Лудата крава – кой кого зарази? – martesbg.net
08.09.2005 31.10.2017 martesbg Медицина
Проблемът с „лудата крава” обаче се превърна в чисто човешки, когато болестта се пренесе и върху хората. Оказва се, че консумацията на заразено месо води до развитието на нов, по-тежък вариант на болестта на Кройцфелд – Якоб – нервно-дегеративно заболяване открито при хората в началото на миналия век. До сега са описани над 100 случая на хора заболели от тази новооткрита форма в Англия, Франция, Канада, САЩ и Япония.
Днес се знае, че болестта се причинява от приони и се разпространява сред добитъка чрез храната. На селскостопанските животни, включително и кравите, се дават хранителни смески, в които е включено костно брашно, получено чрез обработка на животински отпадъци. Този вид кравешки канибализъм позволил на заразата да се разпространи. Най-засегнати от епидемията са кравите, но и други животни не са подминати, включително и по-екзотични видове като гепардите в някои европейски зоологически градини.
Днес много лабораториите по света работят върху „лудата крава”. И докато някои се опитват да предотвратят разпространението на болестта и да намерят начини за лечение на заболелите, други се стремят да установят причините за появата на „лудата крава”. Как се е заразила първата крава? Въпросът звучи като всеизвестната закачка за произхода на кокошката и яйцето, но двама английски учени публикуваха миналата седмица в списание „Лансет” своите предположения за зараждането на болестта.
Алан Колчестър, от университета в Кент и неговата дъщеря Нанси Колчестър, от университета в Единбург, предлагат една до някъде изненадваща хипотеза за произхода на „лудата крава”. Според тяхната теория е напълно възможно първите крави да са се заразили от хора, страдащи от болестта на Кройцфелд – Якоб! Тяхното разследване показва, че в средата на миналия век в Англия са внасяни огромни количества животински отпадъци, които са използвани като източник на белтък и костно брашно за производството на хранителни добавки за селскостопанските животни. Над 50% от тези материали от животински произход са били внасяни от Бангладеш, Индия и Пакистан. Много хора в най-бедните райони на Индийския полуостров са се изхранвали като са събирали останки от животни, които после продавали за износ. Тъй като религиозните традиции в тази част на света позволяват пускането на телата на починалите по реките (индийска еко-организация, в показна акция през 2004-та година, събира 60 човешки трупа само за 2 дни в отсечка от 10 км по река Ганг) много вероятно е човешки останки да са попаднали в материалите, използвани при производството на храна за добитъка.
Съобщението в „Лансет” не се приема еднозначно. Някои експерти изказват съмнения в надеждността на изнесените данни и логиката на изтъкнатите аргументи. Други специалисти обаче смятат, че идеята заслужава внимание и препоръчват провеждането на допълнителни проучвания.
Не се знае дали хипотезата на баща и дъщеря Колчестър ще се потвърди в бъдеще. Заслужава обаче внимание призива им за по-подробни разследвания от страна на английските и индийски здравни власти, под евентуалното ръководство на международната здравна организация.