Emil Bohn - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure
5 de juliol de 1909(1909-07-05) (als 70 anys)
Emil Bohn (Bielau del Neisse, 14 de gener, 1839 - [...?], 5 de juliol de 1909) fou un músic alemany.
Primer estudià filosofia, i després música a Breslau amb els mestres E. Baumgarta (orgue) i (teoria) amb Julius Schaeffer, i fou organista el 1868 en la mateixa ciutat, on i fundà una societat coral que portava el seu nom i que executà valuoses composicions dels antics mestres les quals jeien en l'oblit. El 1884 la universitat el nomenà doctor honorari i li confià la direcció de la societat acadèmica coral.
Va publicar: Fünfzig historiske Konzerte in Breslau (1893); Bibliographie der Musikdruckwerke des 16 und 17 Jahrh, in der Sadtbibliothek zu Breslau (1890); Repertorium der wortrefflichsten Vokalkompositionen in Deutschland vom 15 Jahrhts, zum 1640, i Ein hundert historische Konzerte im Breslau vom 1881 zu 1905.[1]
↑ Diversos autors, 1991, p. 1350.
Diversos autors «Enciclopèdia Espasa» (en es). Editorial Espasa, núm. 8, 1991.
BNE: XX4581654
BNF: cb135424105
GND: 116232250
LCCN: no99005281
VIAF: 13052630
ISNI: 0000 0001 1597 5191
SELIBR: 327264
SUDOC: 050735918
NKC: jo2013744247
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Emil_Bohn&oldid=21297842»
La pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2019 a les 08:12.