El programa ‘Sempre Acompanyats’, contra la soledat no volguda, i van quatre anys de treball - Created by pep valenzuela - In category: Destacats, Política / Societat - Tagged with: ajuntament, Creu Roja, gent gran, Programa Sempre Acompanyats, soledat no volguda, Terrassa - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa
You are here: Home / Destacats / Política / Societat / El programa ‘Sempre Acompanyats’, contra la soledat no volguda, i van quatre anys de treball
El passat 30 de setembre, a la plaça del Tint, una trobada del programa amb ràdio Terrassa en directe. Foto PV
Més de 200 persones grans ateses amb aquest programa social, desenvolupat al Districte IV, sobre la base d’una àmplia coordinació comunitària d’entitats i administració pública
El passat 30 de setembre, Dia Internacional de la Gent Gran, va tenir lloc a la plaça del Tint una programació especial del programa de Ràdio Terrassa «La Veu dels Sempre Acompanyats», dirigit per la periodista i locutora Mariona Tomàs, un programa que s’emet en el marc del Programa de Suport a les Persones Grans Sempre Acompanyades. Aquest dia es feia balanç de més de tres anys de funcionament d’aquest projecte pilot que vol atendre les persones majors de 65 anys que viuen en situació de soledat no volguda.
Un balanç molt positiu, d’acord amb l’opinió de tots els agents implicats. Realitzat al Districte IV, ha atès a més de 200 persones, mobilitzant entitats socials i de l’Administració als barris.
L’envelliment de la població al nostre país i a la nostra ciutat, així com els canvis en l’estructura dels nuclis familiars o de convivència, en el marc dels canvis d’estructura productiva i econòmica, estan canviant notablement la fisonomia de les nostres societats i les formes de relació i vida. Una de les conseqüències greus d’aquests canvis és el de la manca de serveis d’atenció a la gent gran, persones que perden autonomia i per tant no van a fer activitats als casals, no participen en les associacions i van quedant marginades; un problema que s’agreuja quan aquestes persones viuen en condicions de soledat no volguda.
El programa Sempre Acompanyats nasqué al 2013 per intervenir i cercar solucions, amb una prova pilot desenvolupada a Terrassa, Girona i Tortosa. A la nostra ciutat s’optà per implementar-ho a tres dels barris del Districte 4: La Maurina, Ca n’Aurell i La Cogullada, a proposta de l’Ajuntament, tot considerant era el segon districte amb més volum de persones grans que viuen soles, i aprofitant que la regidora del districte en aquell moment també era la regidora de Gent Gran, la Josefina Soler.
Hom parla d’unes 1.634 persones grans censades, que viuen soles i majors de 65 anys. «De totes formes nosaltres atenem a persones que tenen sensació o emoció de soledat no volguda», aclareix l’Eli Fuentes, referent tècnic d’intervenció comunitària del programa, en conversa amb Malarrassa, «és a dir que pot haver persones que viuen amb la seva família però igualment se senten soles, perquè els fills estan tot el dia treballant o altres…».
Proposta de l’Obra Social en combinació amb la Creu Roja i suport de l’Ajuntament, els bons resultats fins el moment animen a plantejar fer una ampliació de territori, explica l’Eli. Això, però, és un debat que depèn dels recursos de l’Ajuntament, i que té a veure directament amb Serveis Socials, els CAPs, les coordinadores de districte i la Policia Municipal. Hi ha la perspectiva, de totes formes, que el proper any es pugui ampliar al districte 5.
L’objectiu és donar resposta a aquesta situació de soledat, però no mitjançant els centres especialitzats, sinó amb la comunitat, explica l’Eli, i per tant mobilitzant associacions veïnals, de comerciants, escoles i instituts, a més dels centres que ja fan coses per a gent gran, centre de dies, casals, associacions de gent gran.
Serveis Socials ja té persones en aquesta situació, però les atén només si la persona va al servei. La diferència del programa és que fa una tasca de detecció i seguiment, sempre que la persona ho accepti, amb trucades telefòniques periòdiques, visites a casa i intentant ajudar en casos de mobilitat quan cal.
Aquesta és la tasca de l’equip tècnic que dinamitza l’Eli, junt amb la Sílvia Martínez. Després, hi ha la tècnica comunitària que va a fer les entrevistes a les persones grans. L’Eli és responsable també del Grup d’Acció Social, que reuneix les 21 entitats que han volgut formar part del projecte, a banda alguns grups col·laboradors.
La informació sobre eventuals casos pot arribar pel telèfon d’avís, gratuït, per comerciants, policia local, associació i comunitats veïnals. L’equip contacta amb la persona i mobilitza els recursos a l’abast, comptant sempre amb el suport de les entitats i persones voluntàries. És un treball individualitzat, matisa l’Eli. La dinamitzadora elogia molt la col·laboració de les AV, que han mobilitzat sòcies i comunitats de veïns.
La clau de l’èxit, emfasitza, està en el fet que la programació és decidida per les entitats: «jo sóc neutral i el que mana és el que diuen les entitats». De totes formes, assegura que «l’ajuntament s’ha posat molt i posa molts recursos». Es fan reunions bimensuals amb les entitats (GAS), mentre el dit equip d’intervenció (Eli i Sílvia) funciona de forma permanent. L’altre objectiu i tasca del programa és informar i sensibilitzar la població, que és la vessant comunitària del projecte.
Durant els quelcom més de 3 anys s’han atès més de 200 persones. L’Eli destaca la labor de les «voluntàries de barri», persones que fan com «d’antenes». Aquí, l’Eli destaca el paper d’algunes comerciants. Ara hi ha, a més, 37 persones que estan fent activitats diverses, com ara acompanyament a domicili o per sortir a passejar o comprar, algunes vegades acompanyament en cotxe per fer activitats.
Aquest any, posaran un punt d’informació en els centres de salut. Els metges i infermeres informen que hi ha molts casos de persones grans que van allà i es passen tot el matí, però el que tenen és necessitat que algun els faci cas una estona.
Les persones cuidadores fan cursos de formació, per assolir eines per enfrontar situacions, com ara prevencions de riscos i sobre envelliment actiu, activitats possibles, recursos disponibles a la ciutat, primers auxilis. La Policia Municipal i els Mossos fan cada any xerrades de sensibilització sobre aspectes com seguretat o robatoris al carrer.
Finançament de l’Obra Social La Caixa paga l’equip bàsic (amb contracte de Creu Roja) i 1.000 euros anuals per materials, convocatòries, alguna trobada i poc més. Després, cada entitat del GAS fa la seva aportació. L’ajuntament posa una infraestructura gran, cessió d’espais, materials per exposicions, fira de la gent gran, a més de persones, treballadores socials i professionals que hi dediquen un bon temps.
L’Administració s’ha de fer responsable
Aquesta experiència pilot ha demostrat la necessitat del servei, assegura la dinamitzadora del programa a Terrassa, l’Eli Fuentes. Ara caldria que l’administració pública se’n fes responsable, tot mantenint allò que ha funcionat i millorant el possible: «La perspectiva de l’experiència pilot seria que Serveis Socials ho fes com a propi i ho gestionin ells».
L’ajuntament, de fet, sembla voler que continuï, però com fins ara, amb aquest equip. Però el projecte, declara, està pensant per a que «funcioni de forma natural, que el circuit que hem muntat amb totes les entitats i mecanismes continuï, però via Serveis Socials, que l’ajuntament gestioni el telèfon d’alarma, que funciona 24 hores. Seria allò ideal». Des de la Generalitat han elogiat el programa, però no hi ha cap indicació sobre compromís.
Les associacions veïnals, per la seva part, tenen molt clar que això hauria de funcionar a tota la ciutat com a servei municipal. De fet, informa l’Eli, ja atenen casos d’altres districtes perquè hi ha «situacions indefugibles que ens demanen».
Al teatre dels Salesians, l’alumnat de 3r d’ESO va participar en el programa i en una obra de teatre. Foto PV
Veus de la comunitat i del barri
Antoni Falgar, president AV Ca n’Aurell: L’associació veïnal de Ca n’Aurell és una de les entitats protagonistes. Abans del programa ja treballaven amb Acció Gent Gran i feien voluntariat per acompanyar persones soles a casa. L’Antoni Falgar, president de la junta, va ser una d’elles. Formen part del GAS, «formem una cadena de solidaritat», afirma, «nosaltres som una baula més».
N’està segur que les assistentes socials fan més feina, «però nosaltres podem fer prevenció, abans d’arribar a l’assistenta». Des de la seva perspectiva «es va avançant, però queda molt per fer. Aquest programa no es pot deixar, hauria de quedar com a política pública fixa».
Mariona Rierola, Associació Comerciants Ca n’Aurell: “Sempre estem al carrer i coneixem bastant bé la gent del barri”, afirma la Mariona Rierola, de l’Associació Comerciants Ca n’Aurell. L’entitat té 70 comerços associats malgrat la destrucció del petit comerç de barri. Convidada per l’equip del programa l’associació no va dubtar en adherir-s’hi i col·laborar: «em vaig enamorar de seguida, aquest treball comunitari és molt important», assegura. Han fet molta distribució de fulls informatius. Van fer la campanya «Posa’t el nom», consistent en què les dependentes portessin el nom amb el rètol «Sempre Acompanyat» penjat a la camisa, esdevenint informadores. Els comerciants truquen de seguida que aconsegueixen informació o detecten algun cas. «Hem ajudat a donar visibilitat al problema, hem conscienciat».
Toni Corral, tutor 3r ESO Salesians: El taller de “Compromís Social” de l’alumnat de 3r ESO dels Salesians, el curs passat, va girar entorn al programa Sempre Acompanyats. “Encaixava a la perfecció amb els nostres objectius de solidaritat, temes socials, creixement personal”, explica en Toni Corral, tutor del curs. Recorda que van quedar molt impactats amb el relat sobre la problemàtica, «es van posar totalment en el lloc dels altres i es van implicar de seguida».
L’alumnat va fer dinàmiques amb gent gran, que van explicar la seva experiència, cursets d’ús de mòbil al casal d’Avís de la Maurina, amb un èxit total, i van fer una obra de teatre. En Xavi Avellaneda, un dels alumnes, va adaptar el guió de l’obra de la Teresa Casals per incorporar acció de l’alumnat. «Ha estat una gran oportunitat i experiència per a tothom», assegura en Toni tot afirmant que continuaran col·laborant.