Dòriath - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure
En l'univers fictici creat per l'escriptor britànic J. R. R. Tolkien, Dòriath era un regne boscós a les ribes del gran riu Sírion, on s'incloïen els boscos Noldoreth (Taur-ba-Neldor, al nord, un bosc de faigs), Nivrim (a l'oest, un bosc de roures), i Regíon (el bosc principal). A més a més els boscos de Brèthil i Nan Émlmoth es consideraven part de Dòriath, però quedaven fora del Cinturó de Na Mèlian.
El seu nom significa "Terra Tancada" (de Dor="Terra" + iath="tanca") i té el seu origen en l'encanteri a què Mèlian la Maia el sotmeté impedint-hi l'entrada d'enemics. Aquesta protecció va ser coneguda com el cinturó de Na Mélian.
Thíngol va contractar els nans de Belegost per construir les caverned de Menergoth al centre de Dòriath, que acabarien sent la capital i residència del monarca.
El Rei Elu Thíngol de Dòriath, Reis Suprem dels Síndar, considerava que el seu regne no consistia només en Dòriath sinó en tot Beleríand del Guélion al Belagaer. Tot i això aquest reconeixement no era unànime a tot Beleríand, especialment des que els nóldor van tornar a la Terra Mitjana. Thíngol no els va permetre entrar a Dòriath (excepte a la casa de Finarfin, que eren parents seus a través del seu germà Olwë), i quan conegué els fets de la matança d'Alqualondë fins i tot va prohibir que la seva llengua, el quenya, es parlés.
Reis de DòriathModifica
Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dòriath&oldid=19412200»
Darrera modificació: 31 des 2017 a les 19:08