Amb ulls de pedagog: Ensenyar a ensenyar
Martadivendres, 17 d’abril de 2009 a les 19:31:00 CESTBé! He llegit atentament l'article, penso que com en tot hi ha bons i mals docents, però el que si que és cert que no sempre els que saben molt d'història, de matemàtiques, etc., no sempre són bons docents i aquí si que hi entra la pedagogia, ja que molts dels que han fet aquestes carreres de cinc anys acaben a l'ensenyança perquè no troben res més, no ho fan per vocació, sinó com a sortida professional, que per cert, és molt lícit ja que tots hem de treballar i aquesta és una bona sortida, però per justificar aquest fet, no cal desprestigiar a tota aquella gent que fa de la docència una manera de viure, però que s'ho creu i li agrada saber transmetre als seus alumnes els seus coneixements, i aquí, hi entren els pedagogs, que penso que si vàrem fer aquests estudis és perquè creiem en la educació i el gran valor que això té. No cal criticar ni un a un especialista ni a l'altre ja que en general tothom li agrada fer la feina ben feta, el que hem de fer és una reflexió profunda de com evitar fer males pràctiques en el món de la docència, ja que els nostres alumnes són el nostre futur, i com més ben preparats vagin, tant academicament com personalment, tot anirà millor.ResponEliminaXavier Ureta Buxedadivendres, 17 d’abril de 2009 a les 19:45:00 CESTGràcies, Marta pel teu interessant comentari. Hi estic bàsicament d'acord.ResponEliminaAfegeix un comentariCarrega'n més...