L’altre dia, a El matí de Catalunya Ràdio de l’estiu, Pere Mas va preguntar a l’home del temps Jofre Janué si podia explicar als oients què són les llàgrimes de Sant Llorenç. Tot seguit, Janué ens va sorprendre amb una resposta críptica: “Seria una mica llarg”. A mi em sembla que una mica llarg d’explicar és la política exterior del Pakistan, però no les llàgrimes de Sant Llorenç. Davant d’aquesta evasiva tan misteriosa, Pere Mas va haver d’aclarir: “En tot cas, són estels fugaços”. Amb aquesta resposta, Janué ja hauria fet. A l’acte, el meteoròleg va afegir que no tenia temps d’explicar d’on vénen. Mas no l’hi havia demanat, només volia informar els oients de què parlaven. Amb tant terrorisme islàmic com hi ha, cal situar bé els conceptes. Janué va explicar que és un fenomen que es produeix sempre cap aquesta època. Implacable, Mas va concretar que es dóna sobretot al voltant de Sant Llorenç, el deu d’agost. Per un moment, a casa vam tenir la sensació (inclosa la minyona i el masover) que s’havien intercanviat els papers: Pere Mas feia d’home del temps, mentre que Jofre Janué conduïa El matí. Encara no he entès la negativa del meteoròleg a explicar què són les llàgrimes de Sant Llorenç. N’hi havia prou que xiuxiuegés “Estels fugaços”, encara que fos amb desgana i mirant el sostre. Mas va prendre el timó i el va suplir. Si comencem a canviar els papers, ja veig Màrius Serra contra les cordes intentant respondre els enigmàrius més abstrusos. Tot i que sempre se’n podria sortir dient “Seria llarg d’explicar”.
Enric Gomà, Avui, 15 d'agost del 2009.