MUSEU NACIONAL ARQUEOLÒGIC DE TARRAGONA / Museus / Home - Arqueoxarxa
Home > Museus > MUSEU NACIONAL ARQUEOLÒGIC DE TARRAGONA
Dt. a ds. 9.30-18 h
Dg i festius: 10-14 h
Juny-setembre: Dt. a ds. 9.30-20.30 h
Tancat: dilluns, 01/01, 01/05, 19/08, 23/09, 25/12 i 26/12
Amb clara vocació romanista, el MNAT és el museu més antic de Catalunya en la seva especialitat, un testimoni excepcional del procés de romanització de la península Ibèrica.
La importància històrica i monumental de la ciutat de Tàrraco i la problemàtica arqueològica urbana que comporta el jaciment han orientat els esforços investigadors del Museu cap a aquesta etapa històrica. D’aquest passat romà en destaquen el fragment de muralla romana del semisoterrani –conservat in situ-, els elements constructius i decoratius dels edificis públics, la sala dels mosaics amb el famós emblema de la Medusa, així com l’escultura romana.
El MNAT forma part de la Xarxa de Museus Europeus de Romanitat Roman Europe. Roman Museums in Europe .
Actualment, el Museu incorpora, a més del Museu Arqueològic, els següents centres: Museu i Necròpolis Paleocristians i els importants conjunts arqueològics de les vil·les romanes de Centcelles (Constantí) i dels Munts (Altafulla), així com altres monuments: el Teatre Romà, l'Arc de Berà i la Torre dels Escipions.
Les exposicions del MNAT
La memòria compartida. Museus convidats al MNAT. El relleu del Rapte de Prosèrpina. Musée Saint-Raymond de Toulouse
El rapte de Persèfone-Core-Prosèrpina per Hades-Plutó representa un dels grans mites de l'antiga Grècia. En aquesta experiència en línia s’analitza el mite a través del relleu procedent de la vil·la romana de Chiragan i del sarcòfag procedent de Tarragona.
L’artista Jesús Galdón reflexiona en aquesta exposició sobre la memòria, la continuïtat i l’anònim, un mosaic contemporani en el que es confonen les peces arqueològiques, restes d'una continuïtat truncada, restes que com el melic, són les ferides d'aquesta continuïtat.
Les arts del metall. Col·leccions del Musée Saint_Raymond, musée des Antiques de Toulouse. De l’edat del bronze a l’època romana
Una oportunitat per conèixer una selecció del magnífic fons del Musée Saint Raimond, que ens parlen del descobriment del metall -l'or i el coure en primer lloc- omnipresent en la nostra vida quotidiana.
La memòria compartida. Museus convidats al MNAT. El Museo de Zaragoza. El retrat d’Augusto de Turiaso (Tarazona)
A l’antiga Turiaso es van trobar les restes d’un antic balneari on es va trobar un retrat de l’emperador August, que ens recorda un episodi de la seva vida: els problemes de salut que patí al finalitzar la guerra a Cantabria, de tornada a Tàrraco, on hi va haver culte a l’emperador.
Perspectiva hipotètica de Tàrraco, s. II dC
Des de la seva fundació, l'any 218 aC, Tàrraco esdevingué un assentament bàsic per a la romanització de la península Ibèrica. L'any 27 aC, Tàrraco fou designada capital de la província Hispania citerior, anomenada també Tarraconensis . Una nova perspectiva de la ciutat romana.
Tarragona i l'arqueologia són dues realitats que sempre, han anat íntimament lligades. Aquesta mostra exposa els materials i les dades descobertes en les intervencions del 2001.
Dones a Tàrraco
Imatges procedents de l'antiga Tàrraco que ens mostren algunes dones conegudes com Lívia o Faustina i desconegudes com la vella antoniniana de barroc pentinat, o immortals com deesses, muses i altres divinitats, que ens acosten a un món divers, complex i de grans canvis, en el que la dona tenia un paper molt secundari.
Tarraco en la fotografia del segle XX: 1939-1979
Arts de l'Amèrica Central
Un viatge a les mítiques i creatives senderes de les societats precolombines d’aquella regió, a través de la seva destacada producció escultòrica i ceràmica. Un homenatge als pobles de Nicaragua, Costa Rica i Panamà i als seus avantpassats, la tradició i la creativitat dels quals tant ens enriqueixen.
El Museu Maricel de Sitges destaca per conservar una col·lecció d’arqueologia precolombina de gran qualitat. La major part d’aquests objectes apareixen formant part dels aixovars de les tombes i ens donen informació sobre molts dels aspectes de la vida quotidiana dels maies prehispànics.
Jo Claudi. El tresor de la Pobla de Mafumet
El matí del 12 de gener de 1872, dos nois van trobar a la Pobla de Mafumet un recipient ceràmic amb unes 250 monedes, agrupades formant cartutxos. Encunyades en la primera època del regnat de Claudi (41/42 dC) constitueixen el major conjunt de sestercis de Claudi fins ara trobat en forma de tresor.
El renaixement de Tàrraco 1563. Lluís Pons d’Icart i Anton van den Wyngaerde
Els primers intents d’interpretació de la Tarragona romana es remunten al segle XVI, durant el Renaixement. Lluís Pons d’Icart, advocat i erudit, originari de Tarragona i Anton Van den Wyngaerde, pintor especialitzat en vistes urbanes, flamenc, confluïren per interpretar-nos i redescobrir-nos de la ciutat de Tàrraco.
Tàrraco i l’aigua
Una reflexió entorn al tema de l’aigua en l’època romana a la ciutat de Tarragona, que tracta aspectes com els recursos, l’accés a l’aigua, la distribució, el consum i el gaudi, partint d’un fet: l’aigua és un bé essencial per a qualsevol ésser viu i una preocupació constant per als grups humans.
Un periple pel fons arqueològic del Musée Saint-Raymond de Toulouse, que ens porten a llocs i moments cronològics molt diversos: des de l'antiga Assíria, fins als petits regnes de Xipre, des de les expansions fenícia i grega als estats hel·lènics, de la dominació de Roma a la de Bizanci.
Una selecció de les millors peces de vidre antic conservades en les diferents seus del MAC i el MNAT, ordenades a partir de les tècniques de fabricació i de decoració. Peces que, malgrat la seva fragilitat, han sobreviscut al pas del temps per permetre’ns gaudir de la seva bellesa i autenticitat.
Al 2004 es commemorava el 50 aniversari de l’Institut Arqueològic Alemany de Madrid. La institució, creada per l’arqueòleg alemany Helmut Schlunk, va establir una intensa col·laboració amb el Museu Nacional Arqueològic de Tarragona.
Un recorregut pels diferents períodes històrics de la ciutat romana a través de l’arquitectura, la vida quotidiana, el comerç, i les vil·les suburbanes.
L’esport i la competició tenen les seves arrels en les cultures clàssiques de la Mediterrània. Nombrosos testimonis conservats ens il·lustren la pràctica de l’esport i l’esperit esportiu d’aquelles cultures en què aquest va néixer.
Es Càrritx i es Mussol, al terme municipal de Ciutadella, són dos dels jaciments arqueològics més interessants i singulars de la conca occidental del Mediterrani. La seva excepcionalitat es deu al caràcter inèdit de moltes de les peces recuperades.
Conjunt de materials arqueològics, etnològics i artístics de les més variades cultures que han existit o que coexisteixen en el planeta. Aquestes peces tan heterogènies, ens ofereixen un diàleg intercultural en un món tan interrelacionat com el que vivim.
Tàrraco va ser durant molts segles el reflex de Roma i de tota la seva cultura i del seu model social a l’extrem de la Mediterrània. Els erudits del Renaixement i de les etapes històriques i culturals posteriors, fossin d’on fossin, van posar la seva mirada a la seva “Roma” particular. Aquí us presentem la Roma de Piranesi.
Una creació de Virginie di Ricci i de Jean-Marc Musial; una proposta òptica i sonora que, inspirada en els codis de la teatralitat romana i de les noves tecnologies, dóna vida a la memòria de la dinastia julioclàudia, protagonista d’excepció al món romà i a Tàrraco en particular.
Fenosa va ser un apassionat pel món clàssic, un escultor de profundes arrels culturals mediterrànies. A través d’escultures, dibuixos, aquarel·les i fotografies, s’estableix una estreta relació entre la seva obra i les peces de la ciutat romana de Tàrraco.
TARRACO pedra a pedra
Al llarg de la Història la pedra ha estat un element fonamental per a la Humanitat: per la construcció, per a la representació artística, per l’expressió simbòlica... Tàrraco n’és un exemple.
Les ares votives trobades als Pirineus ens permeten descobrir déus i deesses venerats en la regió durant l’època romana i ens condueixen a l’encontre d’una població pirenaica multicultural, impregnada de tradicions locals i de cultura llatina.
Quatre artistes i el MNAT s’han posat d’acord per a explorar nous formats que reflexionin sobre l’ordre i el caos. Un exercici en el qual aquest etern binomi es resol sota la protectora mirada d’algunes divinitats i éssers mitològics del món grecollatí.
Fòrum és una publicació del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT), de periodicitat variable, orientada a la difusió científica de treballs referents, essencialment, a la història i l'arqueologia de Tàrraco i de l'Ager Tarraconensis.