Josep Maria Pou, Català de l'Any 2017, celebra que el premi no tengui «cognoms ni color»
#Catalàdel'Any2017
L'actor Josep Maria Pou ha guanyat la nit d'aquest dimarts el premi de Català de l'Any 2017 que concedeix 'El Periódico de Catalunya' imposant-se a la doctora en climatologia Manola Brunet i a la cantautora Maria del Mar Bonet, i ha celebrat que el premi no tengui «cognoms ni color».
En rebre el premi amb un 46% dels vots de la mà del president del Grup Zeta, Antonio Asensio Mosbah, el guanyador ha dit: «Sé que aquest és el meu mitjà habitual: un escenari i un teatre, on mai hauria jurat que em pogués quedar sense paraules. No porto cap discurs preparat».
Pou ha agraït el suport dels qui han votat la seva candidatura, i ha dit que el que més li agrada d'aquest títol és que «ve sense cognoms, sense cap ‘isme’, ‘ista’ i sense cap color», i ha celebrat que aquest dimarts hagi estat un dia d'inflexió important de tot el succeït a Catalunya, la qual cosa és motiu de celebració. «Espero que a partir d'ara comenci una nova etapa. La gent del teatre estem molt acostumats al diàleg», ha agregat Pou, que confessa haver vist, escoltat i sentit en els últims mesos coses que no li han agradat gairebé gens. Ha afegit: «Moltes de les coses que he vist i sentit al meu voltant m'han fet sentir que potser podia ser un mal català».
Malaltia infantil, premi del Català de l’Any 2016
En la gala d'aquest dimarts també s'ha lliurat el reconeixement de Català de l'Any 2016, que estava pendent, que ha guanyat el metge investigador d'una malaltia infantil similar a la lepra Oriol Mitjà que ha desenvolupat una pastilla curativa, imposant-se al sacerdot Manel Pousa i al dibuixant Francisco Ibáñez.
Mitjà ha dit: «Aquest premi m'emociona molt perquè me’l dóna el poble de Catalunya, el que jo crec que és el meu poble. La nostra fortalesa, la dels catalans, és que sabem resoldre els problemes de manera pacífica. No puc més que rebutjar la violència rebuda el dia 1 d’octubre», ha afegit.
Per Jaume, fa 11 mesos
Per tant, un bon espanyol. Quan va dir que està content que comenci una nova etapa, no va dir si la nova etapa ha d'incloure l'alliberament dels presos? Diu que creu en el diàleg. Això és no dir res perquè no diu, naturalment, qui és que no vol dialogar. Lamentable.
Per Quina pena!, fa 11 mesos
Decebut!
No torrnarè al teatre a veure´l!