Somnis – PRODUCTES DE NETEJA
Categoria: Somnis
Crec que és l’esforç d’haver d’encarar preguntes de nivell com “què tal la feina?”, “com va tot?”, “què saps d’aquells?” i haver de replicar amb “i a tu?”, “surts amb algú?”, “t’has canviat de feina?” o “què tal et va amb aquella?” el que fa que una mandra espesa com una boira m’envolti i em costi quedar amb gent, trucar, fins i tot enviar un email. Aquesta incòmode manera de forçar-te a afrontar el present quan, en dies com avui, només em ve de gust compartir el somni que he tingut aquesta nit i no parlar de res més.
Era un fugir continuu dels aliens del film homònim de Ridley Scott (la bona, la del ’79) per diferents localitzacions. Els aliens eren tan estúpids que en comptes de saltar a la cara de les seves víctimes, es cargolaven als seus braços i jo els escridassava perquè no ho feien bé. No m’entenien.
I hi ha qui pensa què collons importen el que somien els demés. Jo culpo a la societat i dono gràcies per les xarxes socials.
You’re Repressed But You’re Remarkably Dressed
Nens en quimono que van a taekwondo que es creuen amb monges que esperen a la porta a un capellà que finta a un urbà. Són els últims personatges anònims de la cantonada de Balmes amb Diputació que encara poden passejar en uniforme sense por a desvetllar la seva identitat secreta.
I viu a la vorera del davant, oposat al Seminari, un jaciment de Kryptonita. Un quiosc de pornografia.