Enviat per Miraculosa Miró a 4:57 PM
Jaim Anava, el rei del "Ma pitom"
Jo que m'hi fixo, veig, vaja, sento, que en hebreu, l'expressió "Ma pitom!" es fa servir per tot. És una expressió col·loquial, tenint en compte els llocs i les converses on la sento. No l'entenc l'hebreu, però cada vegada que m'arriba a les orelles, li dono unsa nova interpretació en català: Per què? Ai carai! I doncs? Quins trons! Vaja!...
He trobat una pàgina que ho explica :
It turns out that the founder of Mad Magazine, Harvey Kurtzman, went to Camp Nitgedayget - "Don't Worry" in Yiddish. According to this book:
I tota la tarda esperant a veure si rectificaven! Res! No s'hi han fixat? Jo diria que sí. Vaja, sí. Obres l'e-notícies per veure l'escàndol del dia i et trobes amb l'ambaixador d'Israel -amb el nom ben clar en un rètol al davant- al mig de dos personatges. Al de la dreta se li mig veu el nom. El cap va ràpid: "I què hi té a veure Israel amb tot aquest embolic de corruptel·les, jutge estrella, detinguts... ?" Vas llegint i... oh sorpresa! res de res. Resulta que l'única imatge d'arxiu que tenien del Prenafeta era aquesta amb l'ambaixador d'Israel! Minso arxiu d'imatges que tenen!
Jo n'he fet una captura de pantalla, per si rectificaven, i així tenir-ne la prova; però res, passen les hores i segueix la mateixa fotografia penjada.
I és que sempre és igual: aprofitar qualsevol mala notícia per barrejar-hi Israel, de manera més declarada o més solapada però són reincidents.
Enviat per Miraculosa Miró a 11:46 AM
El Tzhaal va preservar la vida dels civils a Gaza
Mentre els energúmens que representen les dictadures islamistes i demés governs nacional populistes a l’ONU recolzats per algunes “democràcies europees” bavejen davant l’informe Goldstone, el general Richard Kemp, antic cap del contingent britànic a l'Afganistan, li va escriure al President del Consell dels Drets Humans de l'ONU, Alex Van Meeuwen, per dir-li que "El Tzaal va prendre més precaucions durant l'Operació Plom Fos, que les preses mai per qualsevol altre exèrcit en el món, tot amb l’objetiu preservar la vida de civils en zona de combat ". I és que la veritat es pot amagar, es pot mentir, però la realitat al final sura... esperem però que no sigui massa al final quan ja el terrorisme sigui inabastable.
I am the former commander of the British forces in Afghanistan. I served with NATO and the United Nations; commanded troops in Northern Ireland, Bosnia and Macedonia; and participated in the Gulf War. I spent considerable time in Iraq since the 2003 invasion, and worked on international terrorism for the UK Government’s Joint Intelligence Committee. ... Leer más
Clic aquí per traduir-ho els que no sapigueu anglès
Enviat per Miraculosa Miró a 3:30 PM
I és que tot el que diria jo ja ho van dient els que em passen al davant, van més de pressa que no pas jo! Així, que si passeu per aquí, aneu fent "clic" als enllaços de la dreta: "my blog list". Aquests donen l'actualitat i jo comparteixo la seva opinió, per això els tinc enllaçats.
I jo potser que em dediqui a altres afers, com per exemple penjar-vos aquest PowerPoint sobre les bosses de plàstic que es força interessant:
No ho diré que no me'l mereixo i que ves, que jo que sóc tan poca cosa... que tants premis... Ni parlar-ne! Sí, en aquest bloc procuro dir el que penso, sense embuts, sobre el terrorisme islamista. I, si per fer-ho com crec que ho he de fer, algú s'hi fixa i em dóna premi. Benvingut sia i moltes gràcies!
I ara el passo al bloc del Moré, que ja veig que no n'accepta de premis, però que només per haver popularitzat l'expressió "gentota" per a tots els que donen suport al terrorisme del Hamàs a Gaza, s'ho mereix.
I al David del blog ACLARIMENT-HASBARÀ per veure si això l'esperona una mica a seguir explicant.
Ah, el premi me l'ha donat la Irene Adler; i aquí, al blog ACCION POR ISRAEL, se n'explica ben bé l'origen.
I ara ve a tomb la qüestió de la "falsa humilitat" que a mi m'ha tingut tota la vida preocupada, educada com estic en el catolicisme de soca i de rel. I sempre me n'he volgut desempellegar d'això. I avui he trobat el desllorigador de la cosa aquí:
La humildad, una virtud laica?
I en la reflexió sobre l'orgull que fa Bertrand Russell a “La conquista de la felicidad”:
“Por mi parte, creo que no tiene nada de malo educar a un niño de manera que se crea un tipo estupendo. No creo que ningún pavo real envidie la cola de otro pavo real, porque todo pavo real está convencido de que su cola es la mejor del mundo. La consecuencia es que los pavos reales son aves apacibles. Imagínense lo desdichada que sería la vida de un pavo real si se le hubiera enseñado que está mal tener buena opinión de sí mismo. Cada vez que viera a otro pavo real desplegar su cola, se diría: «No debo ni pensar que mi cola es mejor que esa, porque eso sería de presumidos, pero ¡cómo me gustaría que lo fuera! ¡Ese odioso pavo está convencido de que es magnífico! ¿Le arranco unas cuantas plumas? Así ya no tendría que preocuparme de que me compararan con él». Hasta puede que le tendiera una trampa para demostrar que era un mal pavo real, de conducta indigna de un pavo real, y denunciarlo a las autoridades. Poco a poco, establecería el principio de que los pavos reales con colas especialmente bellas son casi siempre malos, y que los buenos gobernantes del reino de los pavos reales deberían favorecer a las aves humildes, con solo unas cuantas plumas fláccidas en la cola. Una vez establecido este principio, haría condenar a muerte a los pavos más bellos, y al final las colas espléndidas serían solo un borroso recuerdo del pasado. Así es la victoria de la envidia disfrazada de moralidad. Pero cuando todo pavo real se cree más espléndido que los demás, toda esa represión es innecesaria. Cada pavo real espera ganar el primer premio en el concurso, y cada uno, viendo la pava que le ha tocado en suerte, está convencido de haberlo ganado.”
Enviat per Miraculosa Miró a 10:47 PM