anemdeviatge: de juny 2007
Ja fa 4 dies que som a St.Cristóbal de Las Casas, una ciutat situada a la vall del Jovel a uns 2160 m.És una ciutat molt tranquila amb aparença de poble, es va fer coneguda quan l'1 de gener del 1994 quan va ser ocupada per l'Ejercito Zapatista de Liberación Nacional (EZLN). Actualment la cosa està bastant tranquila, de revolucionaris ni un, el que hi ha per aquí es força turista.Nosaltres ens hi hem quedat uns dies l'ambient es molt agradable i hem aprofitat per descansar, actualitzar el blog i preparar la ruta per Guatemala.PD:Si vens per aquí val la pena no perdres el mercat municipal que hi ha al nort de la ciutat.Ah! la galeria de Mèxic II ja està llesta.
Has sigut la primera en encertar on es trobava en Paltruc. Rebràs el teu PREMI una fantàstica postal desde Mèxic.Passa'ns quan abans millor la teva adreça per mail: anemdeviatge@gmail.comPD: Urgell, ho sento molt però se t'han adelantat, un altre dia serà, tranquila que hi hauran més Paltrucs!!
Arribem ven d'hora pel mati a la ciutat de Palenque, després de 6 hores de autocar nocturn amb controls militars inclosos. Busquem allotjament al Panchán, una zona de cabanes a 5km de la city a la carretera de las ruïnes.Per aprofitar el dia, pel mati fem ruïnes i per la tarda una remullada a Agua azul i Misol-Ha, l'endemà cap a St. Cristóbal de Las Casas falta gent.Les ruïnes de Palenque són impressionants, estan situades en mig de la selva. Mentre passeges mirant les piràmides sents els micos a 1km en dins la selva fent uns crits esgarrifosos.De totes les piràmides només hi ha un 5% excavat i la resta encara està sota la selva.PD: En aquesta serie de fotos n'hi ha una on surt en Paltruc. Ara si que el podeu buscar i qui el trobi primer tindrà PREMI!!!!
Hola a tots , ara que això ja a començat volíem fer un intent de concretar en quines dates estarem per l'agost i els nadals, per si algú es vol apuntar :-) ( sense passar-se, eh?)Imprescindible:-portar una bona motxilla-moltes ganes de conèixer món.Entre juliol i agost volem estar per Hondures i Nicaragua i cap al novembre desembre esperem estar per Xile.Apa doncs, ja ho sabeu!PD: tot això es aproximat, sempre hi ha la possibilitat de quedar-te en algun lloc remot i muntar un xiringuito...
D'un sol espaterrant vem passar a un diluvi universal !!! Ja ha començat l'època de pluges, la gent del carrer ens comentava que això ja no hi ha qui ho pari, a partir d'ara cada dia un xàfec.Hem fet una parada a Campeche, ciutat Patrimoni Mundial per la Unesco. Realment s'ho val.Es una ciutat de postal, carres empedrats, façanes perfectament pintades de colors pastels, vespres amb música en directe amb actuacions folklòriques i caps de setmana amb els carrers plens de paradetes amb menjars, dolços, raspats, begudes i un especial Bingo al carrer.La gent s'arregla per baixar a gaudir de la seva ciutat i tot respira un aire de bon rotllo i felicitat, "una mica sospitós" una mica peli de Stephen king. :-P
Si, en Paltruc era a la última foto a punt de pujar les escales.El primer que l'ha endevinat es en Carles per tan tindràs el teu regal, d'aqui 10 dies rebràs una postal del lloc on estiguem escrita a mà!!!! uauauua
Hem visitat els 3 Cenotes de Cuzamán, són uns llacs, normalment subterranis, que es crean per l'erosió de l'aigua, molts d'ells són sota terra, d'altres són exteriors. Per baixar-hi hi han instalades unes escales de fusta amb una plataforma final que et permet banyarte al llac. Les aigues són super transperents i quan hi entren els rajos de sol pel forat de l'entrada agafan uns tons impressionants. D'entrada fa una mica de cosa ficar-se a l'aigua perque on no hi ha sol es negre total però val la pena atrevir's-hi, a més normalment no hi ha gent i tens tot el llac per a tu sol.En aquesta especia de cavitats, o coves hi haviten alguns animalons que sents quan estas a l'aigua fent sorrolls molt extranys, rat-penats, ocells varis i peixots rarets!Per anar de Cenote en Cenote s'utilitza un "trunc", una espècia de vagoneta que va per sobre d'uns rails i tirat per un cavall petit. A part de les constans sotregades i possibles descarrilaments a les curves, hi ha un altre inconvenient, només hi ha una via, i quan topes de cara amb un altre carro un dels dos li toca baixar i apartar-lo de la via a força de braços!!Una mica d'historia dels cenotes:Estan comptabilitzats uns 3.000 en tota la regió del Yucatan, alguns d'ells no es poden visitar perque estan en terrenys privats. Els Mayas els utilitazaven per llençar els cossos dels morts en combat, les dones que morien en el part i també els sacrificis de verges. Els Mayas creien que si mories sacrificat davant al cenote com ofrena els Déus et salvarien del Xilbalbá (l'infern) i aniries directament al cel.
Desprès de un curt trajecte de 4 hores ens plantem a Merida. Teníem previst fer una parada d'un parell de dies per visitar la ciutat i fer una excursió a les ruïnes de Chichen Itza, pero ja en portem dos i aquí encara queden moltes coses per veure.PD: El incident del catamarà a resultat ser error de la guia de viatge, ja que el servei que buscàvem ja fa temps que no existeix. :-)PD: Ah!! i a veure qui trova a en Paltruc...
Sortim de Cancun, agafem un bus i ens plantem a Puerto Juarez tots decidits a agafar el ferry cap a Isla Mujeres, pero baixem a la parada equivocada i ens toca agafar el super turbo jet ultrarapid catamaran farcit de turistes cap a isla mujeres amb 15 minuts.Paguem i callem.La illa nomes te un 8 km de llarg per 300 metres d'ample, esta ple de cotxets de golf circulant amb carabana. El ambient es forca tranquil, amb hippies de ultima fornada fent collarets.Per fi ens hem pogut remullar al ocea atlantic.PD: no hem pogut posar accents ni c trencades en aquest post!!
Els primers comiats i l'entrega del Paltruc, un amic que ens acompanyarà, si no es perd, durant l'aventura.