Защо Драгня стана немил, клет, недраг? – Podul prieteniei – Мостът на приятелството
Ливиу Драгня (снимка: Социалдемократическа партия (Румъния), CC BY 2.0, via Wikipedia Commons)
Новите обвиненията на DNA срещу лидера на румънските социалдемократи разкриват същността на политическата борба в Румъния – поддръжниците на технокрацията – градската средна класа, и неизборните институции като антикорупционната прокуратура, ограничават опитите на корумпираната и некомпетентна политическа система да оказва съпротива
Тази статия бе публикувана на 15 ноември 2017 г. на сайта “Барикада”.
Новината, че лидерът на румънските социалдемократи Ливиу Драгня се сдобива с трето дело, по което е обвинен, засили познатата реторика срещу представителите на „червената чума“ в Румъния – Социалдемократическата партия, наричани от недоволната улица за по-кратко „крадци“. Стандартният разказ е, че хората на Драгня представляват местните феодали (известни на север от Дунава като „барони“), докато антикорупционната прокуратура действа, водена от друго могъщо лоби – тайните служби. Самите социалдемократи обикновено поддържат реторика против чуждестранния капитал в страната и се обявяват за патриоти.
Напук на емоцията от телевизионните кадри за поредна вълна от протести в Румъния, приказката за битката между служби и барони или между народ и политици в Румъния вече започва да доскучава, защото се разказва от години. Тя се пропуква при по-внимателен поглед, но за да се случи това, трябва да се разбере контекста, в който срещу Драгня са повдигнати нови обвинения – в създаване на организирана престъпна група, в злоупотреба със служебно положение и в изготвяне на фалшиви документи, при това в разследване, започнато от европейската служба за борба с измамите OLAF. От европейската институция поискаха да бъдат възстановени 21 млн. евро, които са били откраднати преди години чрез фирмата Tel Drum, за която се предполага, че е свързана с Драгня. Румънската държава ще трябва да възстанови изчезналата сума.
По отношение на службите, призвани да останат тайни, дори когато масово се обсъждат действията им, е по-трудно да се прави анализ. Но е очевидно, че те не стоят само от едната страна в схватката между DNA и социалдемократите. Достатъчно е да се види, че докато беше в антикорупционната прокуратура, за да му бъдат предявени поредните обвинения, Драгня бе защитаван от председателя на парламентарната комисия за наблюдение на дейността на разузнаването Клаудиу Манда.
Независимо, че някои от организациите на бизнеса изразиха резерви към данъчните изменения на кабинета Тудосе, те облагодетелстват именно предприемачите, които се разтоварват от голямата част от задълженията си към работниците. Мерките бяха приети в момента, когато стана ясно, че през третото тримесечие на 2017 г. БВП на Румъния е скочил с 8,8% спрямо този през същото тримесечие на 2016 г. и се очаква тази година растежът му да достигне 5,6%. Успехът очевидно се дължи на силния износ, който изстрелва румънската икономика напред през последните години. Според данни от 2015 г. в страната има над 22 000 фирми износителки. Първите 500 от тях отговарят за 74% от износа. Сред тях делът на компаниите с румънски капитал е оценяван на между 10 и 12%.
Данъчните промени бяха критикувани отляво, като синдикати обявиха планове за протести. Това, което изкарва десните румънци на улиците обаче, са намеренията за промяна в законодателството, по което се води битката с корупцията в страната. Проектът за промяна на Закона за правосъдието в момента е в парламента и ще бъде подложен на обсъждания и гласуване. Той предвижда съдебната инспекция, която засега е под контрола на Върховния съвет на магистратурата, да премине под разпореждането на Министерството на правосъдието. Освен това президентът (в момента подкрепяния от поддръжниците на борбата с корупцията десен политик Клаус Йоханис) ще загуби участието си в определянето на шефовете на специалната и на общата прокуратура.
Социалдемократите не са много по-различни от всички други големи партии. Т.нар. „леви“ също се заклеха във вярност на средната класа, заговориха против хората, живеещи на социални помощи, против унижението да зависиш от държавната администрация и в крайна сметка те също започнаха да служат на технокрацията. Това, което се случва с Драгня и динозаврите на прехода е борба на неизборните институции в Румъния, засилили много своята власт в последните години, срещу самата възможност политическата система и партиите да им влияят. Имаше признаци, че по-рано тази година тече предефиниране на румънската борба с корупцията, а ударът по Драгня показва, че тя продължава да бъде силна.
След като беше обвинен за престъпления, свързани с компанията Tel Drum, печелила обществени поръчки и ползвала европейски средства за изграждане на пътища, Ливиу Драгня обяви, че няма връзка с тази фирма. В медиите вече текат дискусии и се публикуват свидетелства за отношенията между лидера на социалдемократите и въпросното дружество.
Същественият въпрос обаче продължава да бъде свързан с голямата картина – с контекста, в който се разгръщат атаките срещу Драгня. Социалдемократите промениха Фискалния кодекс и се опитват да направят това и по отношение на правосъдието. Така те предизвикаха съпротивата на различни обществени слоеве, но най-силно негодуват десните румънци, поддържащи борбата с корупцията. Като по поръчка сред протестиращите румънци е и технократът Дачиан Чолош – вече начело не на партия, а на Платформата 100, която се опитва да изразява визия за модерна Румъния.
„Реших, че е важно и аз да съм на протестите, защото се премина определена бариера. Почти година мина от управлението при важен потенциал за икономически растеж. Мисля, че сме загубили много време тази година именно заради непрогнозируемостта и хаотичността на решенията. Показаното отношение към правосъдието само отслабва вярата на онези, които могат да инвестират в Румъния, че инвестициите им имат смисъл“, заяви Чолош по време на протест през ноември 2017 г.
Протестите са подкрепяни освен от Платформа 100 и от Националнолибералната партия и Съюза „Спасете Румъния“ – двете опозиционни формации в сегашния парламент. Непрякото включване на OLAF в румънската политическа борба вероятно ще изиграе своя мобилизационен ефект. В Румъния има антиевропейски настроения, но и силно желание на румънската средна класа да се чувства част от Европа, напук на „червената чума“, представляваща често избиратели от по-малки населени места.
Политически гадатели вещаят края на Ливиу Драгня отдавна, но въпреки това той не смята да се предава и да подава оставка от позицията си в партията или като председател на долната камара на парламента. Залогът е много по-голям от неговата личност – ще бъдат ли вкарани зад решетките или отстранени всички ветерани от прехода, или партийната система на страната ще съхрани поне известна самостоятелност спрямо дневния ред на технокрацията.
В ущърб на Драгня са не само протестите и делата срещу него, а и фактът, че социалдемократите нямат нужните финанси, за да водят своята активна политика по доходите. Вече излязоха наяве техни намерения за бюджет на икономиите през 2018 г., който ще е в контраст с обещанията им за щедрост към всички. Притиснати отвсякъде, Драгня и неговите хора може би нямат друг избор освен да се опитат да изведат своята програма за реформи докрай. Така или иначе е ясно, че те са на мушката и че ако не действат, протестиращата улица или строгата прокуратура ще ги разкъсат…
Author Vladimir MitevPosted on 16 November, 2017 16 November, 2017 Categories Analiză - Анализ, Baricada - Барикада, București - Букурещ, Drepturi sociale - Социални права, Български, Economie politică - Политикономия, Lupta împotriva corupției - Борбата с корупцията, Politica națională - Национална политика, Proteste - ПротестиTags Ливиу Драгня, Румъния, Социалдемократическа партия, борба с корупцията, технокрация
Previous Previous post: Câini – un film românesc despre pustiul în jur și în noi
Next Next post: De ce Dragnea a devenit nedrag?