Col·lecció de moments: Caminada vora casa - 3 - Imatges de tardor.
Retallet de tardor entre pins
Enceto el carrer, camino el desendreç alegre del groc de les moreres que s'escampa per la vorera i la calçada sense fer distincions.
Giro la cantonada i amb elegància el color torrat de les fulles de plàtan fa garlandes ran de soques...
Més enllà, el meu bosc no té tardor, tot just un retallet, que enlluerna.
Etiquetes de comentaris: Caminada vora casa, llapis de colors, Quadern estiu 2014
... i escaig 6 de desembre de 2014 a les 12:22
a la tardor o quan sigui, i per moltes raons, penso que és preferible caminar acompanyat...
Carme Rosanas 6 de desembre de 2014 a les 21:33
Està molt bé caminar acompanyat, que és el que faig gairebé sempre. Però en algun moment caminar sol et permet una observació més acurada de l'entorn i que es pugui deixar volar més lliurement els pensaments.
xavier pujol 6 de desembre de 2014 a les 13:06
Les fulles de la tardor sembla que tinguin llum pròpia. Enlluernen els ànims que a vegades en aquesta estació decauen.
Carme Rosanas 6 de desembre de 2014 a les 21:34
M'agrada la tardor, tens raó, sembla que tinguin llom pròpia, hi ha uns grocs que fan ballar el cor.
Helena Bonals 6 de desembre de 2014 a les 13:45
Hi ha qui considera brutícia les fulles caigudes, quan són bellesa.
"El meu bosc no té tardor", ets jove!
Carme Rosanas 6 de desembre de 2014 a les 21:36
Dic desendreç alegre, perquè desendreç és la primera impressió , però l'alegria lluminosa del groc és més potent.
No sóc tan jove, però visc envoltada de pins i alzines... ;) Gràcies, bonica!
novesflors 6 de desembre de 2014 a les 18:10
Meravella de dibuix que, acompanyat de les paraules, ens fa gairebé tangible l'escena.
Carme Rosanas 6 de desembre de 2014 a les 21:37
M. Roser 6 de desembre de 2014 a les 20:49
Ara, per fer les caminades, ja toca posar-se guants i bufanda, que ja ens pensàvem que no els hauríem de treure de l'armari...Aquest canvis de color tardorencs, són tota una delícia!
Ben abrigats, doncs!!!! però sobretot a no perdre'ns res del que passa fora!!!
XeXu 6 de desembre de 2014 a les 21:46
La tardor ja ha començat a treure el cap i ara serà imparable. El fred que fa avui! Hem hagut de tornar cap a casa, estàvem gelats.
Carme Rosanas 7 de desembre de 2014 a les 20:29
Encara ens farà l'estiuet de Sant Martí, però això ja no hi ha qui ho pari.
Elfreelang 7 de desembre de 2014 a les 12:56
quines paraules més tardorenques de primavera d'hivern ....fresques i alhora càlides
Moltes gràcies, Elfree...
Unknown 7 de desembre de 2014 a les 22:13
Mostres la tardor com una festa. Genial!
Carme Rosanas 9 de desembre de 2014 a les 22:03
A mi m'ho sembla!!!