Creativitat a altes hores de la matinada
Al capvespre els esperits s'inquieten. L'ésser humà es recull dins la seguretat de la llar per protegir-se de les seves pròpies pors. O bé les exorcitza. La companyonia, el contacte amb els amics de tota la vida, o amb d'altres coneguts tot just fa una estona, ajuda a espantar les incerteses. Es forja una relació compacta i entranyable que pot arribar a durar tota la vida, o senzillament fins a l'alba. La nit obre percepcions, afectes i projectes. I per fer-ho, res millor que visitar els seus temples: els bars de copes. Barcelona no seria la mateixa sense la seva nit. Malgrat que no sigui d'una fogositat especial, ha servit perquè la tradicional seriositat i rigor de la seva gent trobi un punt d'arrencada creatiu i d'intercanvi d'idees. Barcelona troba, a la nit, la seva vàlvula d'escapada d'una creativitat potser massa desbordant per trobar-se còmoda a plena llum del sol.
Arquitectes, dissenyadors, artistes, modistes, empresaris.... tota la llavor de la creativitat de la ciutat, que de dia viu en compartiments estancs, coincideix a la nit per donar-li una forma particular que situa Barcelona en l'òrbita internacional. I tot gràcies a l'interiorisme d'un nou tipus de local nocturn que uneix elements com la qualitat de l'alcohol i de la música, la idoneïtat de l'espai per fomentar noves relacions, o senzillament la comoditat, amb un disseny modern i amb la capacitat d'atreure clientela nova, àvida de descobrir noves singularitats estètiques.
Als anys vuitanta, els bars de copes van ser anomenats "bars de disseny", una maldestra definició de la qual encara no se n'han pogut desempallegar. Van ser els temps del Boliche, el Liquid, el Metropol, el Zig-Zag, el KGB, el SíSíSí, l'Otto Zutz, el Nick Havanna, el Velvet o el Zsa-Zsa. Alguns encara funcionen -d'altres queden en el record d'una època- i segueixen essent lloc de peregrinació per aquells que un dia que un dia van descobrir, tal vegada en una revista internacional, la capacitat d'innovació de la ciutat. Tots ells van ajudar a crear la imatge de la Barcelona actual. Ni que fos a altes hores de la matinada.