Острият бактериален простатит се лекува с перорални антибиотици, по лекарско предписание, обикновено ципрофлоксацин или тетрациклин. В домашни условия лечението изисква прием на голямо количество течности, употреба на болкоуспокоителни и почивка. В случай че пациентът е тежко болен или със слаба имунна система (например в следствие на химиотерапия или СПИН), може да се наложи хоспитализация и прилагане на интравенозно вливане на антибиотични медикаменти.
Хроничният бактериален простатит се лекува с помощта на антибиотици. Терапията продължава поне осем седмици. На пациента могат да бъдат предписани ципрофлоксацин, сулфонамиди или еритромицин. Дори след провеждането на подходяща терапия този тип простатит може да се появи отново. Не е ясно защо, но е възможно това да се дължи на неправилно изпразване на пикочния мехур. Дори малко количество застояла урина може да предизвика рецидив на инфекцията. Състоянието може да бъде предизвикано и от доброкачествена простатна хипертрофия, камъни в пикочния мехур или камъни в простатата.
Лечение на хроничен простатит без следи от инфекция
Лечението на хроничния простатит без следи от инфекция цели облекчаване и контрол над хроничната болка и може да включва физиотерапия, усвояване на техники за релаксация, както и прием на антидепресанти. Възможните за приложение в този случай медикаменти са алфа-адренергичните блокъри. Тамсулосинът (фломакс) и теразосинът (хитрин) са лекарства, които блокират неасоциираните със сърцето рецептори за адреналин и се използват при обструкция на пикочния мехур. По-доброто отичане на пикочния мехур може да помогне за минимизиране симптомите на хроничния простатит без следи от инфекция.
Лечение на асимптоматичен възпалителен простатит
Този тип простатит не изисква прилагането на лечение. При пациентите, подложени на изследвания за безплодие, възпалението може да бъде третирано с нестероидни противовъзпалителни лекарства (ибупрофен, мотрин, адвил) или с антибиотици.
Следва: Прогноза за простатита в дългосрочен план