Us mantindrem informats sobre les comunicacions de la parròquia.
PRIMER DIUMENGE SENSE MISSES AMB FIDELS…
DIUMENGE (única celebració, enllaç a Video en facebook)
El relat que acabem de llegir i escoltar és llarg i molt detallat. Està pensat i redactat per a desembocar en el moment final i culminant:
l’acte de fe que fa el cec acabat de curar quan s’agenolla davant de Jesús.
Un acte de fe que no és fe en Déu o en el Fill de Déu, sinó fe en el Fill de l’home.
L’expressió “Fill de l’home” només l’usa Jesús. Ningú més. Fou una novetat que Jesús introduí en aquella cultura. Es tracta d’una expressió semítica: bor’adam: fill d’adam. O el seu equivalent bor’nasa: fill d’home. Adam és el mateix que home. Per tant,
l’evangeli de Joan redacta un procés molt dur que té com a desenllaç final i conclusió la fe en l’home.
El procés, seguit fil per randa, és terrible. La iniciativa és de Jesús ja que ni es menciona que el cec demanés ser curat. I quan hi comença, a veure, comencen també les dificultats. Els veïns dubten, els seus pares l’abandonen i no volen donar la cara per ell, els dirigents religiosos l’insulten i, finalment, l’excomuniquen. Es tracta, doncs,
d’un procés de creixent solitud:
l’abandona la societat, el deixa sol la família, i la religió l’excomunica.
Què se’n desprèn de tot plegat? Que
per creure de veritat s’ha de passar per tot això.
Però, creure en què? creure en qui? en Déu? NO. En el Fill de Déu? Tampoc. Es tracta de
creure en l’home.
Això és el més difícil, el més problemàtic. Per què? Perquè això requereix un procés de
despullament de tot allò que ens impedeix coincidir amb l’humà,
creure en l’humà. Els homes estem disposats a posar la nostra fe en el poder, en l’honor, en els diners, en la ciència, en l’esotèric i estrany.
Creiem en els déus, en els ritus, en els miracles, en els sants, en els curanderos,
en el que sigui.
La ruïna de la humanitat està en què no creiem en l’home, en el ser humà.
Per això no el respectem. Per això no el tractem com es mereix. Per això no l’estimem, sigui qui sigui i es porti com es porti. Estem cecs. Vivim encegats.
I els fanàtics de la religió són els enemics més durs de la humanització de l’ésser humà. Vet aquí el decisiu: no prendre’s seriosament la fe en la persona humana. Perquè justament en la persona humana s’hi ha encarnat Déu.
Per això, a Déu, o el trobem en la persona humana o no el trobarem mai enlloc.
Vet aquí la gran lliçó de l’evangeli d’avui i de sempre.
4º diumenge de Quaresma (A)
Hi anà, se rentà, i tornà veient-hi.
+ Lectura del sant evangeli segons sant Joan 9, 1-41
–No ha estat per cap pecat, ni d'ell ni dels seus pares, sinó perquè es manifestin en ell les obres de Déu. 4 Mentre és de dia, nosaltres hem de fer les obres del qui m'ha enviat: però ara s'acosta la nit, quan ningú no pot treballar. 5 Mentre sóc al món, sóc la llum del món.
6Dit això, escopí a terra, va fer fang amb la saliva, el va estendre sobre els ulls del cec 7 i li digué:
–Aquest, ¿no és el qui s'asseia a demanar caritat?
–No és pas ell: és un que s'hi assembla.
10Llavors li preguntaren:
–Doncs com és que se t'han obert els ulls?
–Aquell home que es diu Jesús ha fet fang, me l'ha estès sobre els ulls i m'ha dit: "Vés a Siloè i renta-t'hi." Jo hi he anat, m'he rentat i ara hi veig.
13 Dugueren als fariseus el qui abans era cec. 14 El dia que Jesús havia fet el fang i li havia obert els ulls era dissabte.15 També els fariseus li van preguntar com havia arribat a veure-hi. Ell els respongué:
–M'ha posat fang sobre els ulls, m'he rentat i ara hi veig.
–I tu, què en dius del qui t'ha obert els ulls?
18Els jueus no es van creure que aquell home hagués estat cec i hagués arribat a veure-hi. Per això van cridar els pares del qui ara hi veia 19 i els van interrogar:
20Els seus pares respongueren:
22Els seus pares van respondre així perquè tenien por dels jueus, que llavors ja havien acordat expulsar de la sinagoga tothom qui confessés que Jesús era el Messies. 23 Per això els seus pares van dir que ja era prou gran i que l'interroguessin a ell mateix.
–Digues què t'ha fet. Com t'ha obert els ulls?
–Ja us ho he dit i no me n'heu fet cas. Per què voleu sentir-ho una altra vegada? O és que també vosaltres us voleu fer deixebles seus?
–Deixeble seu, ho deus ser tu! Nosaltres som deixebles de Moisès. 29 I de Moisès, sabem que Déu li va parlar, però aquest no sabem d'on és.
–Justament això és el que em sorprèn. Ell, a mi, m'ha obert els ulls, i vosaltres no sabeu d'on és. 31 Tots sabem que Déu no escolta els pecadors, però sí que escolta els qui el veneren i compleixen la seva voluntat. 32 Mai no s'havia sentit a dir que ningú obrís els ulls d'un cec de naixement. 33 Si aquest no vingués de Déu, no hauria pogut fer res.
–Creus en el Fill de l'home?
37Li diu Jesús:
–Ja l'has vist: és el qui et parla.
ATEISME NO SINCER
DISPOSICIONS DIOCESANES
Publicado el 13 marzo, 2020 por Joan
CATEQUESI PRIMERA COMUNIÓ – MONTISIÓN DE PORRERES
Publicado el 8 marzo, 2020 por Joan
Diumenge , 8 març, SEGON DE QUARESMA
QUARESMA – DIUMENGE SEGON
Publicado el 7 marzo, 2020 por Joan
Dimecres, 4 març 20'30-21'30 h CAN VALLESPIR
Transfiguració de Jesús (Mt 17, 1-9)
1 Sis dies després, Jesús va prendre amb ell Pere, Jaume i Joan, el germà de Jaume, se'ls endugué a part dalt d'una muntanya alta 2 i es transfigurà davant d'ells; la seva cara es tornà resplendent com el sol, i els seus vestits, blancs com la llum. 3 Llavors se'ls van aparèixer Moisès i Elies, que conversaven amb Jesús. 4 Pere digué a Jesús:
–Aquest és el meu Fill, el meu estimat, en qui m'he complagut; escolteu-lo.
–Aixequeu-vos, no tingueu por.
–No digueu res a ningú d'aquesta visió fins que el Fill de l'home hagi ressuscitat d'entre els morts.
–Com és que els mestres de la Llei diuen que primer ha de venir Elies?
–És cert que Elies havia de venir a renovar-ho tot; 12 i jo us asseguro que ja va venir i no el reconegueren, sinó que el van tractar com van voler. Igualment el Fill de l'home ha de patir a les seves mans.
QUINA “ESTAMPA” VOS AGRADA MÉS…??
QUINA ÉS MÉS REAL…??
2º diumenge de Quaresma (A)
La seva cara es tornà resplendent com el sol.
+ Lectura del sant evangeli segons sant Mateu 17, 1-9
FORA POR (clicar)
Pere digué a Jesús: Senyor, és bo que estiguem aquí dalt. Si vols, hi faré tres cabanes: una per a tu, un
a per a Moisès i una altra per a Elies
INSTAL·LAR-SE…??? (clicar)
Desert i muntanya
De l’escena de Jesús en el desert, del darrer diumenge, passem avui a l’escena de Jesús a la muntanya. De la situació de temptació al desert, a la d’il·luminació a la muntanya. De la comunicació amb el diable al desert, a la comunicació amb Déu, el seu Pare, a la muntanya. De l’experiència de la debilitat humana en el desert, a l’experiència de la divinitat a la muntanya. De la soledat al desert, a la companyia de Moisés i Elies a la muntanya. Dels àngels que el servien al desert, a la satisfacció per les paraules amoroses del Pare a la muntanya. De deixar Jesús el desert per emprendre la seva missió enmig de la gent, a baixar Jesús de la muntanya per continuar aquella mateixa missió.
Creuament de vivències
Dues escenes, dues experiències que es van creuant en la vida de Jesús. Dues experiències que es van creuant en el seguidors de Jesús. Ell mateix els hi va predir.
Les dues s’han d’anar vivint amb tota la seva realitat, amb tot el seu sentit. Les dues les ha de viure cada u de nosaltres en la complexitat del nostre dia a dia. No es poden programar, ni planificar. Però hem d’estar previnguts.
Cal, doncs, prendre’n consciència i saber adoptar en cada circumstància l’estil de Jesús, A la nostra vida hi ha moments de temptació, en major o menor grau, de defallir del nostre bon desig d’actuar evangèlicament, i moments de sentir-se contents per l’opció i estil de vida en el que ens hem compromès.
Confiança i compromís
En els moments de temptació Jesús mantenia la seva confiança que la Paraula de Déu és compliria. Per això, davant de la temptació evoca la seva confiança en la paraula de Déu de l’Escriptura, i així domina la temptació. En les nostres temptacions també cal confiar no solament en la paraula en les Escriptures, sinó també i sobretot en la paraula de Déu feta carn, Jesús de Natzaret. Per això ens ha deixat el seu Esperit.
Però, com que nosaltres no tenim prou confiança en la paraula de Déu…no aconseguim sempre vèncer la temptació i… caiem en ella. Aleshores és el moment en què hem de posar la nostra confiança en la paraula de perdó, que és Jesús mateix. El perdó és experiència de muntanya, del Jesús resplendent, del Jesús acollidor i il·lusionant, però que ens ha d‘instar inevitablement a baixar de la muntanya per portar a terme la nostra missió enmig de la gent, com Ell va fer, com un més, sense mostres espectaculars. Ell ens hi acompanya.
LA POR DINS L'ESGLÉSIA (clicar)
Dins el marc de les activitats quaresmals per a pe¡reparar-nos per la Pasqua:
– Exercici del Via-Crucis
– Divendres 13 de març 20 hores
– Església dels Dolors