Arturo Benedetti Michelangeli - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure
5 de gener de 1920
12 de juny, 1995
(1939) Geneva International Music Competition
Realitzà els estudis musicals a Brescia, Milà i Ginebra, ciutat aquesta última a la que sempre se sentí vinculat i en la que decidí residir definitivament des de 1968.
Encara que en un principi pensà a optar per el violí, finalment la seva vocació el portà a la instrumentació pianística i el 1939 assolí el primer premi del "Concurs Internacional de Ginebra". Immediatament començà una gira internacional interrompuda als pocs mesos per l'esclat de la Segona Guerra Mundial, aquell mateix any, però, realitzà alguns concerts a Amèrica, i el 1941 es presentà a Madrid amb l’"Orquestra Filharmònica Nacional", amb la que interpretà el Concert en la d'Edvard Grieg: en sessions posteriors abordà peces de Johann Sebastian Bach.
Finalitzat el conflicte bèl·lic i amb la progressiva normalització de la vida artística recomençà la seva carrera internacional, i a Europa aviat es convertí en un dels virtuosos més cotitzats, amb un ampli repertori que abraçava des de Bach i Joseph Haydn fins en Maurice Ravel (el qual Concert en sol fou una de les seves grans creacions) i Claude Debussy, però també abordà autors com Mozart i Chopin, i Beethoven: existeix una memorable versió del Concert de l'Emperador, en gravació pirata, realitzada en col·laboració amb el director d'orquestra Sergiu Celibidache, amb el qual interpretà en nombroses ocasions, el mateix que amb els directors italians Claudio Abbado i Carlo Maria Giulini.[1] Al Conservatori de Roma entre d'altres alumnes tingué la barcelonina Josefina Gómez Toldrá.[2]
Fou professor de piano en el Conservatori de Torí, on entre d'altres alumnes tingué a Ludovico Lessona (1928-1972).[3] També o fou en el Conservatori de Parma i en el que entre d'altres alumnes tingué al brescià Camillo Togni (1922-1993).[4]
Ludwig van Beethoven: Concerts per a piano n. 1, 3 i 5, amb la Wiener Symmphoniker Orchester dirigida per Carlo Maria Giulini
Frédéric Chopin: Recital (masurques, estudis, etc.)
Baldassare Galuppi: Sonata n. 5
Claude Debussy: Images, llibres I i II i Children's Corner
Wolfgang Amadeus Mozart: Concerts per a piano i orquestra n. 13, 15, 20 i 25, amb la Sinfonieorchester des Nord-Deutschen Rundfunks dirigida per Garben
Robert Schumann: Carnaval op. 9[5]
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Arturo Benedetti Michelangeli
↑ Diversos autors, 1991, p. 89.
↑ Diversos autors, 1999, p. 523.
↑ Diversos autors, 1999, p. 700.
↑ Diversos autors, 1997, p. 52.
Diversos autors «Enciclopèdia Espasa» (en es). Editorial Espasa, Suplement dels anys 1995-1996, 1991.
Diversos autors «Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica» (en ca). SARPE, II, 1999.
Diversos autors «Enciclopèdies Planeta: La Discoteca Ideal de Interpretes» (en es). Editorial Planeta, 1997.
GEC: 0247209
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Arturo_Benedetti_Michelangeli&oldid=21334852»
La pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 juny 2019 a les 22:05.