De plat en plat | Bacallà amb Samfaina
Publicat dia 28 març 2014 bacallà. cuina catalana
Aprofitant que La Generalitat de Catalunya ha reconegut l’ofici de bacallaner com a ofici d’artesania alimentària, volem dedicar aquesta recepta a tots els bacallaners i a l’hora enviar-lis la nostra felicitació. El reconeixement, que acaba de publicar el DOGC, és una iniciativa conjunta del Gremi de Bacallaners i la Fundació Institut Català de la Cuina i de la Cultura Gastronòmica.
Un altre dels plats més tradicionals de la Cuina Catalana.
4 bons talls de morro de bacallà
Elaboració de la samfaina:
Per veure la recepta més detallada de la samfaina, cliqueu l’imatge.
En una cassola posem a sofregir la ceba tallada a quadrets. Quan la ceba sigui una mica feta hi afegim el pebrot, l’albergínia i el carbassó,també talladets a quadrets i deixem que fagin una estoneta de “xup-xup”.
Seguidament hi posem el tomàquet i deixem que es cogui tot plegat.
A mi particularment m’hi agrada afegir-hi un pensament de vi ranci, o vi negre.
També la faig a vegades, enfarinant i fregint a part l’albergínia i el carbassó perquè quedin cruixentets.
Donant per fet que tenim el bacallà ja dessalat (el podem comprar també així, demanant-li al bacallaner que ens el dongui al seu punt, o ell mateix ja ens aconsellarà el que hem de fer) l’assequem bé amb un drap, l’enfarinem i el fregim amb l’oli d’oliva.
En una altra cassola hi posarem un raig del mateix oli de fregir el bacallà, la samfaina que ja teniem previament feta i li donarem un tomb, seguidament hi posarem el bacallà i deixarem que fagi “xup-xup” 3 o 4 minutets tot plegat, el deixem reposar i ja el tindrem a punt per menjar.
I els consells, per acompanyar aquest deliciós plat, del nostre “Sommelier”:
“Mare de Deu senyor!! Un plat de luxe, l’excusa era la Setmana Santa, ara ho pot ser cada dia, el bacallá ha estat endèmic a Catalunya, Espanya, i no cal dir-ho, Portugal.
Amb samfaina hi ha per a sucar-hi pa, un rosat sense dubte, lluminós, carnós, net, i el millor, el seu sabor!! Fet a Cigales, Valladolid, per Felix Lezcano, la familia creadora del nou Cigales, el nom : Doce Tañidos” .
“Un prec, el bacallá feu-lo d’un dia per altre, guanya! I molt.”
Agusti Salas Rolland.
Que bo! És una de les meves receptes preferides, i t’ha quedat espectacular.
Encara ploro,hahahahaha!
A casa, quan era petita, també era típic el bacallà amb samfaina per Quaresma! Quina pinta aquest vostre! Petons!