Роман Полански и Шарън Тейт: Имало едно време в Холивуд… един сериен убиец : Chronicle.bg
By Screenshot from a DVD copy of The Fearless Vampire Killers, Fair use, https://en.wikipedia.org/w/index.php?curid=1601200
4 октомври, 2019	10:25	 | от	Вучето | Личности
Странно семейство са били тези двамата. Неговото име е синоним на скандал, а нейното – на убийство по холивудски. Ако има официална класация на холивудските двойки с най-лоша слава и най-трагична съдба, гениалният режисьор-изгнаник и актрисата с божествено лице, напомнящо това на Катрин Деньов, със сигурност щяха да са в челната тройка. Въпреки че връзката им просъществува едва година и половина и завършва не просто с два шамара и развод, а с ужасяващо убийство на бременната съпруга, тя продължава да бъде обект на невиждан интерес. Интерес, който тази година кулминира в последната лента на Куентин Тарантино “Имало едно време в Холивуд”.
Преди да се стигне до трагичния край на този брак обаче, Полански и Тейт преживяват една доста турбулентна любов, в която определено не всичко е цветя и рози.
По времето, когато се запознават, Полански планира заснемането на комедията “Безстрашните убийци на вампири”. Иска му се да ангажира червенокоса актриса за главната роля. Един от продуцентите, Мартин Рансохоф, обаче се опитва да пробута за ролята протежето си, русокосата Тейт. С крайна неохота режисьорът склонява да се срещне с Тейт, за да прецени дали “става”. Първата среща минава доста конфузно, понеже Полански високомерно отказва да разговаря с Тейт. А на втората среща й изкарва акъла, като изскача неочаквано зад гърба й, носейки маска на Франкенщайн. Натискът “отгоре” си казва думата и в крайна сметка Полански се съгласява да даде ролята на Тейт, но при условие, че носи червена перука.
Когато заминават за снимки в Италия, перфектният италиански на Тейт изведнъж се оказва особено полезен при комуникацията с местните членове на екип. Това обаче не впечатлява особено Полански. Бидейки патологичен перфекционист, той често изпада в ярост заради проявите на неопитност на младата Тейт . Веднъж дори се налага да снимат една сцена 70 пъти, докато най-накрая режисьорът е (относително) удовлетворен. Самият той също играе във филма. Ролята му е на наивник, който си пада по героинята на Тейт. С напредване на снимките, Полански все по-често подхвърля по някой и друг комплимент за играта й и това повдига самочувствието й.
Професионалните отношения между двамата скоро прерастват в интимни и веднага след края на снимките Тейт се премества в лондонския апартамент на Полански. Бившето гадже на Тейт, Джей Себринг, известен коафьор в холивудските среди, е направо съкрушен. Въпреки това успява да потисне собствените си наранени чувства, да се сприятели с новия мъж на Тейт и да се превърне в неин душеприказчик.
Снимка: By Los Angeles Police Department – Internet, Public Domain, https://commons.wikimedia.org/w/index.php?curid=64126980
Полански и Тейт се женят на 20 януари 1968 г. в Лондон. Още от самото начало обаче бракът им става обект на упорити слухове за изневери и тройки, в които младоженката е принуждавана от съпруга си да участва. Шарук Хатами, фотограф и приятелят на Тейт, твърди, че Полански я е карал насила да прави секс с него и случайни жени, които прибирал буквално от булевард “Сънсет”. А когато Шарън забременява, режисьорът отказва да спи с нея и дори я съветва да направи аборт. Шарън този път се възпротивява на волята му, Полански напуска семейното жилище в Ел Ей, заминава за Лондон и започва кратка връзка с Мишел Филипс от Маmas & the Papas.
Въпреки всички емоционални и физически издевателства, на които е подложена, актрисата продължава да е дълбоко влюбена в девет години по-възрастния Полански. Същевременно обаче изпитва и голям страх от него. В книгата си “Шарън Тейт: Един живот” приятелката й Джоана Петет твърди, че Полански е контролирал до голяма степен живота й. Казвал й дори как да се облича и как да се гримира, макар че той самият я харесва без никакъв грим.
В собствените му спомени Полански вижда брака си в далеч по-романтични нюанси. Той често казва за Тейт, че е родена домакиня. “Освен че готвеше фантастично, обичаше да ме подстригва – умение, което беше усвоила от бившия си приятел Джей Себринг. “
През февруари 1969-а двойката се мести в голяма къща в западен Лос Анджелис. Точно там, на 9 август 1969-а Тейт, бременна в осмия месец, е убита заедно с осем други души, сред които и Джей Себринг. Всички те са станали жертви на култа, основан от Чарлс Менсън. Идеологията, пропагандирана от членовете на комуната, известна като “Семейство Менсън”, е че негрите ще въстанат един ден и ще убият всички останали хора. Затова междурасовата война, която те водят, е напълно оправдана. Самият Менсън се ръководи от следната извратена логика: ако избие няколко богати бели хора в Ел Ей, властите със сигурност ще обвинят чернокожите и ще ги пратят в затвора.
Снимка: By Self made screen capture from a public domain film trailerLicencing information : http://www.creativeclearance.com/guidelines.html#D2 – Eye of the Devil trailer, Public Domain, https://commons.wikimedia.org/w/index.php?curid=4399940
Когато членове на сектата на Менсън нахлуват в дома на Тейт и Полански, те наръгват домакинята и всеки от гостите й по няколко пъти, след което с кръвта им изписват разни послания по стените. Когато полицията пристига на местопрестъплението, сцената, която се разкрива пред очите им е, е потресаваща и прилича на бойно поле.
Полански е в Лондон, когато научава ужасната новина. Приятелят му Анди Браунсбърг, който го придружава, си спомня, че, научавайки за смъртта на жена си, режисьорът направо се свлякъл на земята. “Просто се разпадна пред очите ми.”
Въпреки че са минали много години от този трагичен инцидент, а животът на режисьора се разви като холивудски филм, той твърди, че и до днес, на 86-годишна възраст, не минава и ден, без да си спомни с дълбока болка за смъртта на Шарън. “Дори след толкова години, не мога да се насиля да погледам красивия залез или да изпитам каквато и да е визуална наслада, без да си помисля колко много гледката би се харесала на Шарън. В това отношение чувствам, че завинаги съм й останал верен.”