Луната | Фазите на Луната | Луната в хороскопа | AstroGalaxy
3,949 прегледа
41 минути четене
Първият автор, с когото искаме да ви запознаем, е Аргол и част от големия му учебник по астрология, наречен “Ptolemaeus Parvus”. От него избрахме глава, занимаваща се с наталната Астрология, която по наша преценка не е разглеждана никъде другаде в съвременната литература и се отнася до Рождената Астрология.
Естествено в някои от текстовете, проучени от Робърт Шмидт и Робърт Хенд, се загатва нещо свързано с избраната от нас тема.
И така, в настоящата лекция ще разгледаме движението на Луната в наталната карта и нейната способност да попива и да пренася при своето движение характеристиките на една планета към друга. От значение ще са и фазите на Луната, но само като източник на светлина.
За всички е ясно, че Луната с нейната влажност, променливост и чувствителност най-лесно попива и се влияе от характера на въздействието на останалите планети в хороскопа. Така, че тя може да присвои определена характеристика от една планета, а както ще видим по-нататък, и на аспект, и да го пренесе до друга планета в картата, като с това съществено да повлияе интерпретацията на наталната карта. Венера и Меркурий до известна степен приличат на Луната по тази характеристика.
Тъй като в избрания от нас текст Аргол е описал съвсем бегло (в четири реда) правилата, при които можем да приемем, че Луната изпълнява функцията на посредник между планетите, ние ще използваме един текст от Павел Александрийски, в който той подробно описва всички закони за това движение, но не дава никаква информация по трактовката на конфигурациите, която е изобилна при Аргол.
В старогръцкия текст на Павел Александрийски има две думи на старогръцки, с които авторът обозначава движението на Луната – “sunaphe” – сближаване и “apporoia” – отдалечаване. Робърт Хенд дава следните значения за използваните думи. “Sunaphe” буквално означава свързване или обединяване на две неща, а “apporoia” – отплуване или издигане. В латинския текст на Аргол обаче се използва една единствена дума на латински – “deflux”. Думата има следните значения: 1. стичам се; 2. смъквам се, спускам се по течението, отплувам; постепенно преминавам; 3. преставам да тека; преставам, изчезвам, свършвам се.
Павел Александрийски, глава 17, стр. 57 (руско издание)
За сближаването (sunaphe) и отдалечаването (apporoia) на Луната по отношение на блуждаещите звезди.
“Доколкото съществуват много различни способи за определянето на сближаването и отдалечаването, необходимо е да се дадат пояснения. Те са следните: ако се случи Луната да има повече градуси, отколкото която и да е звезда [1] в същия знак, в който е и тя, то тя се отдалечава от тази звезда; точно така е, ако която и да е звезда, която се намира в същия знак, в който е и Луната и има повече от нея градуси, тази звезда допуска сближение с Луната. По същия начин, ако се случи на звездите да бъдат намерени в предшестващия или последващия знак, от този, в който се намира Луната, но при това в (рамките на – бел. прев.) дъга от 30 градуса, то се съхраняват отношенията на сближаване и отдалечаване.
Например, ако Луната се намира в 20-ия градус на Стрелеца, звездата на Арес в 20-тия градус на Скорпиона, а звездата на Афродита – в 20-ия градус на Козирог, то ние казваме, че е станало отдалечаване на Луната от звездата на Арес и е започнало нейното сближаване със звездата на Афродита.
Що се касае разглеждането на сближаването и отдалечаването със звездите, намиращи се в същия знак, в който е и Луната, с тях трябва да се отнасяме така: да кажем,че Луната се намира в 10-ия градус на Телеца, звездата на Хермес – в 9-ия градус, когато звездата на Зевс е в 11-ия градус. В този случай казваме, че Луната е започнала своето отдалечаване от Хермес и се приближава към звездата на Зевс.
Определянето на сближаването и отдалечаването, разглеждано в дъга от един до три градуса, винаги е силно действащ относно формата на въздействие, което носят едни или други звезди. Следващи по сила се явяват тези, които се определят по дъгата от седем градуса. След това до 15 градусната дъга. След това – до 30 градуса дъга. Сближаването и отдалечаването, свързано с отчитането на последните интервали (15 и 30 градуса), се проявява в по-късните години от живота, а не в юношеството (аз имам предвид – в зрелите години, и даже в старостта), водейки към завършване на действието на всичко добро или основополагащо, което може да се случи.
Ще се възползваме от още една парадигма, за да разберем по-пълно определението за сближаване или отдалечаване. Нека Луната се намира в 13-ия градус на Везни, звездата на Арес – в 6-ия градус, звездата на Зевс – в 20-ия градус на същия знак. Луната е завършила отдалечаването от звездата на Арес и е започнала сближаване със звездата на Зевс в пределите на дъга от седем градуса.
Видът сближаване или отдалечаване се разглежда в съответствие с фигурите и ветровете. Него (вида сближаване или отдалечаване – бел. прев.) разглеждаме относно звездите, образуващи ту триъгълник, ту шестоъгълник, ту квадрат или диаметър. Сближаване по страната на триъгълника има смисъл от 120 до 117-ия градус [2], съответно за шестоъгълника – от 60 до 57-ия градус, квадрата – от 90 до 87-ия градус, диаметъра – от 180 до 177-ия градус, при това без значение дясно- или лявостранна е тази фигура по отношение на Луната.
С цел да поясним сближаване по страната на триъгълника, нека приемем, че е дадено, че Луната се намира в 15-ия градус на Овена, Зевс – от 18 до 15 градуса на Стрелеца. Говорим, че сближаването на Луната със Зевс става по десностранен триъгълник. Но трябва да разбираме, че по подобен начин Луната се държи и по отношение на градусите на останалите страни (знака Лъв).
Що се касае до сближаването или отдалечаването на Луната по отношение на звездите, осъществяващо се в съответствие с движението на вятъра, това е особен въпрос, тъй като Луната изгрява и се възвръща заедно с преминаването на блуждаещите звезди ту при един и същ вятър, ту при различни [3].
Без да се определи сближаването и отдалечаването, не може да се установи за родения нито дължината или краткостта на живота му, нито мненията за раните, болестите или благосъстоянието, нито за лошата съдба, нито за добрата или лошата репутация, нито за мъжествеността или слабостта.”
Това е целият текст, преведен от руски от книгата на Павел Александрийски, която се появи антикварно и апокрифно и на българския пазар. Съзнаваме, че този превод може да търпи известна критика, тъй като е преминал през няколко езика (оригинал на старогръцки – първи превод на английски, втори на руски, трети на български), а не е преведен от оригинала (старогръцки), преди да стигне до българския читател. Въпреки това от него можем да извлечем основните правила за работа по сближаването и отдалечаването на Луната – дефлукс:
1. За сближаване или отдалечаване на Луната можем да говорим в следните случаи:
А) Когато Луната и планетите, между които се движи тя, се намират в границите на един знак;
Б) Когато Луната и планетите, между които тя се движи, не се намират в различни знаци, то между Луната и всяка от планетите може да има най-много 30 градуса.
2. По сила и периодичност конфигурациите се подреждат както следва:
А) Най-голяма сила относно формата и характера на влияние и проява на планетите, включени в дефлукса[4] на Луната има, когато конфигурацията на сближаване и отдалечаване се разиграва в рамките на 3 градусова дъга. Проявата на това влияние може да се очаква в юношеството;
Б) Следваща по сила относно формата и характера на влияние и проява на планетите в картата има, когато конфигурацията на сближаване и отдалечаване се разиграва в рамките на 7 градусова дъга. (виж примерите на Павел Александрийски);
В) Когато конфигурацията на сближаване и отдалечаване се разиграва в рамките на 15 градусова дъга, тогава предсказанието се отнася за средата на живота на родения или за онзи период от живота му, за който подсказва картата като цяло. Това са символични дирекции, прогресии, примарни дирекции и др.;
Г) Когато конфигурацията на сближаване и отдалечаване се разиграва в рамките на 30 градусова дъга, тогава предсказанието се отнася за старините, за края на живота на родения.
3. Сближаването или отдалечаването на Луната можем да използваме и когато правим анализ на аспектите.
Вече можем да пристъпим към разглеждане на самите конфигурации и тяхната интерпретация. Предполага се, че читателят вече е запознат с някои основни парадигми в класическата астрология, но въпреки това, преди да продължим нататък, е редно да припомним какво представлява разделението на планетите на дневни и нощни групи и накратко ще споменем още веднъж основните принципи.
Дневни и нощни планети – Това определение на планетите ги разделя в две групи, всяка със свой управител, наречени дневна и нощна група на планетите. В гръцките текстове, когато се прави това разделение, се говори, че планетата се отнася или към Слънчевата, дневна “секта”, или към Лунната – нощна “секта”.
Дневната група или секта се състои от Слънцето, Юпитер, Сатурн и дневния Меркурий. В нощната група или секта влизат Луната, Венера и нощния Меркурий. Неуместно е да причисляваме към някоя от групите транссатурновите планети, защото те са открити много време след като това разделение се е оформило в древногръцката астрологическа школа. На какво се базира това разпределение?
За никого не е загадка защо Слънцето е разположено в дневната група и е неин управител, а Луната в нощната. Юпитер, благодарение на своя блясък, топлина и родство с дневното светило, е следващият член на дневната група. Венера, като влажна и топла се причислява към групата на Луната. Марс и Сатурн се разпределят в двете групи не по силата на своето сходство с останалите ѝ членове, а по силата на тяхната противоположност. Марс със своята прекомерна топлина и сухота се причислява към влажната и студена нощна група, а прекалено студеният и сух Сатурн – към групата на Слънцето. Така топлите Юпитер и Слънце загряват студения Сатурн и намаляват жестокостта му, а влажните Венера и Луна смекчават сухия и агресивен Марс. Това разпределение е в хармония и с всеизвестното правилото, че когато две благотворни планети си взаимодействат, тяхната сила и положително влияние нарастват, а когато две злотворни планети се срещат и взаимодействат, то неблагоприятната им сила се увеличава. Ето защо Марс и Сатурн са поставени в съответните групи – за да бъде уравновесена силата им. Следствие от казаното, също превърнало се в правило, е, че когато един бенефик сключва аспект с малефик, то той отслабва неговите отрицателни прояви.
Меркурий се причислява към една от двете групи в зависимост от положението си спрямо Слънцето. Той е дневен, когато изгрява преди Слънцето като утринна звезда, и нощен, когато се вижда (изгрява, движи, стои) след Слънцето в наталната карта, тоест се вижда след залеза му.
Във връзка с казаното по-горе можем със сигурност да твърдим, че в древността Луната се е смятала за изключително важен фактор при нощно раждане, а също така и когато се е анализирало положението на планетите в нощната половина на дневните карти. Там, в неосветената от Слънцето половина на картата, тя (Луната) е замествала дневното светило и яркостта на отразената от нея светлина до голяма степен е била решаващ фактор при оценката на Марс, Сатурн и бенефиците, както и ще видим по-нататък. И така представяме ви текста от учебника на Аргол.
Andreae Argoli, Ptolemaeus Parvus, De Lunae Defluxibus, cap. VII, 33 (lat. ed. 1659)
За “отлива” на Луната от Сатурн:
Ако Луната отплува от Сатурн и се носи към Юпитер нарастваща, и Юпитер е щастлив (добре поставен – бел. прев.) на ъглите, в собствените си достойнства, или по друг начин афлектиран (поставен – бел. прев.), свободен от изгарящите лъчи на Слънцето (combust) и лъчите на малефика Марс, то той предсказва богатство, известност, градски управител, управител на провинции, успехи според качествата на личността и поставен във всички достойнства; отрежда дарове, наследства на постоянните в добрата кауза, понякога скрити (потайни). Ако обаче Луната намалява по светлина, всичко от изброеното е по-малко, но все пак ще се запази.
Тук нарастващата Луна носи конструктивността и амбицията, а и възможността и желанието постигнатото да се запази и да се увеличи – едни чисто Сатурнови характеристики, до Юпитер, чиито дарове често сме склонни да пренебрегваме в мързел и размотаване. Ето един пример: когато нарастването на Луната само усилва сиянието на Юпитер и го прави още по-щедър в изливането на блага и дарове, което е и още едно потвърждение на правилото, че дневните планети стават по-добри в осветената от Слънцето половина на хороскопа, а нощните сияят по-ярко в нощната част на картата.
Ако Луната отплува от Сатурн и се насочва към Марс, нарастваща по светлина, отрежда на родения да е подложен на някакви болести или някакви телесни недостатъци и понякога прави той да загине в първа младост. Носи насилствен край в (от) критичните моменти, усилия, объркване. Предразполага към тайни изкуства, Алхимия и сродните ѝ, и т.н. Намаляваща по светлина, тя показва злини в (за) майката, съпругата и детето, които биват заплашени дори от насилие, ако Марс или Сатурн нараняват Асцендента (чрез аспект – бел. прев.), неговият господар или всички от VIII дом, или пък да бъде поставен в VIII.
Трябва да отчетем и факта, че тук Луната се намира между два малефика, което е най-неблагоприятната от всички нейни позиции. Нарастващата Луна, приближаваща се към Марс ще го направи по-подвластен на желанията, а с това и по-импулсивен и неуправляем. Затова ако Луната се намира в близост до Марс, то тя трябва да е намаляваща, а не да му напомня за огъня и топлината на Слънцето от която Марс така или иначе има предостатъчно.
Когато Луната нараства по светлина (тоест движи се от съвпад със Слънцето към опозицията си с него) и носи влиянието на Сатурн, то изходът от това движение може да е смъртоносен и най-вероятно е бил в онези времена, когато нивото на медицината е било ниско. Ако човек успее да прескочи това първо изпитание, то той ще бъде болнав и вероятно с физически или емоционални дефекти. Както знаем, Луната е символ на тялото на човека, а също и на неговата душа. Ето защо, когато тя се озове между двата малефика в хороскопа и ако те освен това не са добре разположени и с лоши аспекти, то това задължително и неотменно ще донесе неприятности за родения и неговите близки.
Вече казахме, че Марс принадлежи на дневната група планети и се чувства по-добре в нощната половина на картата. Тогава, когато Луната намалява по светлина (тоест движи се от опозиция със Слънцето към съвпад с него), то неприятностите се отсъждат повече за близките и роднините на родения. Тоест силата ѝ не толкова намалява, колкото тя (Луната) става по-благосклонна към Марс. Въпреки това е трудно да се каже кое е по-малкото зло – да страда роденият, или да страдат неговите близки.
Ако Луната отплува от Сатурн и се носи към Слънцето, то тя причинява големи нещастия, особено в живота, тъй като отрежда на родения податливост към конвулсии, епилепсия, воднянка и други болести от меланхолични и студени течности [5].
Нищо не може да се сравни със светлината на Слънцето, но въпреки това студения Сатурн може да причини болести и нещастия, стига да е достатъчно наранен от други планети в картата. Логично е да е така, защото Слънцето, както и Луната, са най-важните фактори в картата, които определят жизнеността и качествата на характера и съдбата на човека.
Ако Луната отплува от Сатурн и се носи към Венера, дава пороци, засягане на либидото, особено когато светлината на Луната намалява; и ако по някакъв начин Марс бъде апликиращ, това ражда незаконни съжителства и кръвосмешение. Тук чистото приближаване (без влияние на аспектиращи планети – бел. прев.) обещава богатство и авторитет.
Този абзац предлага голямо количество интересна информация. Нека си припомним какви могат да бъдат планетите спрямо Слънцето: Ако планетите се намират на изток относително Слънцето и го предшестват, то те стават мъжки. Когато планетите се намират на запад относително Слънцето и го следват, то те стават женски. Нека сега си спомним и това, че за Древните всяка планета има две лица и две различни значения, когато се появява на Изток и на Запад.
Ето какво казват старите текстове за Венера. Изгряваща преди Слънцето във Вавилон, тя се е наричала Фосфор или Луцифер и е била богиня на войната – строга, войнствена, пресметлива, изсушена от лъчите на Слънцето и донякъде лишена от емоции. Нейна противоположност била Венера: изгряваща (появяваща) се след залеза на Слънцето, която в древността наричали Хеспер и която била богиня на любовта – чувствена, неконтролируема, мистична и тайнствена, най-красивият бисер на нощното небе, покровител на артистите и художниците.
В нашия случай намаляването на интензитета на светлината прави Венера още по-влажна и по чувствена и неконтролируема. От друга страна, Сатурн с нищо не помага за облекчаването на това положение – той винаги е бил враг на Венера. Ето защо пороците се увеличават и се засяга либидото, когато хладната същност на Кронос се смеси с пламъка на Вечерницата.
Когато обаче това приближаване на Луната не е примесено с лошо влияние, то можем да очакваме, че Венера ще покаже една от добрите си страни: ако тя е източна и изгрява преди Слънцето, то тя ще способства за натрупване на богатство и успех в материалната сфера, а ако изгрява след него, ще донесе сполука в емоционален и творчески план. Така Сатурн ще пречи на Венера да разхищава спечеленото в материален план и ще запазва само стойностните чувства.
Ако Луната нараства, отплува от Сатурн и се носи към Меркурий, тя предопределя математици, астролози, монаси, магистри по изкуствата, велики в красноречието оратори, мистици, отдадени на забранени изкуства, надарени с много остър ум. Намаляваща, Луната заплашва с отлив на течности към ушите или гърдите: допринася за натрупването на меланхолични течности в тялото, прави (хората – бел.прев.) болни от далак, жълтеница, охтичави, страдащи от водна болест, с развален пикочен мехур.
Как можем да изтълкуваме този абзац, при условие, че Меркурий може да бъде и дневен, и нощен, в зависимост от положението си спрямо Слънцето?! Ще си позволя да цитирам моя колега Николай Колев, който казва, че Меркурий е вестителят на Бога Слънце и че чрез него Светилото говори и осъществява връзка с личността. Ето защо, когато Меркурий е в своята секта и е добре разположен на ъглите или има някакви достойнства и ако Луната го свързва с неговия господар, то той дава множество добри плодове. Обратното носи само неприятности [6].
Ако Луната отплува от Сатурн и не се насочва към никого, както и ако е на празен ход (няма да сключи други аспекти с други планети преди да напусне знака – бел.прев.), тя отрежда меланхолични течности, увреждания на мозъка, прави родените нерешителни, уединени, тъжни, неспособни да съдят за нещата, недостатъчно изпълнителни, бедни, чужди за любовта на съпругата и децата и понякога страдащи от хемороиди.
За “отлива” на Луната от Юпитер
Луната отплува от Юпитер към Сатурн пълна, светеща (блестяща), нарастваща. Тя прави родените бездетни бащи, наставници, управители на чужди, осиновени деца, или благоприятства пътуванията. Сатурн намалява влиянието на Юпитер.
Ако светлината на Луната нама­лява при приближаването си към Сатурн, то това отрежда неприятности, трудности в задълженията и постигането на почестите и богатствата и понякога недостатъчно добро здраве.
Не е съвсем ясно защо нарас­тващата Луна лишава мъжете от собствени деца! Може би разковничето тряб­ва да се търси в това, че в мъжки хороскоп Луната символизира съпругата… Ако предположим, че това е жена, отдадена на кариерата или амбициите си, това може да е и вярно, но за времето си е било недопустимо, следователно не можем да го изтъкваме като вероятно значение. Това може да е мъж, изоставил съпругата си заради държавни или лични търговски дела. Той може да има и деца, но може да не знае, че не са негови, тъй като в отсъствието му съпругата му може би е намерила утеха в други прегръдки. Това твърдение е също толкова спорно, колкото и първото.
Нека си припомним, че в наталната астрология, когато се дискутира въпроса за децата, като основен фактор по който съдим дали родения има, или няма деца е планетата Юпитер. Тя е най-плодотворната от всички планети, но когато Луната пренася това нейно влияние към безплодния Сатурн, то може да допуснем, че това ще даде почести и богатства, пътуване, но не и деца. Това е така, защото Сатурн не може да оползотвори даровоте на Юпитер, давайки деца. Той би градил, възпитавал, пазил, учил, управлявал живота, но не би бил способен да го роди. Както знаем от гръцката митология, Сатурн изяжда децата си!
Луната се отдалечава от Юпитер и отива към Марс пълна и блестяща. Тя дава служители, щастие в публичните дела; прави родените щастливи като войници, хирурзи, лекари, майстори на нещата (произлизащи – бел. прев.) от огън и марсови неща от този вид.
За всички е ясно, че това положение на Луната дава успех във военните дела и тези, свързани с хирургията, където възможността да да се взимат бързи и отговорни решения и да се носи отговорност за тях се дължи до голяма степен на добре поставения Марс и факта, че амбициозният Марс много бързо и лесно оползотворява даровете на Юпитер. От това произлиза стремежът на войниците към слава и вдъхновението у занаятчиите, работещи с огън и метали.
Луната се отдалечава от Юпитер и отива към Слънцето, като дава тежък път; прави родените понякога изгнаници. Ако обаче Юпитер бъде в дома на Слънцето, или поне Слънцето е в достойно положение спрямо Юпитер, то това отрежда почести.
Значението на пасажа е достатъчно ясно, а казаното трябва да се тълкува в зависимост от общата характеристика на картата като цяло.
Луната се отдалечава от Юпитер и отива към Венера – обещава щастие в родината, дава добри съпруги, богати, красиви; но също така разпалва удоволствията, особено ако Венера бъде в дома на Марс или Слънцето.
Луната се отдалечава от Юпитер и отива към Меркурий – отрежда добър характер (нрав), прави родените адвокати, юристконсулти, съдии; насочва към религията.
Ако светлината на Луната намалява, дава твърде много възможности в делата на придобиване (в търговията).
Последното ще е още по-вярно, ако в хороскопа на родения има предпоставки за това. Ако сигни­фикаторите са в негативни аспекти, това ще доведе до много сполучливи далавери и измами, които ще облагодетелстват човек. От положението на останалите плане­ти ще стане ясно дали той ще пострада заради незаконните си действия или ще благоденства безнаказано.
Ако Луната отплува от Юпитер, но към никого не се носи, отрежда добри качества на душата, благоразумие жертвоготовност, общителност и роденият да бъде почитан и богат.
Тъй като Юпитер символизира разкоша, богатствата и изобилието, това благоприятства всичко около него. Дори понякога, Юпитеровият полъх може да се окаже развращаващ и пагубен за планетата и може да донесе беди, свързани с прекомерното изобилие. Ето защо влиянието на Юпитер облагородява Луната. В случай със Сатурн, наблюдаваме точно противоположния ефект. Влиянието на строгия, студен и дисциплиниран Кронос не може да повлияе конструктивно на никоя планета и останал в утробата на Луната, той ражда само беди и нещастия, особено когато след като Луната се отдели, няма към кого да предаде влиянието му.
За “отлива” на Луната от Марс:
Ако Луната отплува от Марс и се носи към Сатурн, то тя прави родените предпазливи, мързеливи, те преследват желаните неща с трудности, с големи грижи и са подвластни на неотделими телесни пороци. Майката става вдовица и дори се разболява. Дава изгонване от страната, ако Луната увеличава светлината си. Ако пък светлината намалява, ако планетата е на ъгъл, тя прави родените куци, гърбави, изкривени, лунатици и ги излага на случаи на насилие, вреди на живота на бащата във всичко.
Трябва да отчетем и факта, че тук Луната се намира между два малефика, което, както вече споменахме в началото, е най-неблагоприятната от всички нейни позиции. Ако Сатурн се намира в нощната половина на картата, но Луната нараства по светлина и се приближава към него, то това ще направи родения по-интуитивен и ще му помогне по този начин да смекчи неприятните резултати от тази конфигурация. Защото така нощното светило ще играе ролята на Слънце и ще сгрява студения Сатурн. Роденият интуитивно ще чувства какво не бива да прави или с какво не трябва да се заема, без да осъзнава това. Това може да е напълно реалистичен сценарии за онези хора, които са наясно със себе си и знаят какво искат от живота.
Въпреки това, нарастващата Луна пренася всички негативни качества на Марс (според конкретния хороскоп), които Сатурн консервира и прави неотделими и неподвластни на промени с възпитание или сила.
Ако пък светлината на Луната намалява, а планетата е на ъгъл, то, както всички знаем, това дава отражение върху фигурата и външния вид. Освен това знаем, че Сатурн е олицетворение на бащата и така тази позиция говори и за неговия характер и съдба, а и за отношението му с родения [7].
Ако Луната отплува от Марс и се носи към Юпитер, тя прави родените щастливи войници, дава успех във военната служба, в администрацията, в публичните дела, в съдебните процеси и хазарта, ако Марс бъде разположен на почетно (високо) място в картата. Ако мястото е друго (по-маловажно,) тогава всичко от изброеното ще бъде по-малко.
Както вече видяхме, ако Луната се намира между Юпитер и Марс, това винаги дава положителни резултати. Но докато движението на Луната от Юпитер към Марс дава повече сръчност на ръцете и повече успехи в практиката, то движението ѝ от Марс към Юпитер предопределя заемането на административни постове, успехи при съдебни процеси и участие на политическата сцена. Колкото до “мястото” в картата, то авторът има предвид дома. Колкото по издигнат е Марс над хоризонта, толкова по-добре. Хубаво би било Марс да се намира в някой от кардиналните домове.
Ако Луната отплува от Марс и се носи към Слънцето, тя дава увреждане на очите, стомаха, неприятности, трудности и препятствия, понякога кратък живот, като вреди и на живота на бащата.
Според правилата на сектите (дневните и нощни групи планети), това означава, че и трите планети са в дневната половина, затова и влиянието е неблагоприятно. Ако те са близо до оста ASC – DSC, то прогнозата е много по-благоприятна, защото планетите могат с голяма вероятност да попаднат в собствените си секти както това е показано на фигурата.
Знаем и че нараняването на Светилата от Марс или Сатурн, винаги причинява проблеми със зрението, проблеми при раждането на самия роден или на неговите деца, или проблеми с родителите – неразбирателство, разводи, смърт.
Ако Луната отплува от Марс и отива към Венера, то тя клони прекомерно към чувствените удоволствия, отрежда наслади, любови, блудства, прелюбодейства, понякога опасност от тях: прави родените живописци и творци, даже такива, които обработват метали.
Тук прогнозата зависи до голяма степен от картата като цяло и от това, дали в нея присъстват достатъчно планети в земни знаци, което да подпомогне развитието на приложни умения, а това защо роденият може да има проблеми от прекомерния си стремеж към плътските удоволствията, е ясно на всеки.
Ако Луната отплува от Марс и се носи към Меркурий, тя създава войници, пък били те и порочни (лоши). Родените са хитри, твърде лъжливи, крадци, разбойници и с лоши нрави.
Комбинацията между Марс и Меркурий винаги е давала сръчност на ръцете, бързина на ума и успех в търговията, когато наталните аспекти между тях са положителни. Отри­цателните аспекти карат хората да крадат и да лъжат и колкото повече фактори за това говорят в картата, толкова по-силно е изявено това в действителност. Понякога на лице е посредствена или досадна меркантилност, която в зависимост от останалите аспекти на планетите в картата може да се прецени дали тя може да се контролира или не. Нашият случай, с дефлукса на Луната от Марс към Меркурий, не прави изключение [8].
Ако Луната не се насочва към никоя от изброените планети, отдалечавайки се от Марс, то тя прави родените гневни, оплетени в раздори и войнствени по природа.
Ако Луната няма към кого да се насочи и ако Марс е разположен в дневната половина на картата, прогнозата ще е в значителна степен неблагоприятна, защото в това поло­жение Червената планета е в по-голяма степен неконтролируема. Ако Марс е раз­положен в нощната полусфера на хороскопа, характеристиката на влиянието му ще е много по-смекчено и насочено в положителна посока, защото Марс не е осветен от Слънцето. Поло­жителните мажорни аспекти също могат да способстват за положителната характе­ристика на това влияние.
В нощната половина на картата Луната е много силна, като характерът на тази сила зависи както от положението и спрямо осите, така и от аспектите ѝ. Ако Луната се окаже в дневната половина на картата, осветена от лъчите на Слънцето, тогава тя губи част от силата си и може да се прояви ефективно само при подкрепа от страна на останалите планети, като например от Юпитер и Сатурн, но разположени в дневната половина, тоест и те силни, или от Марс и Венера, но разположени в нощната част на картата.
За “отлива” на Луната от Слънцето
Когато Луната се отдалечава от Слънцето и се понася към Сатурн, тогава тя донася на родените увреждане на тялото, или тежки и продължителни болести; уврежда очите, пропилява наследството, разделя родителите, но особено вреди на бащата, често причинявайки насилствени събития. Но често също така обещава богатство.
Ако Сатурн се намира в дневната половина на картата (тоест е осветен от Слънцето) и е добре разположен, то той може да донесе много положителни черти в характера на човека и да предизвика успех и издигане, макар и след много усилия. В противен случай, ако той е в нощната половина на хороскопа или е зле поставен по дом и аспекти, амбицията и стремежът за изява на личността ще предизвикат трудности и беди, а и ще навредят на разбирателството в семейството и главно на отношенията с бащата.
Казаното до тук разбулва битуващия днес мит за това, че който има Сатурн в десети дом го очаква възход, последван неминуемо от падение. Тове твърдение е чисто суеверие, избуяло поради непознаване на класическите принципи на Астрологията. Трябва да е ясно, че добре поставения Сатурн в дневната половина на картата никога няма да донесе на родения нещастие в кариерата, а точно обратното – постоянен просперитет. Обратното – нараненият Сатурн в нощната половина на картата може да донесе само беди, дори и ако за кратко благодарение на положителни, силни дирекции и транзити, е издигнал родения до някакъв пост.
Луната се отдалечава от Слън­цето и отива към Юпитер, това донася достойно положение, чест, слава и предопределя богатство.
Това е ситуацията, в която амби­циите на Слънцето срещат най-благоприятна почва за развитие.
Отдалечавайки се от Слънцето и отивайки към Марс, Луната прави родените, отдадени на грешки и престъпления и подвластни на насил­ствени събития, както и се отплаща на онези, занимаващи се с огън и желязо.
Негативното значение на конфигурацията ще е в сила, когато Марс е извън своята секта (тоест се намира от една и съща страна на хоризонта заедно със Слънцето) или когато Луната е нарастваща и носи огъня и топлената на Слънцето към Марс, който както вече казахме е нощна планета. При това положение родения не го чака нищо добро.
Вече в няколко лекции бе коментирано, че в зависимост от посоката на действие от страна на родения в голяма степен зависи изходът от звездните конфигурации. Ако в току-що представения случай, роденият избере като модел на поведение престъпленията и насилието, то това може да му коства живота, ако ли се насочи към военната професия, или онези области от живота, в които се борави с желязо (метали) или с огън, то той пак няма да може да се освободи напълно от неприятности, но животът му ще е много по-лек.
Луната се отдалечава от Слънцето и се понася към Венера, като прави родените приятели на властимащи, на магистрати, без съмнение богати.
Луната се отдалечава от Слънцето и се насочва към Меркурий. Така тя дава учени, прави родените философи, както и учени, изследващи тайните, мъдри и отдадени на дела; но въпреки това с похвален нрав.
Ако Луната се носи освободена от Слънцето, тя предвещава трудности в брака и майката не е благосклонна.
За “отлива” на Луната от Венера:
Когато Луната се отдалечава от Венера и отива към Сатурн, тя е или нарастваща, или пълна често дава стара или осквернена съпруга. Ако Сатурн е силен, то той дава в наследство презрение към желанията, мъжете прави сводници, прелъстители или хора с лоша слава, а жените прави развратни. Ако светлината намалява, тя прави родените безплодни, изпълва с пороци гениталиите и дава лош нрав на жените; причинява болести на тялото от прекомерна влажност.
Както видяхме и при движението на Луната от Юпитер към Сатурн, всичко зависи от това дали Сатурн е добре поставен в наталната карта. В случая с Юпитер – при лош Сатурн, конфигурацията лишаваше родения от деца, тъй като Юпитер е сигнификатор на децата. Тук конфигурацията при лош Сатурн ще лиши родения от любов, защото Венера е сигнификатор на любовта, желанията и секса. Ако светлината на Луната намалява, то това утежнява още повече положението, тъй като Сатурн се нуждае от светлината на Слънцето и нарастващата Луна понякога е единствения източник на тази светлина. Ето защо, намаляващата Луна в тази конфигурация прави родените безплодни.
Ако Луната се отдалечава от Венера и отива към Юпитер, тя прави родения приятен, миловиден и благороден, честен, предан, отдаден на Църковните дела и богат.
Когато Луната се отдалечава от Венера и отива към Марс, тя създава жадни за наслади (сластолюбиви) хора, често изпадащи в рисковани ситуации заради жени.
Щом Луната се отдалечава от Венера и се носи към Слънцето, дава твърде голямо либидо.
Не забравяйте, че Слънцето по природа е безплодно и може да донесе деца на родения само ако се намира във воден знак или в земни или огнени знаци, управлявани от бенефици. Ето защо повишеното либидо не бива да ни заблуждава, че човек има или ще има деца. Оценката относно децата, техния брой и пол се изисква друга техника и ползва други сигнификатори.
Луната се отдалечава от Венера и отива към Меркурий – отрежда знание, красноречие, поетичност, свободни изкуства, но и склонност към сладострастие и удоволствия.
До XII век седемте свободни изкуства представляват една наследена от Античността образователна програма. Те са седем на брой – граматика, диалектика, реторика, аритметика, геометрия, астрономия и музика, които последователно трябвало да формират духа на изучаващия ги. Седемте изкуства са били разделяни на две групи: “trivium” – обхващащ първите три, имащи за обект изразяването на мисълта (verba), и “quadrium” – тези, които носят познание за нещата (res). Схоластиката внася в тази програма съществени изменения. Основната наука е диалектиката – науката за разсъждението и умозаключението, а изкуствата от quadriuma се ориентират все повече към експеримента. Механичните изкуства, някога презирани, защото са ориентирани към материалния живот, се доближават до свободните изкуства, благодарение на издигането на ролята на активния живот и на диалога му със съзерцателния живот. Така се появява (през XII – XIII) нова класификация на науките, по-богата и по-синтезирана, в която вече влиза и физиката.
За “отлива” на Луната от Меркурий:
Луната се отдалечава от Меркурий и отива към Сатурн – страдат или ухото или езика, освен ако не присъства силен аспект на Марс: насочва към Математика, Астрология, Аритметика, търговия на едро (банкерство). Тя прави наказаните изгнаници и дава затвори и други неприятности поради грешки.
Намаляваща по светлина, тя прави родените прости бедняци, (глупаци), почти инфантилни и с отслабени умствени възможности. По време на нощно раждане дава затвори, робство, болести, неприятности, насилствени събития или тежки недъзи, неизлечими болести,или понякога дори скъсява живота.
Тук е мястото да отбележим някои от характеристиките на неблагоприятните аспекти на Меркурий и Сатурн. Хората с квадратура, опозиция или съвпад (когато съвпада е наранен) между тези планети са родени лъжци, коварни, склонни към кражби и меркантилни. Те във всичко търсят изгодата и ползата за себе си, рядко се съобразяват с другите и имат лош нарав. Това съвсем не е преувеличено! Естествено това е характеристиката на изолирания аспект между тези две планети, извън контекста на рождения хороскоп. Интегриран в картата на раждането, аспектът може да се тушира и влиянието му да се култивира за добро, но ако трябва да наемете човек за работа със стоки и пари, или други материални ценности, то за предпочитане е в рождената му карта да не присъства този аспект между планетите. Същото важи и за неблагоприятните аспекти между Марс и Меркурий, както ще видим това в оригиналния текст на Аргол след малко.
Забележете, че отново нарастващата и носеща светлина Луна може да донесе много положителни неща – може да даде превъзходно инженерно образование и да превърне човека в учен или интелектуалец. Често колегите се чудят кое в рождената карта подсказва, че човек ще стане Астролог – ето това е един от случаите, заедно с движението на Луната от Сатурн към Меркурий и от Венера към Меркурий! Не бива да забравяме, че говорим за влияние в областта на максимум 30 градуса, както уточнихме в началото на този материал, както и че когато говорим за Астролог, нямаме предвид само хороскопията.
Луната се отдалечава от Меркурий и отива към Юпитер, като създава придворни, говорещи с кралските особи, отрежда почести и слава от постъпките и заниманията, както и увеличаване на богатствата.
Отдалечавайки се от Меркурий и отивайки към Марс, пълната Луна прави родените лъжливи, крадци, коварни убийци, нечестиви осквернители на храмове, наемници, пирати, разбойници, клетвопрестъпници. Намаляваща по светлина, Луната създава телохранители, мъчители, както и такива, които изтезават, както и войници без чест.
Ако Луната бъде в тропическите знаци (Козирог или Рак), то тя създава изкуства, които се раждат от ръцете. В дома на Венера [9] прави родените бояджии или живописци. В дома на Меркурий – войнствени любовници и хора, грижещи се за оръжието (оръженосци). В дома на Марс прави родения началник на една от трите Трибии – трибун, държавен чиновник. В дома на Сатурн Луната донася печалби от земеделие и скотовъдство.
Квадратът, опозицията и съвпадът между Меркурий и Марс имат същия фатален отенък, както тези със Сатурн. Разликата е в сръчността на ръцете и възможността на родения да се занимава с приложни занаяти. Естествено това дава и способност да се борави с всички видове оръжие – хладно и огнестрелно. Затова в текста е казано, че тези хора са убийци, наемници, пирати, разбойници, телохранители, мъчители или войници.
Както вече казахме, наличието на тези аспекти в картата, не прави от човека автоматично крадеци и/или убиец. За наличието на тези качества са необходими и други показатели в картата. За разлика от аспектите със Сатурн, тук човек ще е по-груб в приказките си, по-непоследователен в действията си, по-циничен.
Виждаме, че тук, в текста, Аргол добавя няколко детайла, като казва, че ако при тази конфигурация Луната се намира в дом, който се управлява от Венера, то родените могат да имат успех в живописта и приложните занаяти, боядисването на платове, украсата, бижутерството, грънчарството и изкуството да се кове желязо и оръжие. Ако домът е управляван от Марс, то това издига човек във властта, ако домът е управляван от Сатурн, то успехите в сатурновите области – минно дело, земеделие, животновъдство, лихварство, банково дело и т.н.
Луната се отдалечава от Меркурий и отива към Слънцето, като дарява с почести от постъпките и творчество.
Отдалечавайки се от Меркурий и отивайки към Венера, тя (Луната) кара родените да се отдадат на разврат и кавги.
И така виждате, че материала визира до голяма степен движението на Луната в рамките на един или два знака, но той може да се използва и в случайте, когато Луната сключва мажорни аспекти с останалите планети и така играе роля на посредник между тях. Да вземем следния пример: ако Луната се на­мира в 20-ия градус на Везни, Меркурий – в 10-ия градус на Козирог, а Марс в 5-тия градус на Водолей, то ние имаме пренасяне на влиянието на Меркурий към Марс чрез разпадналия се квадрат на Луната с Меркурий и предстоящия апликиращ тригон на Луната с Марс. Тъй като разстоянието между Марс и Меркурий е 25 градуса, то влиянието на тази конфигурация ще се изяви в зрелите години от живота на родения, или за онзи период от живота му, за който подсказват планетите, участващи в конфигурацията. Или ако използваме символични дирекции и/или прогресии съответно на 10 и на 15 години (по символични дирекции) и приблизително на 6 и на 8 години (при прогресии).
Друг пример – ако Луната се на­мира в 12-ия градус на Лъв, Меркурий – в 4-ия градус на Овен, а Слънцето в 0-вия градус на Телец, то ние имаме пренасяне на влиянието на Меркурий към Слънцето, чрез разпадналия се тригон на Луната с Меркурий и предстоящия апликиращ тригон на Луната със Слънцето. Тъй като разстоянието между Меркурий и Слънцето е 26 градуса, то вли­янието на тази конфигурация ще се изяви в зрелите години от живота на родения, или за онзи период от живота му, за който подсказват планетите участващи в конфигурацията (според Птоломей Слънцето има период от 19 години, а Меркурий от 10). Когато родения навлезе в този период от живота си тогава ще се активизират и събитията за които говорим. Точно тази конфигурация имаме в хороскопа на Елизабет Тейлър и написаното от Аргол през 1659 г. за нея важи с пълна сила за този хороскоп.
Хороскопът на Елизабет Тейлър
В древността нощното светило е играло огромна роля при обсъждането съдбата на човека, докато днес, в резултат на психологическите течения в Астрологията му е отредена една редуцирана до неузнаваемост функция на пазител на душевния и емоционален свят на родения.
Тази статия дава в ръцете на астролога, първо, един нов (по-точно забравен) ключ към наталната карта. Второ, изважда на преден план Светилата и вида на раждането, дневно или нощно и трето – напомня, че докато днес, в резултат на психологическите течения в Астрологията на Луната е отредена една редуцирана до неузнаваемост функция на пазител на душевния и емоционален свят на родения, то в древността нощното светило е играло огромна роля при обсъждането на съдбата на човека. Това до известна степен разрешава и спора за безумните концепции, които ни принуждават да се питаме кое е по-силно в рождената карта – Луната или Уран… или може би Хирон? Списъкът след “или” е безкраен.
[1] В случая се има предвид “блуждаеща звезда”. С този термин в древността са асоциирали планетите.
[2] В случая Павел Александрийски ни предоставя своето виждане за орбисите на аспектите, които трябва да се използват при приближаването или отдалечаването на планетите, когато това ства чрез аспект, вместо в рамките на 30 градусна дъга – бел. прев.
[3] Този пасаж има само косвено отношение към разглежданата от нас роля на Луната. В древността при съставянето на предсказания са били и от значение атмосферните явления, на фона на които са се наблюдавали движенията на звездите и планетите. Те също са допринасяли за детайлността на прогнозата. Обръщало се е внимание на посоката на вятъра, формата на облаците, тяхната височина, цвят, цвета на небето и др. Най-много информация по този въпрос има съхранена в източниците на акадски от старовавилонския период от развитието на астрологията и предсказвателните техники – бел. прев.
[4] Текста на латински се отличава с особена изразителност и поетичност при описанието на движението на Луната, но за първата публикация на този превода сме използвали както латинската дума deflux, така и думата “отлив”.
[5] В медицината по това време властват представите на Хипократ за устройството и функционирането на човешкото тяло. В неговия трактат “За Природата на Човека” се описва връзката на знаците на Зодиака с четирите основни течности в тялото на човека – кръв, слуз, жълта и черна жлъчка. Според него основните сокове в организма имат различни характеристики: кръвта има характеристика (топло + влажно), слузта – (студено + влажно), жълтата жлъчка (топло + сухо), черната жлъчка (студено + сухо). Нормалното смесване на тези сокове според Хипократ означава здрав и жизнен човек, а нарушението на баланса в тяхното съчетание води до болести. Навсякъде, където се говори за студени и меланхолични течности, ще трябва да разбираме задържане на голямо количество течност в организма, отоци, натрупване на слуз, а понякога и усложняване на тази ситуация и поява на излишък от черна жлъчка – гнойни процеси, гангрена – бел. прев.
[6] Според системите за оценка на У. Лили (Lilly), Монтулмо (Montulmo) и Уилсън (Wilson) вътрешните планети (Меркурий и Венера) са в по-добро положение (в достойнство), ако в картата са западни, а външните планети (Марс, Сатурн и Юпитер) в картата са източни. С този вид оценка на картата ще ви запознаем в някой от следващите статии.
[7] Ето един пример от книгата на Доротей Сидонски, в който се говори за положението на Луната спрямо Сатурн и Марс при обсъждането на възпитанието и основните тенденции в живота. От текста става ясно, че от решаващо значение за прогнозата е фазата на Луната: …”Ако намерите Луната нарастваща и Марс я аспектира от опозиция или квадрат, или Марс е в съвпад с нея, или пък ако Луната е нарастваща, а Сатурн я аспектира, тогава няма сполука за родения през живота му”… (Доротей Сидонски, книга 1)
Ето още един текст от Матернус, в който се говори за положението на Луната спрямо Сатурн и Марс при обсъждането на наталния хороскоп. Вижда се колко важна е позицията на планетите спрямо дневната и нощната половина на картата и връзката, която те имат с Луната.: (Матернус, Книга III,2) … “Денем, ако Сатурн е разположен в Хороскопа (първи дом – бел. прев.), то той заставя човека от раждането си да се появява с вик. Нещо повече, роденият ще бъде по-стар от всички свои братя, или ако някой се е родил преди него, той ще бъде отделен от своите родители. Въпреки всичко при дневно раждане това божество във всичките четири ъгъла ще направи този, който се е родил, първороден, възпитаван от своите братя, или унищожаващ тези, които са се родили преди него. Сатурн в това положение ги прави горделиви. Но ако Сатурн е разположен в Хороскопа (в първи дом или е в съвпад с ASC) в нощната половина, а Марс заема противоположния ъгъл в картата, то това означава идването на много злини. Той създава големи опасности и разрушение на бащиното имущество; фактически често, ако никоя благородна звезда не се съединява с този силен лъч, разположен в добро място в картата, и ако Марс приема лъчите на растящата Луна, то това предизвиква насилствена смърт” …
Тук трябва да споменем, че Сатурн в I дом е добре поставен, особено ако раждането е дневно и Сатурн не е наранен и има добри аспекти от Слънцето, Юпитер или Венера. В този случай могат да се проявят такива качества на характера, като амбициозност, критичност, към себе си и към другите, отговорност, коректност, чувство за собствено достойнство, голяма работоспособност и издръжливост и т.н. В XII дом положението е по-различно. Тук се изявяват в по-голяма степен отрицателните характеристики на планетата, особено ако раждането е нощно и до Сатурн не достигат лъчите на Слънцето. Това положение има отношение и към критичната оценка на човека към заобикалящата го действителност и събитията, които се случват с него. При условие, че Сатурн не е огряван от Слънцето, роденият губи способността си за реална преценка на случващото се с него и рядко се учи от грешките си. Следователно най-важното качество, което придобива Сатурн в аспект със Слънцето или разположен над или под хоризонта заедно със Слънцето, е знанието за същността на нещата. Налице са дисциплина, уважение, издигане до висока социална позиция и овластяване. Когато Слънцето и Сатурн са разделени от хоризонта в една от двете половини на рождената карта, имаме противоположното положение.
[8] Направихме една малка извадка от енциклопедията на древногръцката митология относно Меркурий или както гърците са го наричали – Хермес. Той е за Син на Зевс и Плеядата Мая, баща е на Пан и Хермафродит. Пан първоначално е бог на изящните танци, на внезапните изненади, а Хермафродит е роден от любовта на Меркурий (Хермес) с Венера. Няколко часа след раждането си Хермес изобретил лирата, като опънал струните ѝ върху корубата на костенурка и възпял с нея любовта на баща си и майка си. Още същия ден откраднал кравите на брат си по баща – Аполон. Той с хитрост скрил стадото, като накарал животните да вървят назад. Видял го старец пасящ козите си наблизо. Хермес му дал една от най-добрите крави от стадото на брат си, за да купи мълчанието му. Въпреки това, този човек го издал. За наказание Хермес го превърнал в камък, защото който даде веднъж дума, никога не трябва да я пристъпва. Първоначално той е аркадски бог на ветровете, дъжда и затова е вестител на Зевс и олимпийските богове. За целта бил надарен с изкусна реч, носил на хората богатство, закрилял стадата и училищата, подпомагал растежа на животните. Той става бог на търговията, на крадците и измамниците. Хермес обучил сина си Автолик, дядото на Одисей как да краде, да променя вида на плячката и да се маскира, за да заличи следите си. По-късно, той съпровождал душите на умрелите до подземния свят и така станал връзка между двата свята и тъй като сънищата идват от подземния свят, вече става ясно защо той е най-честият спътник на Сатурн. Така Хермес е коронован и за бог на съня.
[9] Не бива да забравяме, че тук става дума за равнодомната система, в която първи дом заема целия знак, в който се намира Асцендента, а от този знак нататък се броят останалите домове.
1. Павел Александрийский. Начала Астрологии, прев. от англ. Т.А.Тарасовой. – Москва,1997 Урания. стр. 110
2. Paulus Alexandrinus. Introductory Matters, Translated by R.Schmidt; edited by R.Hand. – Berkeley Springs, West Virginia: Golden Hind Press, 1993
3. Хэнд Р.С. Ночь и день – планетарные секты в астрологии, Москва,1998, Лига независимых астрологов стр. 88
4. Andeae Argoli, Ptolemaeus Parvus, De Lunae Defluxibus, cap. VII, 33 (lat. ed. Lugduni1659, рр ІІІ-211)
5. Dorotheus Sidonius. Carmen Astrologicum (Pentateuch). Translated by David Pingree. – Leipzig: B.G.Teubner, 1976. рр. V-160
6. The Mathesis of Firmicus Maternus, transl. by J.R.Bram. – Park Ridge, New Jersey: Noyes Press, 1975.
7. Птолемей К. Тетрабиблос, прев. от англ. Г.П.Хлуновской под ред. А.А.Капраловой, Н.А.Додоновой. – [1* изд. Москва, 1992]. стр. VІ-169
©превод и коментар Цветомир Делийски, всички права запазени.
Ptolemaeus Parvus аргол арес афродита връзка между планетите движение на луната дефлукс дневни планети звездата на зевс класическа астрология луна чувствителност луната в хороскопа нарастваща луна натална карта натална луна нощтни планети павел александрийски планети в хороскопа планетни конфигурации робърт хенд робърт шмидт фаза на луната