Experiència a la Selva de Mar
Premsa publicacions
CUITA DE CALÇ AL FORN GRAN DE'N TORRÓ DE FONTETA
CURS DE MESTRATGE EN CONSTRUCCIÓ TRADICIONAL. LA CALÇ
III. VOLTA CATALANA AMB BTC (Blocs de terra comprimida)
Reunió Associació Turisme Rural Girona
II. Volta Catalana amb BTC (Blocs de terra comprimida)
6à edició del curs de Volta Catalana
Aquest dissabte he visitat una obra que fa vint anys vaig projectar, es tracta d’una capella encarregada pel Sr Ruiz Samaranch en la seva finca de Selva de Mar. Amb el temps aquesta petita construcció ha guanyat la patina pròpia de l’arquitectura tradicional. Amb el retrobament no puc mes que agrair la confiança del Sr Ruiz Samaranch en aquest i tots el projectes que vaig desenvolupar per a ell, a els artesans que ho van fer possible, a bòvila Bondia que va facilitar la rajoleria tradicional, al Calero de Ripollet que va subministrar la calç, a el meu col•lega Jordi Espar que va assistir-me en la composició clàssica dels alçats i, finalment, al el col•lega Lluis Auquer que com arquitecte municipal hem va donar a conèixer el propietari.
Aquesta modesta obra la tenia, en part, amagada per una certa timidesa en front els criteris estètics que regeixen el gremi d’arquitectes. Molt sovint la relectura del llenguatge clàssic ha empobrit el passatge de mals exemples , degut en part a la incorrecta materialització. En aquest cas el rigor formal anava de la ma de la materialització i el pas del temps no ha fet mes que subratllar-ho. De fet les dues úniques solucions que vaig equivocar-me per inexperiència va ser en els fonaments de formigó armat i el morter de la fabrica ceràmica amb morter de pòrtland. En aquella època encara desconeixia l’existència a casa nostre de calç hidràulica.
De totes maners una obra així als anys noranta em reporta una gran satisfacció al comprovar que la meva recerca personal per els materials tradicionals ve d’una època on els arquitecte catalans semblava que havien de transformar-se en empresaris o fins i tot en promotors immobiliaris com a única sortida professional. Gracies a déu, avui en dia existeix un amplíssim grup de joves arquitectes que s’estan prenent en serio la re proposició de materials pre industrials en les construccions actuals.
No volia tancar el relat sense agrair de tot cor la presència de la Nuria Polo en aquesta visita nostàlgica, la meva actual parella, arquitecte amb qui compartim criteris.