« Perdoneu,… però algú ho havia de dir
fent receptes »
06/05/2011 per paraulespetites
a 06/05/2011 a 12:34 | Resposta Elisa
Qué bo Paula, no en tenia ni idea, pero té tot el sentit!
Apa doncs me’n vaig a patir una mica el cap de setmana, pel qual sento vertadera passió!
a 06/05/2011 a 12:54 | Resposta Anna
Em deixes morta…
a 06/05/2011 a 14:39 | Resposta David
Ja ho veus! 🙂 Però la història no comença amb el llatí: de fet, aquesta paraula ha entrat al llatí manllevada del grec, de “páthos”, que significa ‘sofriment’, ‘malaltia’. També és d’aquí que ve el sufix “-patia”. Ex.: neuropatia, telepatia.
(Pots veure-ho aquí: http://www.diccionari.cat/lexicx.jsp?GECART=0167700 )
a 06/05/2011 a 21:51 | Resposta MadeByMiki
Entre tu i el comentari d’en David he quedat ben instruït, gràcies a tots dos.
a 09/05/2011 a 12:46 | Resposta Marta
Realment mai mhi havia posat a reflexionar sobre això però, és evident que qui, per exemple, està malalt d’amor per alguna cosa és un apassionat. 🙂
gràcies per seguir el meu blog!!