèrgia ambiental o Atòpia: És per descomptat la més coneguda i no per poc motiu, ja que és el grup més ampli i amb més facilitat de trobar interaccions entre els seus components. Per simplificar aquest grup, podríem esmentar dos subgrups en ell: al·lèrgens pòl·lens i al·lèrgens àcars. Els signes de les al·lèrgies causades per pòl·lens solen aparèixer esporàdicament durant l’any, coincidint segons l’espècie de planta productora a primavera o a tardor. Per contra, d’àcars en tenim constantment a casa, i per tant, tindríem signes més constants.
Recordar també que els signes més habituals serien el prurit (picor) i l’eritema (envermelliment) de la pell, però potser els més visibles serien els signes secundaris, lesions autoinduïdes causades pel rascat, o lesions per infeccions secundàries de bacteris i/o llevats que aprofiten la inflamació i baixa defensa de la pell en un procés al·lèrgic per instaurar-se, causar danys epitelials i augmentar el prurit.
Cal deixar clar, que la majoria de reaccions al·lèrgiques són multifactorials, és a dir, poden estar causades per diferents al·lèrgens de diferents grups, per tant i per exemple, un pacient amb una al·lèrgia ambiental coneguda cal que cuidi la seva alimentació i la seva desparasitació externa per evitar els sumatoris d’altres grups. Per descomptat, cal el diagnòstic d’un veterinari per evitar confusions o amagar altres possibles causes de prurit.
Des de l’Hospital veterinari de Catalunya recomanem acudir a l’inici dels símptomes, i si no és així perquè fossin lleus, comentar possibles canvis cutanis o comportamentals en les revisions periòdiques anuals per poder detectar el problema el més aviat possible.
La Dra. Carla Roch forma part del Servei de Dermatologia de l’Hospital Veterianri de Catalunya.
Llicenciada en Veterinària per la Universitat Autònoma de Barcelona, a més a més ha realitzat diferents cursos com el Mòdul del Postgrau en Dermatologia de la UAB.
És membre d’AVEPA i forma part del grup de Dermatologia d’AVEPA.
Per a més informació pot deixar el seu comentari i la Dra. Carla Roch o bé un dels nostres veterinaris especialistes en dermatologia atendrà la seva sol·licitud de manera personalitzada.
Mercè Casals on 18/09/2018 at 19:33
Tinc un gos d’aigua espanyol i té picors. Es va fer lesions a les puntes de les orelles i a les almoadilles de les potes. Es llepava tot el dia i es rascava les orelles. La veterinaria li va receptar cortisona, però no millorava. Llavors li vàrem canviar el pinso per un d’hidrolitzat i va millorar, però la millora també va coincidir amb que no es mullava amb l’aigua de la piscina. Quan va tornar a mullar-se (només posa el cap i les potes del davant), va començar a fer lleganyes, els ulls molt vermells i tornar-se a llepar potes i genitals. Voldria saber si és possible que el clor de la piscina, encara que el gos només es mulli el cap i les potes del davant, li provoqui picor en altres parts, com la zona dels genitals (encara que no es mullin). Com podem saber si té al·lèrgia al clor? Hi ha algun tipus de prova per saber-ho?. Moltes gràcies.
HVC on 23/05/2019 at 11:18
El millor és que vinguès a visitar-se amb la Cap de dermatologia de l’Hospital Veterinari de Catalunya. Concretament la Dra. Carla Roch.
Etologia animals de companyia
Dieta per a gats
Febre en animals | Com sabré si el meu amic pelut està malalt?
Castrar un gos. Avantatges i desavantatges.