Com sorgeix la idea del viatge? L’Eric des de fa molts anys anunciava que quan arribés a la trentena marxaria a conèixer món. La Marta ho va descobrir més tard que també era la seva opció de camí desprès d’un Erasmus a Porto, Portugal.
La nostra relació, però, es va trencar i no va ser fins al cap de nou mesos que va haver una retrobada i un objectiu comú : marxar cap a Sudamèrica.
El fet era que primer va haver una busca de pis (amb hipoteca i tot) per desprès marxar al cap de dos o tres anys .
Finalment, però, en una nit de Sant Josep de 2003 tot va canviar: ja sabíem que ens casàvem al voltant de l’estiu de 2004 però ¿perquè ens aventuràvem amb hipoteques que ens lligarien per tota la vida i faria impossible el nostre somni? Potser per una seguretat alhora de la tornada.
I així va ser, varem començar a planificar el viatge que es va convertir en una estança en un projecte. Ens adonàrem que si passàvem un any viatjant mancava de sentit, simples turistes.
En una maratoniana ronda de trucades a totes les ONG’s de Barcelona als voltants del Nadal de 2003, tres ens van acollir per si volíem incorporar-nos als seus projectes ( Volpa, Educo i Vols). I així finalment ens decidírem per Educo. Una petita ONG de les Corts que treballa per a unes monges teresianes situades a la regió de Santa Cruz de Bolívia i es dediquen a l’educació. Això va convertir San Julian, el poble on hi ha l’escola, en el punt central del nostre viatge, amb un abans a Brasil i un desprès a altres països hispanoamericans, tot cercant catalans.
Poques coses caben a la bossa de viatge.
Les il·lusions, els reptes, els records, i tots vosaltres sí que hi sereu a dins.
De la idea a la partida. Abans del viatge.