1268k 168k
относно предложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета за борба по наказателноправен ред с изпирането на пари
– като взе предвид предложението на Комисията до Европейския парламент и Съвета (COM(2016)0826),
– като взе предвид член 294, параграф 2 и член 83, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, съгласно които Комисията е внесла предложението (C8-0534/2016),
– като взе предвид доклада на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи и становищата на комисията по развитие, комисията по икономически и парични въпроси и комисията по правни въпроси (A8-0405/2017),
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза. За преодоляване на тези проблеми и за укрепване на прилагането на Директива 2015/849/ЕС1 целта на настоящата директива е да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-добро трансгранично сътрудничество между компетентните органи.
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза, обществената безопасност и безопасността на отделните граждани на Съюза. За преодоляване на посочените нарастващи проблеми и за допълване и укрепване на прилагането на Директива (ЕС) 2015/849/ЕС1 на Европейския парламент и на Съвета, целта на настоящата директива е да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-ефикасно и по-бързо трансгранично сътрудничество между компетентните национални органи и органите на Съюза, както и с компетентните агенции, което ще подобри обмена на информация и ще позволи идентифицирането на подбудителите на терористични актове.
1 Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/EО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/EО на Комисията (ОВ L 141, 5.6.2015 г., стр. 73).
(2) Мерките, предприети единствено на национално равнище или дори на равнището на Съюза, без да се вземат предвид международната координация и сътрудничество, биха имали много ограничено въздействие. Ето защо мерките за борба с изпирането на пари, приети от Съюза, следва да бъдат съвместими с останалите действия, предприети в рамките на международни форуми, и поне също толкова строги.
(2) Мерките, предприети единствено на национално равнище или дори на равнището на Съюза, без да се вземат предвид международната координация и сътрудничество, имат много ограничено въздействие. Действащата законодателна рамка на Съюза не е нито всеобхватна, нито достатъчно съгласувана, за да бъде напълно ефективна. Въпреки че държавите членки са инкриминирали изпирането на пари, съществуват значителни различия между тях по отношение на определението за изпиране на пари, на състава на първоначалното престъпление, както и на размера на санкциите. Престъпниците и терористите могат да се възползват от различията в националните правни уредби и да изберат да извършват финансовите си сделки в държави членки, в които считат мерките за борба с изпирането на пари за най-слаби. Ето защо мерките за борба с изпирането на пари, приети от Съюза, следва да бъдат съвместими с останалите действия, предприети в рамките на международни форуми, и поне също толкова строги. Това би създало подсилена правна уредба на Съюза, която да допринесе за по-ефективно справяне с финансирането на тероризма и за намаляването на заплахата от терористични организации, като ги затруднява да финансират дейностите си.
(3) При определяне на действията на Съюза следва да продължи да се обръща специално внимание на препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) и на инструментите на други международни органи, действащи в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма. Съответните правни актове на Съюза следва по целесъобразност да бъдат допълнително съгласувани с Международните стандарти за борба с изпирането на пари и финансирането на терористични дейности и разпространението на оръжия за масово унищожение, приети от FATF през февруари 2012 г. („ревизираните препоръки на FATF“). Като страна, подписала Конвенцията на Съвета на Европа относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление и относно финансирането на тероризма (CETS № 198), Съюзът следва да транспонира изискванията на тази конвенция в своя правен ред.
(3) При определяне на действията на Съюза следва да се надхвърлят препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) и на инструментите на други международни организации и органи, действащи в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма. Комисията следва да извърши собствена оценка относно ефикасността на мерките, предложени от FATF, и относно прилагането и ефективността на мерките за борба с изпирането на пари по принцип. FATF следва да започне преразглеждане на действащите стандарти и оценка на собствените си резултати, както и да осигури регионално представителство, надеждност, ефективност и по-добро използване на финансовото разузнаване. Съответните правни актове на Съюза следва да бъдат допълнително съгласувани с Международните стандарти за борба с изпирането на пари и финансирането на терористични дейности и разпространението на оръжия за масово унищожение, приети от FATF през февруари 2012 г. („ревизираните препоръки на FATF“). Като страна, подписала Конвенцията на Съвета на Европа относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление и относно финансирането на тероризма (CETS № 198), Съюзът следва спешно да транспонира изискванията на тази конвенция в своя правен ред. Независимо от дейността на Съюза в тази област държавите членки, които са подписали, но все още не са ратифицирали Конвенцията, следва да го направят незабавно.
(4) С Рамково решение 2001/500/ПВР2 на Съвета се определят изискванията относно инкриминирането на изпирането на пари. Това рамково решение обаче не е достатъчно всеобхватно и прилаганото понастоящем инкриминиране на изпирането на пари не е достатъчно последователно, за да се води ефективна борба с изпирането на пари в целия Съюз, което води до пропуски в правоприлагането и пречки за сътрудничеството между компетентните органи в различните държави членки.
(4) С Рамково решение 2001/500/ПВР2 на Съвета се определят изискванията относно инкриминирането на изпирането на пари. Това рамково решение обаче не е достатъчно всеобхватно и прилаганото понастоящем инкриминиране на изпирането на пари не е достатъчно последователно, за да се води ефективна борба с изпирането на пари в целия Съюз, което води до пропуски в правоприлагането и пречки за сътрудничеството между компетентните органи в различните държави членки. Пример за пропуск в правоприлагането е увеличаването на киберпрестъпленията, свързани с изпиране на пари и използването на цифрови пари - нарушение, което се срещаше твърде рядко в миналото.
2Рамково решение 2001/500/ПВР на Съвета от 26 юни 2001 г. относно прането на пари, идентифицирането, проследяването, замразяването, изземването и конфискацията на средствата и приходите от престъпна дейност (ОВ L 182, 5.7.2001 г.).
(5) Определянето на престъпните дейности, които представляват престъпления, явяващи се първоначални спрямо изпирането на пари, следва да бъде достатъчно уеднаквено във всички държави членки. Държавите членки следва да включат редица престъпления в рамките на всяка от категориите, определени от FATF. Когато категории престъпления, като например тероризъм или престъпления в областта на околната среда, са определени в правото на Съюза, настоящата директива се позовава на това законодателство. Така се гарантира наказуемост в държавите членки на изпирането на облагите от финансирането на тероризма и трафика на екземпляри от дивата флора и фауна. В случаите, когато правото на Съюза позволява на държавите членки да предвидят други санкции, различни от наказателноправните санкции, настоящата директива не следва да задължава държавите членки да определят тези случаи като първоначални престъпления за целите на настоящата директива.
(5) Определянето на престъпните дейности, които представляват престъпления, явяващи се първоначални спрямо изпирането на пари, следва да бъде достатъчно разширено и уеднаквено във всички държави членки. Държавите членки следва да квалифицират като изпиране на пари всички нарушения, които се наказват с лишаване от свобода в предели, определени в настоящата директива. В случай че това не следва от прилагането на посочените предели на наказанията, държавите членки следва да включат редица престъпления в рамките на всяка от категориите, определени от FATF, в това число отклонението от данъчно облагане, данъчните измами и избягването на данъци, както и всяко измамническо поведение, състоящо се в укриването на доходи или печалби. Когато категории престъпления, като например тероризъм или престъпления в областта на околната среда, са определени в правото на Съюза, настоящата директива се позовава на това законодателство. Така се гарантира наказуемост в държавите членки на изпирането на облагите от финансирането на тероризма и трафика на екземпляри от дивата флора и фауна. Всяко наказуемо съучастие в извършването на първоначално престъпление или дейност по изпиране на пари като участие, сдружаване или заговор за извършване, както и помагачество, съучастие, улесняване и предоставяне на съвети, следва да се счита за престъпна дейност за целите на настоящата директива. В случаите, когато правото на Съюза позволява на държавите членки да предвидят други санкции, различни от наказателноправните санкции, настоящата директива не следва да задължава държавите членки да определят тези случаи като първоначални престъпления за целите на настоящата директива.
(5a) За целите на настоящата директива, незаконен трафик на откраднати и други стоки означава, наред с другото, незаконен трафик на суров петрол, оръжия, наркотици, тютюн и тютюневи изделия, ценни метали и минерали, културни артефакти и други предмети с археологическо, историческо, културно и религиозно значение или с рядка научна стойност, както и слонова кост и защитени видове.
(6) Данъчните престъпления, свързани с преки и непреки данъци, следва да бъдат включени в определението на престъпна дейност в съответствие с преработените препоръки на FATF. Определенията на данъчните престъпления в националното право могат да се различават, като се има предвид, че е възможно да има различия между отделните държави членки по отношение на това кои данъчни престъпления представляват престъпна дейност, наказуема със санкциите, посочени в настоящата директива. Въпреки това не се цели хармонизиране на определенията на данъчни престъпления в националното право на държавите членки.
(6) Данъчните престъпления, свързани с преки и непреки данъци, следва да бъдат включени в определението на престъпна дейност в съответствие с преработените препоръки на FATF. Определенията на данъчните престъпления в националното право могат да се различават, като се има предвид, че е възможно да има различия между отделните държави членки по отношение на това кои данъчни престъпления представляват престъпна дейност, наказуема със санкциите, посочени в настоящата директива. Макар да не се цели хармонизиране на определенията на данъчни престъпления в националното право на държавите членки, различаващи се определения на данъчни престъпления не следва да възпрепятстват международното сътрудничество по наказателни производства за изпиране на пари.
(7) Настоящата директива не следва да се прилага за изпирането на пари по отношение на имуществото, придобито от престъпления, засягащи финансовите интереси на Съюза, които са обект на специални правила, предвидени в Директива 2017/XX/ЕС3. Съгласно член 325, параграф 2 от ДФЕС държавите членки приемат същите мерки за борба с измамата, засягаща финансовите интереси на Съюза, каквито предприемат за борба с измамата, засягаща собствените им финансови интереси.
(7) Настоящата директива не следва да се прилага за изпирането на пари по отношение на имуществото, придобито от престъпления, засягащи финансовите интереси на Съюза, които са обект на специални правила, предвидени в Директива 2017/XX/ЕС3. Независимо от това държавите членки следва да могат да транспонират настоящата директива и Директива 2017/ХХ/ЕС като приемат единна всеобхватна рамка на национално равнище. Съгласно член 325, параграф 2 от ДФЕС държавите членки следва да приемат същите мерки за борба с измамата, засягаща финансовите интереси на Съюза, каквито предприемат за борба с измамата, засягаща собствените им финансови интереси.
3Директива 2017/XX/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от хх 2017 г. за защита на финансовите интереси на Съюза по наказателноправен ред (ОВ L x, xx.xx.2017 г., стр. x).
(8) Когато дейността по изпирането на пари не се ограничава до самото притежаване или използване, а включва също така прехвърляне или укриване и прикриване на имущество чрез финансовата система и води до по-нататъшни вреди, различни от вече причинените от първоначалното престъпление, като например нарушаване на целостта на финансовата система, тази дейност следва да се наказва отделно. Държавите членки следва да гарантират, че това деяние е наказуемо и в случаите, когато е извършено от извършителя на престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, предмет на изпиране на пари (т.нар. изпиране от страна на извършителите на първоначалното престъпление).
(8) Държавите членки следва следователно да гарантират, че определени видове дейност по изпиране на пари са наказуеми и когато са извършени от извършителя на престъпната дейност, чрез която е придобито съответното имущество (изпиране от страна на извършителя). Когато, в подобни случаи, дейността по изпирането на пари не се ограничава до самото притежаване или използване, а включва също така прехвърляне, преобразуване, укриване или прикриване на имущество чрез финансовата система и води до по-нататъшни вреди, различни от вече причинените от първоначалното престъпление, като например нарушаване на целостта на финансовата система, например чрез пускането в обращение на облаги от престъпна дейност, при което се прикрива незаконният им произход, тази дейност следва също да е наказуема.
(9) За да може инкриминирането на изпирането на пари да бъде ефективен инструмент за борба с организираната престъпност, не следва да е необходимо установяването на конкретните обстоятелства на престъплението, чрез което е генерирано имуществото, нито да се изисква предходно или едновременно осъждане за това престъпление. Наказателното преследване на изпирането на пари не следва да се възпрепятства само от факта, че първоначалното престъпление е извършено в друга държава членка или в трета държава, ако то е определено за престъпно деяние в тази държава членка или трета държава. Държавите членки могат да определят като условие първоначалното престъпление да бъде считано за престъпление в тяхното национално право, ако е било извършено на тяхна територия.
(9) За да може борбата с изпирането на пари с наказателноправни мерки да бъде ефективна, следва да е възможно осъждане, без да е необходимо да се установява точно в резултат на кое първоначално престъпление е придобито имуществото, още по-малко да се изисква предходно или едновременно осъждане за това престъпление. Освен това наказателното преследване на изпирането на пари не следва да се възпрепятства само от факта, че първоначалното престъпление е извършено в друга държава членка или в трета държава, при спазване на установените в настоящата директива условия.
(9a) В интерес на правосъдието е лицата, обвинени в извършване на престъпление по смисъла на настоящата директива да имат възможност да представят своите аргументи и да оспорят повдигнатите срещу тях обвинения, както и да имат достъп до твърденията и доказателствата срещу тях. Въпреки че случаите, свързани с тероризма и финансирането на тероризма, са от сериозно естество, от по-висш интерес е да се разкрива на лицата същината на делото срещу тях, когато са изправени пред перспективата на принудителни мерки от държавата членка, така че те да могат да дадат ефективни указания на своя адвокат или на специалния адвокат. Настоящата директива следва също така да е в съответствие с принципа на равни процесуални възможности между страните.
(9б) Компетентните съдебни органи носят отговорност да решат дали в конкретните и обективни ситуации са установени със сигурност множество престъпления или едно-единствено престъпление.
(10) Настоящата директива има за цел да инкриминира изпирането на пари, когато е извършено умишлено. Умисълът и знанието могат да бъдат установени на базата на обективни фактически обстоятелства. Тъй като настоящата директива предвижда минимални правила, държавите членки са свободни да приемат или оставят в сила по-строги наказателни разпоредби за изпирането на пари. Държавите членки могат например да предвидят разпоредби, съгласно които изпирането на пари, което е извършено по непредпазливост или е резултат от груба небрежност, представлява престъпление.
(10) Настоящата директива има за цел да инкриминира изпирането на пари, когато е извършено умишлено и със знанието, че собствеността е придобита от престъпна дейност. Умисълът и знанието могат да бъдат установени на базата на обективни фактически обстоятелства. Във всеки случай, когато се преценява дали имуществото е придобито от престъпна дейност и дали обвиняемият е знаел това, специфичните обстоятелства по случая следва да се вземат под внимание, като например това, че стойността на имуществото е непропорционална на правомерните доходи на обвиняемия и че престъпните дейности и придобиването на имоти е станало в рамките на същия период. Тъй като настоящата директива предвижда минимални правила, държавите членки са свободни да приемат или оставят в сила по-строги наказателни разпоредби за изпирането на пари. Държавите членки могат например да предвидят разпоредби, съгласно които изпирането на пари, което е извършено по непредпазливост или е резултат от груба небрежност, представлява престъпление.
(10a) Важно е информацията относно действителните собственици на дружества, доверителни фондове и други механизми да се оповестява публично във формат с отворен достъп, с цел да се предотврати възможността анонимни фиктивни дружества и сходни правни субекти да бъдат използвани за изпиране на пари и за финансиране на терористични дейности.
(11) С цел да се предотврати изпирането на пари в целия Съюз, държавите членки следва да установят минимални видове и размери на наказанията за извършване на престъпленията, уредени в настоящата директива. В случаите, когато престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение 2008/841/ПВР4 на Съвета, или когато извършителят е злоупотребил със служебното си положение, за да се даде възможност за изпиране на пари, държавите членки следва да предвидят утежняващи обстоятелства в съответствие с приложимите правила, предвидени в техните правни системи.
(11) С цел да се предотврати изпирането на пари в целия Съюз, държавите членки следва да установят минимални видове и размери на наказанията за извършване на престъпленията, уредени в настоящата директива. В случаите, когато престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета4 , или когато извършителят е злоупотребил със служебното си положение, за да се даде възможност за изпиране на пари, или когато парите или имуществото, обект на изпиране са придобити чрез терористични дейности по смисъла на определението в Директива (ЕС) 2017/541 на Европейския парламент и на Съвета4a, или когато извършителят е видна политическа личност по смисъла на определението на Директива (ЕС) 2015/849, държавите членки следва да предвидят утежняващи обстоятелства в съответствие с приложимите правила, предвидени в техните правни системи.
4 Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета от 24 октомври 2008 г. относно борбата с организираната престъпност (ОВ L 300, 11.11.2008 г., стр. 42).
4а Директива (ЕС) 2017/541 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2017 г. относно борбата с тероризма и за замяна на Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета, и за изменение на Решение 2005/671/ПВР на Съвета (ОВ L 88, 31.3.2017 г., стр. 6).
(11a) Съюзът и държавите членки следва да предвидят необходимите правни мерки за защита на лицата, съобщаващи за нередности, които предоставят информация, свързана с изпиране на пари, включително в трети държави.
(12) Предвид мобилността на извършителите на престъпления и на облагите, придобити чрез престъпна дейност, както и сложността на трансграничните разследвания, необходими за борбата с изпирането на пари, всички държави членки следва да установят своята компетентност, за да могат компетентните органи да разследват и преследват по съдебен ред подобни дейности. Следователно държавите членки следва да гарантират, че тяхната компетентност обхваща и случаи, когато престъплението е извършено посредством информационни и комуникационни технологии от тяхната територия, независимо дали тези технологии са установени на тяхна територия.
(12) Предвид мобилността на извършителите на престъпления и на облагите, придобити чрез престъпна дейност, както и сложността на трансграничните разследвания, необходими за борбата с изпирането на пари, всички държави членки следва да установят своята компетентност, за да могат компетентните органи да разследват и преследват по съдебен ред подобни дейности. Следователно държавите членки следва да гарантират, че тяхната компетентност обхваща и случаи, когато престъплението е извършено посредством информационни и комуникационни технологии от тяхната територия, независимо дали тези технологии са установени на тяхна територия. За да се гарантира успехът на разследването и на наказателното преследване на престъпленията по изпиране на пари, лицата, отговарящи за разследването или за наказателното преследване на тези престъпления, следва да използват ефективни и усъвършенствани способи за разследване, като например използваните в борбата с организираната престъпност или с други тежки престъпления. Посочените инструменти следва да се адаптират с оглед на последните развития в областите на киберпрестъпността и изпирането на пари, включително изпиране на пари, извършено чрез използване на биткойни, криптовалути и софтуер за изнудване. Използването на тези способи, в съответствие с националното право, следва да е целенасочено и да е съобразено с принципа на пропорционалност и с естеството и тежестта на разследваните престъпления и следва да зачита правото на защита на личните данни. Държавите членки следва да гарантират, че персоналът получава подходящо обучение. Освен това трансграничният характер на дейностите по изпиране на пари изисква силни координирани ответни действия и сътрудничество в рамките на държавите членки и помежду им, както и със и между компетентните агенции и органи на Съюза, включително Евроюст и Европол, за борбата с изпирането на пари. За тази цел следва да се използват ефикасно наличните инструменти и ресурси за сътрудничество, като например съвместните екипи за разследване и координационните срещи, организирани от Евроюст. Глобалният характер на изпирането на пари налага международно действие, което изисква от Съюза и неговите държави членки да засилят сътрудничеството със съответните трети държави.
(12a) Изпирането на пари, корупцията, незаконните финансови потоци и отклонението от данъчно облагане и избягването на данъци продължават да бъдат пречка за устойчивото развитие, засягат в непропорционална степен развиващите се страни и представляват сериозна заплаха за тяхното бъдеще. Съюзът, държавите членки и третите държави носят споделена отговорност за подобряване на координирането на мерките, които се предприемат за противодействие на това отрицателно и увреждащо поведение и за привеждане на посочените мерки в съответствие с техните стратегии и политики за развитие.
(12б) Компетентните органи, които извършват надзор на спазването от страна на кредитните и финансовите институции на разпоредбите на настоящата директива, следва да имат възможност да си сътрудничат помежду си и да обменят поверителна информация, независимо от своето естество или статут. За тази цел такива компетентни органи следва да разполагат с подходящо правно основание за обмен на поверителна информация и следва да си сътрудничат във възможно най-висока степен в съответствие с приложимите международни стандарти в тази област. Данъчна информация, включваща регистрите на действителните собственици, следва да бъде основата на автоматичния обмен на информация между данъчните органи и други съответни държавни регулаторни и правоприлагащи органи.
(12в) Принципът на професионалната тайна и правото на неприкосновеност на личния живот и на справедлив процес не следва да бъдат накърнени или нарушени от събирането и предаването, въз основа на подозрение, на данни или информация за обичайни сделки, настъпили в рамките на личния живот на лицата.
Настоящата директива зачита принципите, признати в член 2 от ДЕС, зачита основните права и свободи и спазва принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, включително тези, посочени в дялове II, III, V и VI, които включват, наред с другото, принципите на законност и пропорционалност на престъплението и наказанието, обхващащи също така изискването за точност, яснота и предвидимост в наказателното право, правото на зачитане на личния и семейния живот и правото на защита на личните данни, както и на презумпцията за невиновност, и на правата на заподозрените лица и на обвиняемите на достъп до адвокат, правото на лицата да не се самоуличават и правото на справедлив съдебен процес. Настоящата директива трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи, като също се вземат предвид Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, както и Международният пакт за граждански и политически права и другите задължения в областта на правата на човека съгласно международното право.
Член 2 – параграф 1 – точка 1 – буква б
б) тероризъм, включително всяко от престъпленията, посочени в Директива 2017/XX/ЕС7;
б) тероризъм, включително всяко съответно престъпление, посочено в Директива (ЕС)2017/541;
7 Директива 2017/XX/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от хх 2017 г. относно борбата с тероризма и за замяна на Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета относно борбата с тероризма (ОВ L x, xx.xx.2017 г., стр. x).
Член 2 – параграф 1 – алинея 1 – буква з a) (нова)
за) данъчни престъпления, свързани с пряко и непряко данъчно облагане в съответствие с определенията на националното право;
Член 2 – параграф 1 – точка 1 – буква x
х) всички престъпления, включително данъчни престъпления по отношение на преки и косвени данъци, както са определени в националното право на държавите членки, които се наказват с лишаване от свобода или задържане с максимален срок от над една година, или по отношение на държави членки, в чиито правни системи има минимален праг за престъпленията — всички престъпления, наказуеми с лишаване от свобода или задържане за минимален срок от над шест месеца;
х) всички други престъпления, които се наказват с лишаване от свобода или задържане с максимален срок от над една година, или по отношение на държави членки, в чиито правни системи има минимален праг за престъпленията — всички престъпления, наказуеми с лишаване от свобода или задържане за минимален срок от над шест месеца;
a) преобразуването или прехвърлянето на имущество със знанието, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност, за да бъде укрит или прикрит незаконният произход на имуществото или за да се подпомогне лице, което участва в извършването на такава дейност, с цел да се избегнат правните последици от деянието на това лице;
a) преобразуването или прехвърлянето на имущество със знанието, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност, за да бъде укрит или прикрит незаконният произход на имуществото или за да се подпомогне лице, което участва в извършването на такава дейност, дори помагачеството да е предоставено единствено с цел да се избегнат правните последици от деянието на това лице;
в) придобиването, притежаването или използването на имущество със знанието в момента на получаване, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност;
в) придобиването, притежаването или използването на имущество със знанието в момента на получаване или използване на имущество, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност;
1a. Всяка държава членка гарантира, че деянието, посочено в параграф 1, се определя като наказуемо престъпление, когато:
a) извършителят е подозирал или би следвало да е знаел, че имуществото е придобито от престъпна дейност или от съучастие в такава дейност; както и
б) извършителят има договорни отношения и отговорност по отношение на задължен субект или е задължен субект по смисъла на член 2 от Директива (ЕС) 2015/849.
2. За да може престъпление, посочено в параграф 1, да бъде наказуемо, не е необходимо да се установи:
2. За да може престъпление, посочено в параграф 1 и параграф 1а, да бъде наказуемо, не е необходимо да се установи:
a) предходно или едновременно осъждане за престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото;
a) предходно или едновременно осъждане за престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, когато съдебен орган е убеден по несъмнен начин и въз основа на конкретни обстоятелства и всички налични доказателства, че имуществото е придобито чрез дейности с престъпен характер;
б) самоличността на извършителя на престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, или други обстоятелства, свързани с тази престъпна дейност;
б) самоличността на извършителя на престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото;
Член 3 – параграф 2 – буква б a (нова)
ба) всички фактически елементи или всички обстоятелства, свързани с престъпната дейност, когато е установено, че имуществото е придобито чрез такава дейност;
в) дали престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, е извършена на територията на друга държава членка или на трета държава, когато съответното деяние е престъпление съгласно националното законодателство на държавата членка или на третата държава, в която е извършено деянието, и би представлявало престъпление съгласно националното право на държавата членка, която изпълнява или прилага настоящия член, ако е било извършено там;
в) дали престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, е извършена на територията на друга държава членка или на трета държава, когато съответното деяние е престъпна дейност съгласно националното законодателство на държавата членка, която изпълнява или прилага настоящия член, ако е било извършено там; държавите членки могат да поискат освен това съответното деяние да се счита за престъпление съгласно националното право на другата държава членка или на третата държава, където е извършено деянието, освен в случаите, при които:
– съответното деяние съставлява едно от престъпленията, посочени в букви а) – и) и л) – н) на член 2, параграф 1,
– посочената трета държава е определена от Комисията като „високорискова“ по смисъла на член 9, от Директива (ЕС) 2015/849.
2. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 3, се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко четири години, поне в тежките случаи.
2. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 3, се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко пет години.
2a. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 3, се наказват с лишаване от свобода с минимален срок от най-малко две години, в случай че е приложимо някое от утежняващите обстоятелства, посочени в член 6.
2б. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 4, се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко три години.
2в. Всяка държава членка гарантира, че физическите лица, отговорни за престъпленията, посочени в членове 3 и 4, включително когато посочените физически лица са действали чрез юридическо лице, подлежат на наказание, включително със съпътстващи санкции като:
a) временна или постоянна забрана за сключване на договори с публични органи;
б) временно лишаване от правото на упражняване на търговска дейност;
в) когато присъдата е окончателна, дългосрочна забрана за кандидатиране за избираеми длъжности или заемането на длъжност на държавен служител, при което „дългосрочна“ означава еквивалентна на два последователни мандата или минимум десет години.
а) престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение 2008/841/ПВР(1); или
a) престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение 2008/841/ПВР;
аа) имуществото, обект на изпиране е придобито чрез едно от престъпленията, посочени в член 2, точка 1, букви а) – г) и букви е) и м) или целта на изпирането на пари е финансирането на този вид престъпления;
аб) престъплението е извършено изцяло или частично на територията на юрисдикция, която не оказва съдействие, посочена от Съюза или чрез използване на неформална система за трансфер на средства, акции на приносител, виртуални валути или куриери, пренасящи пари в брой;
ав) извършителят на престъплението е видна политическа личност в съответствие със законите, подзаконовите и административните разпоредби, транспониращи член 3, параграф 9 от Директива (ЕС) № 2015/849; или
б) извършителят има договорни отношения и отговорност по отношение на задължен субект или е задължен субект по смисъла на член 2 от Директива 2015/849/ЕС и е извършил престъплението при упражняване на професионалната си дейност.
б) извършителят има договорни отношения и отговорност по отношение на задължен субект или е задължен субект по смисъла на член 2 от Директива (ЕС) 2015/849/ЕС и е извършил престъплението при упражняване на професионалната си дейност.; или
ба) имуществото или парите, обект на изпиране, възлизат на стойност, равна или надвишаваща 500 000 EUR.
1. Всяка държава членка гарантира, че юридическите лица могат да носят отговорност за всички престъпления, посочени в членове 3 и 4, извършени в тяхна полза от лице, действащо самостоятелно или като част от орган на юридическото лице и имащо ръководна позиция в структурата на юридическото лице, въз основа на:
1. Всяка държава членка гарантира, че юридическите лица могат да носят отговорност за всички престъпления, посочени в членове 3 и 4, извършени в тяхна полза или в полза на други физически или юридически лица от лице, действащо самостоятелно или като част от орган на юридическото лице и имащо ръководна позиция в структурата на юридическото лице, въз основа на:
2. Държавите членки също гарантират, че юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на лице, посочено в параграф 1, е направила възможно извършването в полза на това юридическо лице на някое от престъпленията, посочени в членове 3 и 4, от страна на негово подчинено лице.
2. Държавите членки също гарантират, че юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на лице, посочено в параграф 1, е направила възможно извършването в тяхна полза или в полза на други физически или юридически лица на някое от престъпленията, посочени в членове 3 и 4, от страна на негово подчинено лице.
Всяка държава членка гарантира, че юридическо лице, подведено под отговорност за престъпление по силата на член 6, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, в това число наказателноправни или друг вид глоби, като могат да бъдат предвидени и други санкции, като:
Всяка държава членка гарантира, че юридическо лице, подведено под отговорност за престъпление по силата на член 7, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, в това число наказателноправни или друг вид глоби, като могат да бъдат предвидени и други санкции, като:
Член 8 – параграф 1 – точка 1
(1) лишаване на юридическото лице от правото да се ползва от публични облаги или помощи;
(1) лишаване на юридическото лице от правото да се ползва от публични облаги или помощи, включително програми или фондове на Съюза;
Член 8 – параграф 1 – точка 1 a (нова)
(1a) временна или постоянна забрана за посоченото юридическо лице за сключване на договори с публичните органи;
Член 8 а
Конфискация на имущество и облаги, придобити от престъпна дейност
1. Всяка държава членка предвижда конфискацията на всяко имущество и облаги, придобити чрез някоя от престъпните дейности съгласно определението в настоящата директива, в съответствие с Директива 2014/42/ЕС на Европейския парламент и на Съвета1a, и на средствата, които са използвани или за които е имало намерение да бъдат използвани за извършването на посочените дейности.
2. Всяка държава членка предвижда конфискацията на всяко имущество и облаги, придобити чрез някоя от престъпните дейности съгласно определението в настоящата директива, и на средствата, които са използвани или за които е имало намерение да бъдат използвани за извършването на посочените дейности, без окончателна осъдителна присъда, в случай на прекратяване на наказателното преследване поради смърт на извършителя.
3. Настоящият член се прилага независимо от това дали престъплението изпиране или първоначалното престъпление е било извършено от физическо или от юридическо лице.
4. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират сътрудничество в областта на обезпечаването и конфискацията на имущество, придобито чрез някое от престъпленията, посочени в настоящата директива, и на средствата, които са използвани или за които е имало намерение да бъдат използвани, за да се извърши или за да се допринесе за извършването на посоченото престъпление, и по целесъобразност, могат да се обръщат към Евроюст и Европол за целите на бързо и ефективно сътрудничество в съответствие с член 10.
1а Директива 2014/42/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за обезпечаване и конфискация на средства и облаги от престъпна дейност в Европейския съюз (OВ L 127, 29.4.2014 г.).
ба) престъплението е извършено в полза на физическо или юридическо лице, установено на нейна територия;
2. Дадена държава членка уведомява Комисията, когато реши да разшири компетентността си по отношение на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, извършени извън нейната територия, когато:
2a. когато престъпление, посочено в членове 3 и 4, попада в юрисдикцията на повече от една държава членка и когато всяка от засегнатите държави членки може законосъобразно да проведе наказателно преследване на основание на същите факти, заинтересованите държави членки си сътрудничат, за да решат коя от тях ще води наказателното преследване срещу извършителя на престъплението, с цел производството да се води централизирано само в една държава членка.
Трябва да бъдат взети под внимание следните фактори, по ред на приоритетност:
в) държавата на произход на жертвите;
Държавите членки могат да се обърнат към Евроюст, за да улеснят сътрудничеството между своите съдебни органи и координацията на техните действия.
Инструменти за разследване
Инструменти за разследване и сътрудничество
Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че лицата, звената или службите, отговарящи за разследването или наказателното преследване на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, разполагат с ефективни инструменти за разследване, като използваните в случаи, свързани с организираната престъпност или с други тежки престъпления.
1. Всяка държава членка предприема необходимите мерки, достатъчно персонал и адекватно целенасочено обучение, ресурси и технологичен капацитет, за да гарантира, че лицата, звената или службите, отговарящи за разследването или наказателното преследване на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, разполагат с ефективни инструменти за разследване, като използваните в случаи, свързани с организираната престъпност или с други тежки престъпления. Посочените инструменти и обучение се адаптират с оглед на последните развития в областта на киберпрестъпността и изпирането на пари.
1a. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се подобри обменът на данни и сътрудничеството в рамките на Съюза и за да се увеличи сътрудничеството с трети държави и международни организации в областта на противодействието срещу изпирането на пари, като същевременно гарантират по-добра координация между тях и съответните институции, органи, служби и агенции на Съюза с оглед на ефективната борба с изпирането на пари и насърчаването на трети държави, по-конкретно държавите, определени от Комисията като високорискови трети държави по смисъла на член 9 от Директива (ЕС) 2015/849, да приемат подобни мерки и реформи. Наред с това, всяка държава членка се ангажира с осъществяването на мерки с цел подобряване обмена на информация както на равнището на Съюза, така и на международно равнище между звената за финансова информация.
1б. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че не отказват международно сътрудничество по наказателни производства относно изпирането на пари с мотив, че тяхното национално право счита за престъпна дейност или престъпление единствено неплащането на данъци или измама над значителен размер недекларирани суми или неплатени данъци, или системно използване на измамни действия.
Държавите членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива, не по-късно от [24 месеца след приемането ѝ]. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Държавите членки привеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазване на настоящата директива, не по-късно от [12 месеца след приемането ѝ]. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
До [24 месеца след крайния срок за изпълнение на настоящата директива] Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад с оценка на степента, в която държавите членки са взели необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива.
До [12 месеца след крайния срок за изпълнение на настоящата директива] Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад с оценка на степента, в която държавите членки са взели необходимите мерки, за да се съобразят с настоящата директива.
До [36 месеца след крайния срок за изпълнение на настоящата директива] Комисията представя също така на Европейския парламент и на Съвета доклад с оценка на добавената стойност на настоящата директива в областта на проитводействието на изпирането на пари. Докладът обхваща също въздействието на настоящата директива върху основните права и свободи, включително правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, презумпцията за невиновност и правото на защита или правото на всеки да не бъде съден или наказван два пъти за едно и също престъпление. Въз основа на посочения доклад Комисията при необходимост взема решение относно подходящите последващи действия.
Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета от 24 октомври 2008 г. относно борбата с организираната престъпност (ОВ L 300, 11.11.2008 г., стр. 42).
СТАНОВИЩЕ на комисията по развитие (13.10.2017)
Комисията по развитие приканва водещата комисия по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи да вземе предвид следните изменения:
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза. За преодоляване на тези проблеми и за укрепване на прилагането на Директива 2015/849/ЕС34 целта на настоящата директива е да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-добро трансгранично сътрудничество между компетентните органи.
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза. За преодоляване на този неотложен проблем и за укрепване на прилагането на Директива 2015/849/ЕС целта на настоящата директива е да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-добро трансгранично сътрудничество между компетентните органи.
34Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/EО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/EО на Комисията (ОВ L 141, 5.6.2015 г., стр. 73).
(3) При определяне на действията на Съюза следва да продължи да се обръща специално внимание на препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) и на инструментите на други международни органи, действащи в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма. Съответните правни актове на Съюза следва да бъдат допълнително съгласувани с Международните стандарти за борба с изпирането на пари и финансирането на терористични дейности и разпространението на оръжия за масово унищожение, приети от FATF през февруари 2012 г. („ревизираните препоръки на FATF“). Като страна, подписала Конвенцията на Съвета на Европа относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление и относно финансирането на тероризма (CETS № 198), Съюзът следва спешно да транспонира изискванията на тази конвенция в своя правен ред.
(7 a) Хуманитарната помощ е от жизнено важно значение и има за цел да предоставя, в световен мащаб, помощ и подпомагане на нуждаещите се хора. Мерките, целящи справяне с изпирането на пари, финансирането на тероризма и данъчните измами, не следва да възпрепятстват хората и организациите да предоставят хуманитарна помощ в полза на нуждаещите се.
(9) За да може инкриминирането на изпирането на пари да бъде ефективен инструмент за борба с организираната престъпност, не следва да е необходимо установяването на конкретните обстоятелства на престъплението, чрез което е генерирано имуществото, нито да се изисква предходно или едновременно осъждане за това престъпление. Наказателното преследване на изпирането на пари не следва да се възпрепятства само от факта, че първоначалното престъпление е извършено в друга държава членка или в трета държава, ако то е определено за престъпно деяние в тази държава членка или трета държава, при условията, установени в настоящата директива.
(10 a) Важно е информацията относно действителните собственици на дружества, доверителни фондове и други механизми да се оповестява публично във формат с отворен достъп, с цел да се предотврати възможността анонимни фиктивни дружества и сходни правни образувания да бъдат използвани за изпиране на пари и за финансиране на терористични дейности.
(12 a) Изпирането на пари, корупцията, незаконните финансови потоци и отклонението от данъчно облагане и избягването на данъци продължават да бъдат пречка за устойчивото развитие, засягат в непропорционална степен развиващите се страни и представляват сериозна заплаха за тяхното бъдеще. Съюзът, държавите членки и трети страни носят споделена отговорност за подобряване на координирането на мерките, които се предприемат за противодействие на това отрицателно и вредно поведение и за привеждане на посочените мерки в съответствие с техните стратегии и политики за развитие.
(12 б) Паричните преводи представляват важен принос за развитието на семейството и общността и de facto се превърнаха в основен източник на външно финансиране за развитие. Въпреки че се признава важното значение на борбата с данъчните измами, мерките, предприети в това отношение, следва да се възпрепятстват международните парични преводи. Подобна пречка може да се отрази неблагоприятно на правата на човека на хората, живеещи в развиващите се страни. От решаващо значение е Съюзът да прилага политиките за борба с тероризма, така че паричните преводи да бъдат насочени към правилните канали, и той да укрепи официалната структура за паричните преводи, включително чрез подкрепа на достъпа до банкови услуги и пренасочване на потоците от сивата към официалната икономика, като по този начин се допринася за предотвратяването на тероризма.
(Не се отнася до българската езикова версия)
1. Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че следните деяния се определят като наказуеми престъпления, когато са извършени умишлено:
1. Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че следните деяния се определят като наказуеми престъпления:
а) преобразуването или прехвърлянето на имущество със знанието, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност, за да бъде укрит или прикрит незаконният произход на имуществото или за да се подпомогне лице, което участва в извършването на такава дейност, с цел да се избегнат правните последици от деянието на това лице;
а) преобразуването или прехвърлянето на имущество със знанието, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност, за да бъде укрит или прикрит незаконният произход на имуществото или за да се подпомогне лице, което участва в извършването на такава дейност, дори единствено с цел да се избегнат правните последици от деянието на това лице;
в) придобиването, притежаването или използването на имущество със знанието в момента на получаване или на употребата им за икономическа и социална дейност, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност;
вa) ако престъпната дейност, от която произлиза имуществото, е извършена на територията на трета държава и, ако по смисъла на националното законодателство на държавата членка, която прилага настоящия член, въпросното деяние, в случай че е било извършено на нейна територия би съставлявало престъпление, което попада в категориите тероризъм или финансиране на тероризма, организирана престъпност, корупция, трафик на хора, сексуална експлоатация, робство, трафик на отпадъци или трафик на видове от дивата флора и фауна или данъчно престъпление;
Предвиждането на двойна наказуемост за някои престъпления би означавало да се улеснят дейностите на престъпниците и престъпните групи, които използват нормативните пропуски в правните уредби на някои трети държави, за да инвестират след това в Европа приходите си. Изброените престъпления са толкова тежки и противоправният характер на съответното поведение до такава степен неоспорим, че фактът на възприемане на дадено поведение в рамките на определен правен порядък, който не квалифицира въпросното поведение като престъпление не позволява да се позовем на принципа nullum crimen sine lege.
1. Всяка държава членка гарантира, че деянията, посочени в членове 3 и 4, са наказуеми с ефективни, пропорционални и възпиращи наказания.
1. Всяка държава членка гарантира, че деянията, посочени в членове 3 и 4, са наказуеми с автономни, ефективни, пропорционални и възпиращи наказания при стриктно зачитане на основните права и основните принципи на наказателното право, които гарантират правото на защита и правата на обвиняемия.
2. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 3, се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко четири години.
2a. Всяка държава членка гарантира, че физическите лица, отговорни за престъпленията, посочени в членове 3 и 4, включително когато те са действали под прикритието на юридическо лице, подлежат на наказание, включително със съпътстващи санкции като:
а) временна или постоянна забрана за сключване на договори с публични органи, с изключение на трудови договори;
б) временно лишаване от правото на упражняване на търговска дейност.
2б. Комисията следи за гарантирането на хармонизирането и координирането на размера на минималните и максималните наказания, предвидени в тази област от националното законодателство на държавите членки, като зачита спецификата на правните системи на всяка държава членка.
2в. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 3, се наказват с лишаване от свобода с минимален срок от най-малко две години, в случай че е приложимо някое от утежняващите обстоятелства, посочени в член 6.
бa) парите или имуществото, които са предмет на изпиране, произтичат от терористични дейности или трафик на оръжие или изпирането има за цел финансирането на терористични дейности или трафик на оръжие.
Член 6 – параграф 1 – буква б б (нова)
бб) изпираното имущество или пари, възлизат на стойност, равна или надвишаваща 500 000 EUR.
Всяка държава членка гарантира, че юридическо лице, подведено под отговорност за престъпления по член 6, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, в това число наказателноправни или друг вид глоби, като могат да бъдат предвидени и други санкции, при строго зачитане на основните права и основните принципи на наказателното право, които гарантират правото на защита и правата на обвиняемия, като:
(1a) постоянна забрана за сключване на договори с публични органи;
Член 8а (нов)
1. Всяка държава членка гарантира, че всякакво имущество и доходи, придобити от престъпна дейност съгласно определението в член 2, ще бъдат иззети, когато съдът, въз основа на обстоятелствата по случая, като отчита конкретните факти и събраните доказателства, сред които, например, фактът че стойността на имуществото е несъразмерна на правомерните доходи на осъденото лице, е в състояние да заключи, че въпросното имущество произлиза от престъпна дейност, в един от следните случаи:
а) престъплението изпиране във вида, в който е определен в настоящата директива е било установено чрез влязла в сила осъдителна присъда в държава членка или, след постановяване на неокончателна осъдителна присъда престъплението е било погасено по давност или поради смърт на извършителя; или
б) престъплението, чрез което са придобити приходите (предполагаемо престъпление) е било установено чрез присъда, постановена в държава членка или в трета държава или, след постановяване на неокончателна осъдителна присъда престъплението е било погасено по давност или поради смърт на извършителя.
2. Настоящият член се прилага независимо от това дали престъплението изпиране или предполагаемото престъпление е извършено от физическо или от юридическо лице.
бa) извършителят на престъплението пребивава или се намира на територията на посочената държава членка и не е гражданин на друга държава членка;
бб) престъплението е извършено в полза на юридическо лице, установено на нейна територия;
Член 9 – параграф 1 – буква б в (нова)
бв) имуществото, обект на изпиране или приходите, получени от изпирането, се намират на нейна територия или под нейна юрисдикция.
Член 9 – параграф 1 – буква б г (нова)
бг) извършителят е задържан на нейна територия.
Юрисдикция на повече от една държава членка
1. С цел да улеснят сътрудничеството между своите съдебни органи и да координират своите действия, държавите членки осигуряват подобряването на трансграничното сътрудничество и обмен на информация, включително чрез Евроюст.
2. Всяка държава членка приема законодателство, което гарантира, че е възможно да бъдат разрешени ефикасно и навременно всички положителни или отрицателни спорове за юрисдикция. Когато престъпление попада в рамките на юрисдикцията на повече от една държава членка и за него може да се проведе наказателно преследване в повече от една от тези държави членки, на основание на същите факти, тези държави членки си сътрудничат, за да решат коя от тях ще има юрисдикция с цел, по възможност, производството да се води централизирано в тази държава членка.
Държавите членки, посочени в първата алинея, включват всички държави членки, имащи юрисдикция или установили своята юрисдикция в съответствие с член 9.
Връщане на незаконни финансови средства и активи на страната на произход
Държавите членки предприемат всички необходими мерки за връщане на средствата и активите, които произтичат от или са обект на незаконна дейност на съответната трета страна на произход. Тези средства и активите се връщат на развиващите се страни на произход, при условие че се използват за:
а) подобряване на условията на живот на населението на тези страни, особено най-уязвимите хора на тяхна територия,
а) укрепване на принципите на правовата държава в тези страни, с цел да се допринесе за борбата срещу изпирането на пари, финансирането на тероризма и други престъпни деяния.
Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че лицата, звената или службите, отговарящи за разследването или наказателното преследване на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, разполагат с ефективни инструменти за разследване, като използваните в случаи, свързани с организираната престъпност или с други тежки престъпления; те включват адекватни ресурси и персонал и специфични, целеви мерки.
Сътрудничество между държавите членки и със Съюза и трети държави
1. Всяка държава членка приема ефективни мерки за засилване на координацията и обмена на информация и трансграничното сътрудничество между държавите членки и Съюза с цел да се предотврати регулаторният арбитраж, да се засили диалогът и сътрудничеството с трети държави, включително като се развие ефективна комуникация и се води борба с изпирането на пари.
2. Държавите членки трябва да засилят сътрудничеството с трети държави, по-специално за насърчаването на добри практики, които имат за цел засилване на техните финансови системи. Държавите членки насърчават реформи с оглед осъществяване на ефективни мерки и механизми за борба с изпирането на пари и за разработване на ефективно международно сътрудничество по отношение на изпирането на пари, в съответствие с принципа на лоялното сътрудничество.
3. Комисията разглежда начини за подобряване на международното сътрудничество и подпомагане на развиващите се страни чрез ефективни мерки, по-специално създаването на програми за техническа помощ, за да се даде възможност на развиващите се страни да подобрят своите административни и правни системи с цел воденето на по-ефективна борба с изпирането на пари.
Борба с изпирането на пари чрез наказателното право
СТАНОВИЩЕ на комисията по икономически и парични въпроси (7.11.2017)
Докладчик по становище: Ева Жоли
Комисията по икономически и парични въпроси приканва водещата комисия по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи да вземе предвид следните изменения:
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза. За преодоляване на тези проблеми и за укрепване на прилагането на Директива 2015/849/ЕС целта на настоящата директива е да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-добро трансгранично сътрудничество между компетентните органи.
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат твърде значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза, и подкопава доверието между участниците на пазара. За преодоляване на тези тежки и неотложни проблеми и за укрепване на прилагането на Директива 2015/849/ЕС целта на настоящата директива е да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-добро, по-бързо и ефикасно трансгранично сътрудничество между компетентните органи.
(3) При определяне на действията на Съюза следва да се надхвърлят препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) и на инструментите на други международни органи, действащи в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма. Комисията следва да извърши собствена оценка относно ефикасността на мерките, предложени от FATF, и относно прилагането и ефективността на мерките за борба с изпирането на пари по принцип. FATF следва да започне преразглеждане на действащите стандарти и оценка на собствените си резултати, както и да осигури регионално представителство, надеждност, ефективност и по-добро използване на финансовото разузнаване. Съответните правни актове на Съюза следва по целесъобразност да бъдат допълнително съгласувани с Международните стандарти за борба с изпирането на пари и финансирането на терористични дейности и разпространението на оръжия за масово унищожение, приети от FATF през февруари 2012 г. („ревизираните препоръки на FATF“). Като страна, подписала Конвенцията на Съвета на Европа относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление и относно финансирането на тероризма (CETS № 198), Съюзът следва да транспонира изискванията на тази конвенция в своя правен ред.
(5) Определянето на престъпните дейности, които представляват престъпления, явяващи се първоначални спрямо изпирането на пари, следва да бъде достатъчно уеднаквено във всички държави членки. Държавите членки следва да включат редица престъпления в рамките на всяка от категориите, определени от FATF. Когато категории престъпления, като например тероризмът или престъпления в областта на околната среда, са определени в правото на Съюза, настоящата директива се позовава на това законодателство. Така се гарантира наказуемост в държавите членки на изпирането на облагите от финансирането на тероризма и трафика на екземпляри от дивата флора и фауна. В случаите, когато правото на Съюза позволява на държавите членки да предвидят други санкции, различни от наказателноправните санкции, настоящата директива не следва да задължава държавите членки да определят тези случаи като първоначални престъпления за целите на настоящата директива.
(5) Определянето на престъпните дейности, които представляват престъпления, явяващи се първоначални спрямо изпирането на пари, следва да бъде достатъчно разширено и уеднаквено във всички държави членки. Държавите членки следва да включат редица престъпления в рамките на всяка от категориите, определени от FATF, в това число отклонението от данъчно облагане, данъчните измами и избягването на данъци, както и всяко измамническо поведение, състоящо се в укриването на доходи или печалби. Когато категории престъпления, като например тероризмът или престъпления в областта на околната среда, са определени в правото на Съюза, настоящата директива се позовава на това законодателство. Така се гарантира наказуемост в държавите членки на изпирането на облагите от финансирането на тероризма и трафика на екземпляри от дивата флора и фауна. В случаите, когато правото на Съюза позволява на държавите членки да предвидят други санкции, различни от наказателноправните санкции, настоящата директива не следва да задължава държавите членки да определят тези случаи като първоначални престъпления за целите на настоящата директива.
(9) За да може инкриминирането на изпирането на пари да бъде ефективен инструмент за борба с организираната престъпност, не следва да е необходимо установяването на конкретните обстоятелства на престъплението, чрез което е генерирано имуществото или всички обстоятелства, или фактически елементи на престъпната дейност, нито да се изисква предходно или едновременно осъждане за това престъпление. Наказателното преследване на изпирането на пари не следва да се възпрепятства само от факта, че първоначалното престъпление е извършено в друга държава членка или в трета държава, ако то е определено за престъпно деяние в тази държава членка или трета държава. Държавите членки следва също да могат да определят като условие съответното поведение да бъде считано за първоначално нарушение в тяхното национално право, ако е било извършено на тяхна територия. Въпреки това, в случай че съответното поведение съставлява определен вид тежко престъпление, държавите членки не следва да изискват това поведение да се счита за престъпление в държавата членка или страната, където е извършено нарушението.
(11) С цел да се предотврати изпирането на пари в целия Съюз, държавите членки следва да установят минимални видове и размери на наказанията за извършване на престъпленията, уредени в настоящата директива. В случаите, когато престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение 2008/841/ПВР37 на Съвета, или когато извършителят е злоупотребил със служебното си положение, за да се даде възможност за изпиране на пари, държавите членки следва да предвидят утежняващи обстоятелства в съответствие с приложимите правила, предвидени в техните правни системи.
(11) С цел да се предотврати изпирането на пари в целия Съюз, държавите членки следва да установят в каталог минимални видове и размери на ясно определени наказания при извършване на престъпленията, уредени в настоящата директива. Следва също да бъдат установени минимални видове и размери на наказанията за подбудителство, помагачество и съучастие в такива престъпления. Държавите членки следва да предвидят утежняващи обстоятелства в съответствие с действащите правила, предвидени в техните правни системи, при следните обстоятелства: престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение на Съвета 2008/841/ПВР37; извършителят злоупотребява със служебното си положение, за да се даде възможност за изпиране на пари; парите или имуществото, които са обект на изпиране, са получени чрез терористични дейности по смисъла на Директива 2017/541 на Европейския парламент и на Съвета37a или чрез нелегален трафик на оръжие; или нарушителят е видна политическа личност според определението на Директива 2015/849 или е въвлечен в корупция на публични служители, заемащи изборна длъжност. Държавите членки следва да изчисляват размера на глобите в съответствие с принципа на брутната стойност, тоест като се основават на печалбата, придобита чрез престъплението, без да се приспадат никакви разходи, като целта е наказанието да надвишава икономическата стойност на престъплението. Държавите членки предприемат мерки за ефективното изпълнение на посочените наказания.
37 Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета от 24 октомври 2008 г. относно борбата с организираната престъпност (ОВ L 300, 11.11.2008 г., стр. 42).
37a Директива (ЕС) 2017/541 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2017 г. относно борбата с тероризма и за замяна на Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета, и за изменение на Решение 2005/671/ПВР на Съвета (ОВ L 88, 31.3.2017 г., стр. 6).
Член 2 – параграф 1 – буква а – подточка - п a (нова)
па) данъчни престъпления, свързани с преки и непреки данъци, включително отклонение от данъчно облагане чрез укриване на доход, придобит законно или незаконно, с цел да не бъде открит от данъчните органи и да не бъде обложен със съответните данъци;
х) всички престъпления, които се наказват с лишаване от свобода или задържане с максимален срок от над една година, или по отношение на държави членки, в чиито правни системи има минимален праг за престъпленията — всички престъпления, наказуеми с лишаване от свобода или задържане за минимален срок от над шест месеца;
в) придобиването, притежаването или използването на имущество със знанието било в момента на получаването или впоследствие, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност;
а) предходно или едновременно осъждане за престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото;
а) предходно или едновременно осъждане за престъпната дейност, чрез която е придобито имуществото, съгласно посоченото в параграф 1;
ба) всички обстоятелства или фактически елементи, свързани с престъпна дейност, когато е установено, че имуществото е било придобито чрез такава дейност, съгласно посоченото в параграф 1;
в) дали престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, е извършена на територията на друга държава членка или на трета държава, когато съответното деяние ще представлява престъпна дейност съгласно националното право на държавата членка, която изпълнява или прилага настоящия член, ако е било извършено там. Държавите членки обаче могат да поискат съответното деяние, доколкото то не попада в обхвата на категориите, посочени в член 2, точка 1, букви а), б), в), г), з), л) и па), да се разглежда като представляващо престъпление съгласно националното право на другата държава членка или на третата държава;
ва) дали престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, е извършена на територията на трета държава с висок риск от изпиране на пари съгласно посоченото в Директива 2015/849, когато съответното деяние би представлявало престъпна дейност съгласно националното право на държавата членка, която изпълнява или прилага настоящия член, ако е било извършено там;
1. Държавите членки гарантират, че престъпните дейности, посочени в членове 3 и 4, са наказуеми с ефективни, пропорционални и възпиращи наказания, включително глоби, въз основа на брутната стойност на цялата сума, получена от престъпна дейност. Държавите членки гарантират зачитането на основните права и общите принципи на наказателното право, които гарантират правата на защита и правата на обвиняемите.
2a. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 4, са наказуеми с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко три години.
2б. Всяка държава членка гарантира също, че престъпленията, посочени в членове 3 и 4, могат да се наказват, по преценка на съдията, с допълващи, временни или постоянни наказания, които включват:
а) забрана за сключване на договори с публичната администрация;
б) лишаване от правото да се упражняват определени видове търговска дейност; както и
в) забрана за кандидатиране за публични изборни длъжности.
ба) парите или имуществото, които са обект на изпиране, са придобити от терористични дейности във вида, в който са определени в Директива 2017/541, или незаконен трафик на оръжия;
бб) нарушителят е видна политическа личност според определението на Директива 2015/849 или е участвал в корумпиране на публични служители, заемащи изборна длъжност; или
Член 6 – параграф 1 – буква б в (нова)
бв) престъпната дейност е извършена и финансирана чрез офшорни дружества; в престъпната дейност са замесени дружества — пощенски кутии; извършени са се незаконни преводи на финансови средства; използвани са куриери на пари и НПО; съществува предположение за наличие на професионална дейност за изпиране на пари, например когато съответното лице работи за повече от две престъпни организации за изпиране на пари или престъпни групи.
1. Всяка държава членка гарантира, че юридическите лица могат да носят отговорност за всички престъпления, посочени в членове 3 и 4, извършени в тяхна полза или в полза на трето лице от лице, действащо самостоятелно или като част от орган на юридическото лице и имащо ръководна позиция в структурата на юридическото лице, въз основа на:
2. Държавите членки също гарантират, че юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на лице, посочено в параграф 1, е направила възможно извършването в тяхна полза или в полза на трето лице на някое от престъпленията, посочени в членове 3 и 4, от страна на негово подчинено лице.
При стриктното зачитане на основните права и общите принципи на наказателното право, които гарантират правата на защитата и на обвиняемия, всяка държава членка гарантира, че юридическо лице, подведено под отговорност за престъпление по силата на член 7, се наказва с ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, които включват наказателноправни и друг вид глоби, въз основа на брутната стойност на общата сума, получена от престъпна дейност, и които, по преценка на съдията, включват други временни или постоянни санкции, включително:
(1) лишаване на юридическото лице от правото да заема публични длъжности, да сключва договори с публичната администрация и да се ползва от публични облаги или помощи, включително свързани със Съюза облаги или помощи;
1а) лишаване на лицето от правото да се ползва от средства на Съюза;
Член 8 – параграф 1 – точка 1 б (нова)
(1б) забрана за сключване на договори с публичната администрация;
Член 8 – параграф 1 – точка 2
(2) временно или постоянно лишаване на юридическото лице от правото да упражнява търговска дейност;
(2) временно или постоянно лишаване на юридическото лице от правото да упражнява търговска дейност, включително отнемане на лицензите за извършване на стопанска дейност;
а) престъплението е извършено изцяло или частично на нейна територия;
а) престъплението е извършено изцяло или частично на нейна територия; или
б) извършителят е неин гражданин; или
ба) престъплението е извършено извън нейната територия, но извършителят обичайно пребивава на нейна територия; или
бб) престъплението е извършено извън нейната територия, но престъплението е извършено в полза на юридическо лице, установено на нейна територия.
1a. Когато дадено престъпление попада в компетентността на повече от една държава членка и всяка от заинтересованите държави членки може редовно да започне наказателно преследване на основание на едни и същи факти, държавите членки вземат предвид следните фактори, изредени според техния приоритет, за да решат коя от тях ще започне наказателно преследване срещу извършителите:
а) държавата членка, в която е извършено престъплението;
б) гражданството или мястото на постоянно пребиваване на извършителя;
г) държавата членка, в която е открит извършителят на престъплението.
1б. Държавите членки могат да се обърнат към Евроюст, за да улеснят сътрудничеството между своите съдебни органи и координацията на техните действия.
а) извършителят има обичайно местопребиваване на нейна територия;
1. Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че лицата, звената или службите, отговарящи за разследването или наказателното преследване на престъпленията, посочени в членове 3 и 4, разполагат с ефективни инструменти за разследване, като използваните в случаи, свързани с организираната престъпност или с други тежки престъпления.
2. Държавите членки гарантират, във възможно най-кратки срокове, наличността на подходящи и достатъчни финансови ресурси и персонал, който да е подходящо обучен, за да се провежда разследване и наказателно преследване на престъпленията, посочени в членове 3 и 4.
3. Държавите членки осигуряват ефективно сътрудничество между компетентните органи във всяка държава членка и гарантират, че националните органи, които извършват разследване или наказателно преследване на престъпления, посочени в членове 3 и 4, са оправомощени да си сътрудничат с другите национални органи и техните колеги в другите държави членки, а така също и с институциите на Съюза.
Борба по наказателноправен ред с изпирането на пари
СТАНОВИЩЕ на комисията по правни въпроси (15.9.2017)
Неотдавнашните терористични атаки подчертават нуждата от предотвратяване и борба с тероризма. Прекъсването на източниците на финансиране на терористичните организации има решаващ принос за борбата срещу тероризма и организираната престъпност. Европейският съюз вече разполага с инструменти за борба с него, в това число действащото наказателно законодателство, сътрудничеството между правоприлагащите органи и процедурите за обмен на съответната информация, както и законодателството за предотвратяване и борба с изпирането на пари, което е в процес на постоянно укрепване. Целта на предложението за директива е да се противодейства на изпирането на пари чрез средствата на наказателното право. Предложената директива ще постигне тази цел чрез изпълнение на международните задължения в тази област, основани на Конвенцията на Съвета на Европа относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление и относно финансирането на тероризма от 2005 г., CETS № 198 („Варшавската конвенция“), както и на съответните препоръки на Специалната група за финансови действия (FATF).
Като цяло предложението на Комисията е балансирано, но има някои области, които дават основание за допълнителен размисъл. Една от тях е прозрачността и откритостта, и въпросите, свързани с неприкосновеността на личния живот. Друга е как правилно да се извършва надзорът на финансовите институции. Друг въпрос, който заслужава внимание, е как да се гарантира, че директивата зачита по подходящ начин основните права.
Комисията по правни въпроси приканва водещата комисия по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи да вземе предвид следните изменения:
(1) Изпирането на пари и свързаните с него финансиране на тероризма и организирана престъпност продължават да бъдат значителни проблеми на равнището на Съюза, което се отразява неблагоприятно на целостта, стабилността и репутацията на финансовия сектор и застрашава вътрешната сигурност и вътрешния пазар на Съюза. За преодоляване на тези проблеми и за да се допълни и укрепи прилагането на Директива 2015/849/ЕС на Европейския парламент и на Съвета1, настоящата директива цели да се бори по наказателноправен ред с изпирането на пари, като предоставя възможност за по-добро трансгранично сътрудничество между компетентните органи и с отговорните агенции на Съюза, за да се подобри обменът на информация и да се идентифицират подбудителите към тероризъм.
1Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/EО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/EО на Комисията (ОВ L 141, 5.6.2015 г., стр. 73).
(2) Мерките, предприети единствено на национално равнище или дори на равнището на Съюза, без да се вземат предвид международната координация и сътрудничество, имат много ограничено въздействие. Действащата законодателна рамка на Съюза не е нито всеобхватна, нито достатъчно съгласувана, за да бъде напълно ефективна. Въпреки че държавите членки са инкриминирали изпирането на пари, съществуват значителни различия между тях по отношение на определението за изпиране на пари, какъв е съставът на първоначалните престъпления, както и какъв е размерът на санкциите. Престъпниците и терористите могат да се възползват от различията в националните правни уредби и да изберат да извършват финансовите си сделки в държави членки, в които считат мерките за борба с изпирането на пари за най-слаби. Ето защо мерките за борба с изпирането на пари, приети от Съюза, следва да бъдат съвместими с останалите действия, предприети в рамките на международни форуми, и поне също толкова строги. Това би създало подсилена правна уредба на Съюза, която да допринесе за по-ефективно справяне с финансирането на тероризма и за намаляването на заплахата от терористични организации, като ги затруднява да финансират дейностите си.
(3) При определяне на действията на Съюза следва да продължи да се обръща специално внимание на препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) и на инструментите на други международни организации и органи, действащи в областта на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма. Съответните правни актове на Съюза следва по целесъобразност да бъдат допълнително съгласувани с Международните стандарти за борба с изпирането на пари и финансирането на терористични дейности и разпространението на оръжия за масово унищожение, приети от FATF през февруари 2012 г. („ревизираните препоръки на FATF“). Като страна, подписала Конвенцията на Съвета на Европа относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление и относно финансирането на тероризма (CETS № 198), Съюзът следва да транспонира изискванията на тази конвенция в своя правен ред.
(7) Настоящата директива не следва да се прилага за изпирането на пари по отношение на имуществото, придобито от престъпления, засягащи финансовите интереси на Съюза, които са обект на специални правила, предвидени в Директива 2017/XX/ЕС3. Независимо от това държавите членки следва да могат да транспонират тази директива и Директива 2017/ХХ/ЕС като приемат единна всеобхватна рамка на национално равнище. Съгласно член 325, параграф 2 от ДФЕС държавите членки следва да приемат същите мерки за борба с измамата, засягаща финансовите интереси на Съюза, каквито предприемат за борба с измамата, засягаща собствените им финансови интереси.
(8) Държавите членки съответно следва да гарантират, че определени видове дейност по изпиране на пари са наказуеми и когато са извършени от извършителя на престъпната дейност, чрез която е придобито съответното имущество (изпиране от страна на извършителя). Когато, в подобни случаи, дейността по изпирането на пари не се ограничава до самото притежаване или използване, а включва също така прехвърляне, преобразуване, укриване или прикриване на имущество чрез финансовата система и води до по-нататъшни вреди, различни от вече причинените от първоначалното престъпление, като например нарушаване на целостта на финансовата система, например чрез пускането в обращение на облаги от престъпна дейност, при което се прикрива незаконният им произход, тази дейност следва също да е наказуема.
(9) За да може инкриминирането на изпирането на пари да бъде ефективен инструмент за борба с организираната престъпност, не следва да е необходимо установяването на конкретните обстоятелства на престъплението, чрез което е генерирано имуществото, нито да се изисква предходно или едновременно осъждане за това престъпление. Наказателното преследване на изпирането на пари не следва да се възпрепятства само от факта, че първоначалното престъпление е извършено в друга държава членка или в трета държава, ако то е определено за престъпно деяние в тази държава членка или трета държава. Държавите членки могат да определят като условие първоначалното престъпление да бъде считано за престъпление в тяхното национално право, ако е било извършено на тяхна територия. Това не следва да бъде тълкувано като ограничаване на правото на справедлив съдебен процес.
(11) С цел да се предотврати изпирането на пари в целия Съюз, държавите членки следва да установят минимални видове и размери на наказанията за извършване на престъпленията, уредени в настоящата директива. В случаите, когато престъплението е извършено в рамките на престъпна организация по смисъла на Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета4, когато извършителят е злоупотребил със служебното си положение, за да се даде възможност за изпиране на пари, или когато извършителят е видна политическа личност, държавите членки следва да предвидят утежняващи обстоятелства в съответствие с приложимите правила, предвидени в техните правни системи.
4Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета от 24 октомври 2008 г. относно борбата с организираната престъпност (ОВ L 300, 11.11.2008 г., стр. 42).
(11a) Държавите членки следва да гарантират, че съдиите и съдилищата имат възможност да вземат предвид определените в настоящата директива утежняващи обстоятелства при определяне на присъдите за извършителите, въпреки че не е налице задължение за увеличаване на наказанието. Съдиите и съдилищата решават, предвид всички факти по делото, дали да вземат под внимание утежняващите обстоятелства. От държавите членки не се изисква да представят утежняващи обстоятелства по дела, в които присъдите за престъпления, определени в Рамково решение 2008/841/ПВР, се определят отделно съгласно националното право и могат да доведат до по-сериозни наказания.
(12) Предвид мобилността на извършителите на престъпления и на облагите, придобити чрез престъпна дейност, както и сложността на трансграничните разследвания, необходими за борбата с изпирането на пари, всички държави членки следва да установят своята компетентност, за да могат компетентните органи да разследват и преследват по съдебен ред подобни дейности. Следователно държавите членки следва да гарантират, че тяхната компетентност обхваща и случаи, когато престъплението е извършено посредством информационни и комуникационни технологии от тяхната територия, независимо дали тези технологии са установени на тяхна територия. По силата на концепцията за юрисдикция в рамките на международното право в областта на правата на човека, държавите, които са договарящи страни по договорите за правата на човека, са задължени да гарантират правата на лицата, които са под тяхна юрисдикция, дори ако тези лица са извън тяхната територия.
(12a) За да се гарантира успехът на разследването и на наказателното преследване на престъпленията по изпиране на пари, лицата, отговарящи за разследването или за наказателното преследване на тези престъпления, следва да имат достъп до ефективни способи за разследване, като например използваните в борбата с организираната престъпност или с други тежки престъпления. Използването на такива инструменти следва, в съответствие с националното право, да вземе под внимание принципа на пропорционалност, както и естеството и тежестта на разследваното престъпление, и да зачита правото на защита на личните данни.
(12в) При борбата по наказателноправен ред с изпирането на пари следва да бъде гарантирано високо ниво на правна сигурност по отношение на зачитането на основните права и по-конкретно на правата на обвиняемите. В това отношение всички мерки, взети от държавите членки, следва да бъдат пропорционални и балансирани.
(12г) Принципът на професионалната тайна и правото на неприкосновеност на личния живот и на справедлив процес не следва да бъдат накърнени или нарушени от събирането и предаването, въз основа на подозрение, на данни или информация за обичайни сделки, настъпили в рамките на личния живот на лицата.
1. С настоящата директива се установяват минимални правила относно определянето на престъпленията и на санкциите в областта на изпирането на пари с цел да се актуализира съществуващото законодателство и да се отстранят всички установени недостатъци.
2a. Настоящата Директива се придържа изцяло към Хартата на основните права на Европейския съюз и Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи.
Член 2 – параграф 1 – точка 1 – буква ж
ж) незаконен трафик на откраднати и други стоки, като например трафик на суров петрол, оръжия, наркотици, тютюн и тютюневи изделия, ценни метали и минерали, културни артефакти и други предмети с археологическо, историческо, културно и религиозно значение или с рядка научна стойност, както и слонова кост и защитени видове;
в) придобиването, притежаването, управлението или използването на имущество със знанието в момента на получаване, че това имущество е придобито от престъпна дейност или от акт на участие в такава дейност;
2. За целите на прилагането на параграф 1 всяка държава членка гарантира, че:
а) не е необходимо установяването на предходно или едновременно осъждане за престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, да бъде предпоставка за присъда на извършителите на престъпленията, определени в параграф 1;
б) не е необходимо да се установява самоличността на извършителя на престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, или други обстоятелства, свързани с тази престъпна дейност;
в) не е необходимо да се установява дали престъпната дейност, чрез която е генерирано имуществото, е извършена на територията на друга държава членка или на трета държава, когато съответното деяние е престъпление съгласно националното законодателство на държавата членка или на третата държава, в която е извършено деянието, и би представлявало престъпление съгласно националното право на държавата членка, която изпълнява или прилага настоящия член, ако е било извършено там;
3a. Знанието, намерението или целта, изисквани като елемент на престъплението, посочено в параграф 1, могат да бъдат установени на базата на обективни фактически обстоятелства.
Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че подбудителството, помагачеството и опитът за извършване на престъпление, посочено в член 3, са наказуеми.
Всяка държава членка предприема необходимите мерки, за да гарантира, че подбудителството, помагачеството, даването на съвети при извършването на престъпление, участието в престъпен заговор или опитът за извършване на престъпление, посочено в член 3, са наказуеми.
1. Държавите членки гарантират, че деянията, посочени в членове 3 и 4, са наказуеми с ефективни, пропорционални и възпиращи наказания при пълно спазване на основните права.
2. Всяка държава членка гарантира, че престъпленията, посочени в член 3, се наказват с лишаване от свобода с максимален срок от най-малко четири години, поне в тежките случаи, в зависимост от тежестта на съответното престъпление.
2a. Всяка държава членка гарантира, че в случаи на утежняващи обстоятелства максималният срок на лишаване от свобода се коригира съответно.
бa) извършителят на престъплението е видна политическа личност по смисъла на член 3, параграф 9 от Директива (ЕС) № 2015/849/ЕС.
бб) парите или имуществото се използват за директно финансиране или подпомагане на бъдещи престъпни дейности като тероризъм.
(1) лишаване от правото да се ползва от публични облаги или помощи;
(2) временно или постоянно лишаване от правото да упражнява търговска дейност;
(4) съдебна ликвидация;
(4) заповед за съдебна ликвидация;
2a. Всяка държава членка се стреми към сътрудничество със другите държави членки, засегнати от същите престъпления, като спазва принципите на добро съдебно сътрудничество по граждански и търговски въпроси.
Becker, Monika Beňová, Malin Björk, Caterina Chinnici, Cornelia Ernst, Laura Ferrara, Ana Gomes, Nathalie Griesbeck, Monika Hohlmeier, Brice Hortefeux, Eva Joly, Dietmar Köster, Monica Macovei, Barbara Matera, Claude Moraes, József Nagy, Ivari Padar, Judith Sargentini, Birgit Sippel, Branislav Škripek, Csaba Sógor, Sergei Stanishev, Valdemar Tomaševski, Bodil Valero, Marie-Christine Vergiat, Harald Vilimsky, Josef Weidenholzer, Tomáš Zdechovský