bilingüe | Patufets al món
Arxiu d'etiquetes: bilingüe
Des del punt de vista del cervell…
El bilingüisme analitzat des del punt de vista del cervell. Quines implicacions té el fet de créixer parlant dues (o més) llengües per a d’altres aprenentatges. Això és el que analitza el professor i investigador en genètica David Bueno en aquesta entrada al seu blog “El Cer-Bell” al Criatures del Diari ARA. Utilitza la perspectiva científica per donar consells sobre com millorar la transmissió de coneixement als nostres fills i filles.
És clar que parlar dues llengües exigeix consumir més energia: com tot múscul, està desenvolupant un major esforç. Però alhora, parlar més d’una llengua fa que el cervell exerceixi més específicament les àrees atencionals, és a dir, allò que fa que el nen o la nena presti més atenció per aprendre, conèixer, qualsevol altra cosa.
Aquesta entrada va ser publicada a Articles, blogs i etiquetada bilingüe, bilingüisme, cervell el 27 febrer 2015 per patufetsalmon.
El bilingüisme protegeix el cervell
Ens n’havíem fet ressò algun cop: segons diversos estudis, el bilingüisme protegeix de malalties neurològiques, retrassa l’aparició per exemple d’Alzheimer. L’edat en què s’aprenen les diverses llengües no és important, si bé els estudis apunten que quan més aviat millor. Important i decisiu és la possibilitat de parlar més d’una llengua. Podeu llegir l’article en castellà publicat el 2 de juny del 2014 a El Mundo i que es basa en la publicació d’Annals of Neurology, que també penjarà d’aquí a uns mesos l’article original en anglès en el seu arxiu.
Aquesta entrada va ser publicada a Articles i etiquetada bilingüe, bilingüisme, cervell, neurolingüisme, neurologia el 2 Juny 2014 per patufetsalmon.
ENTREVISTA a Jared Diamond, antropòleg
Ens fem ressò d’una entrevista del periodista Lluís Amiguet a l’antropòleg Jared Diamond, publicada el 24 d’octubre del 2013 a “La contra” de La Vanguardia. Diamond comenta que és una sort que a Catalunya la gent parli dues llengües des de petits (o la majoria), ja que millora la funció executiva del cervell i protegeix contra l’alzheimer. També afegeix que el millor que es pot fer és parlar en les llengües maternes als fills per tal que més endavant tinguin la capacitat d’adaptar-se millor als canvis, a noves regles… Apunta que “la pereza y la negación de la diversidad se disfraza de muchas formas: a veces de patriotismo; y otras de ese cosmopolitismo extraviado que preconiza la desgracia que sería para la humanidad reducir la riquísima diversidad evolutiva de siete mil lenguas humanas a una sola universal”.
Interessant entrevista. Aquí la teniu, completa. Tireu de zoom si se us fan els ulls petits… 🙂
Aquesta entrada va ser publicada a Articles i etiquetada alzheimer, antropologia, bilingüe, bilingüisme, neurologia, opinió el 8 Mai 2014 per patufetsalmon.
Bilingüisme i tartamudeig
L’Anna ens ha passat l’enllaç a un article sobre una recerca britànica que estudia la relació entre el bilingüisme i el tartamudeig i ens ha adreça aquesta pregunta:
“Algú de vosaltres té fills que tartamudegin? Més grans de 3 o quatre anys, vull dir, perquè fins a aquesta edat ho fan molts nens i és normal. És que és el cas dels meus i ja fa temps que hi ha qui m’ho vol donar a entendre i jo no m’ho he cregut mai però ara acabo de llegir un article en alemany sobre el tema que diu que hi ha un estudi segons el qual cada un de 5 nens que tartamudeja és educat en vàries llengües. Res, volia saber si per aquí hi ha altres casos. Encara que dubto de fins a quin punt sigui gaire científica la cosa perquè hi ha tants bilingües al món que no és estrany que cada 5 dels que tartamudegen ho sigui. Gràcies!“
Les persones que han contestat l’Anna no han donat crèdit a l’estudi i totes ho fan fet amb arguments semblants. La Núria diu: “Home, si això fos veritat, una cinquena part de Catalunya seria tartamuda, no? Per posar un exemple“. I la Marta afegeix: “no crec que a l’Índia una de cada cinc persones sigui tartamuda“. Una altra Marta ho remata amb aquest comentari: “No puc citar fonts però he llegit en diverses ocasions que de fet la majoria de la població mundial creix parlant dues o més llengües. Dit d’una altra manera, el “monolingüisme” vindria a ser l’excepció i no la norma… “. La primera Marta, però, es pregunta què deu dir l’article original “Seria interessant veure què diu realment l’estudi. A l’article parla de 300 nens de Londres. No sé si té gaire sentit si no ho comparen amb altres ciutats amb menys famílies bilingües…“. I una tercera Marta ha investigat una mica: “No he trobat l’article original, però he trobat la presentació de l’article en altres diaris i les dades que donen són diferents. També he trobat un llibre on es cita aquest treball i les conclusions també són diferents. I amb les dades que tenim, sembla que la recerca és més qualitativa que quantitavia (300 nens escollits d’un sol centre de Londres no permeten obtenir resultats generalitzables a tot els bilingües del món). Haurien d’haver agafat una mostra aleatòria prou gran de Londres, d’aquest, mirar quants eren bilingües i d’aquests quants eren tartamuts i tot i així els resultats només podrien ser extrapolables a Londres. En canvi, ells agafen una mostra directa de nens dels centre i així hi pot haver tota mena de biaixos“. Finalment, la Ció ens fa una reflexió molt interessant: “De totes maneres educar fills multilingües molt sovint no és una opció sinó una realitat. El tartamudeig es tracta fins a arribar a una fluidesa oral quasi o perfecta. Molts de nosaltres hem marxat a l’estranger i hem “imposat”, “proposat” o “donat l’oportunitat” als nostres fills de viure amb moooltes llengües. Les conseqüències, positives i negatives, no crec que puguem conèixer-les amb precisió. El que sí és positiu en l’educació dels fills és ajudar-los quan es troben davant una dificultat. Els demostrem que els estimem i que les dificultats es superen i això els fa més forts i feliços. Aprendre això bé val unes quantes sessions de logopeda, psicomotricista o vés a saber què“.
Abans d’acabar us deixem amb l’enllaç a l’article original, que podeu descarregar en PDF:
Howell, P; Davis, S; Williams, R; (2009) The effects of bilingualism on stuttering during late childhood. ARCH DIS CHILD , 94 (1) 42 – 46. http://adc.bmj.com/content/94/1/42.full.pdf+html
Aquesta entrada va ser publicada a Xup-xup al Facebook i etiquetada bilingüe, bilingüisme, recerca, tartamudeig el 28 Març 2014 per patufetsalmon.
L’adquisició més tardana del llenguatge
Ens fem ressò d’un article que ens heu fet arribar: “Niños bilingües: ventajas frente a la adquisición más tardía del lenguaje” del blog Periodista Digital. L’autora, Marga Gutiérrez del Arroyo, del Gabinet Psicològic “Aprende a Escucharte” defensa que els nens i nenes bilingües passen per un període crític d’adquisició de la llengua (els tres primers anys de vida), després del qual, Gutiérrez afirma que una de les llengües s’acaba convertint en dominant. La psicòloga apunta, a més, que les criatures bilingües acaben tenint un pensament més creatiu que els monolingües. Tanmateix, aquest article fa algunes afirmacions contràries a les opinions dels psicòlegs, lingüisites i pedagogs que hem anat publicant en el nostre blog.
Aquesta entrada va ser publicada a Articles i etiquetada bilingüe, bilingüisme, creativitat el 25 Març 2014 per patufetsalmon.
Ens fem ressò d’una interessant entrevista que el periodista Albert Forns ha fet a l’internacionalment reconegut neurolingüista Albert Costa per al digital de Cultura “Núvol”, tot coincidint amb el tercer cicle de debats organitzats per la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA) i el Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB) titulat “El cervell”.
Aquesta entrada va ser publicada a Articles i etiquetada bilingüe, bilingüisme, ICREA, neurolingüisme el 20 Març 2014 per patufetsalmon.