Зурлести приказки | tales.gruh.org
Грухарин обаче не беше прав да се тревожи. Не само че беше опитен пилот, но и този път изобщо нямаше да лети. ***
Писана Черешкова весело си приглади опашката, напудри си тромбичката и почисти лапичките. Днес трябваше да бъде много красива – щяха да я дават по телевизията! Запя си популярния шлагер “Пастети в космоса” и тръгна към гардероба да си избира поличка, обувки от миша кожа и шапка с перца от гълъби. – Мамка му и прасе! – изпусна се Писана. – Ами че шапката няма да влезе! – Почеса се по тромбата и захвърли шапката на страна.
– Опитах се да я натъпча, ама… – каза замислено капитан Грухарин и се почеса. Групата постоя няколко минути.
Призовава се всеки, който милее за живота си, да се включи в акцията за набиране на кюспе и динени кори, която започва веднага. Можете да носите провизиите на адрес:………………..
Ужасени писъци огласиха улиците и площада, настръхнали животни се запрепъваха, захвърляха торби с жълъди, наръчи прясна трева и кошници с горски ягоди и бягаха с всички сили. След броени секунди площадът беше празен и обсипан със захвърляните покупки. На Рошавка й стана малко тъжно и самотно. Отиде до рибарския магазин да си хареса нещо.
– Аз какво ли не измислям да оцелеем в тая криза, а ти всичко разваляш! – продължаваше да се сърди Саламчо. Добре, че все още тоновете кюспе и динени кори, отуснати от държавния бюджет си бяха добре скрити в мазето. Но той мислеше за бъдещето, а то не изглеждаше никак пачоприятно. Замисли се.
– Добре, че поне аз съм гениален! – отсече Саламчо и седна на пишещата машина. Тромбестата котка си почеса тромбата озадачено.