СЕГА - Парите не растат по дърветата - трябва да се изработят
Общо 389,480,724
Страници 29,866
Бедните страни стават богати, когато производителността на заетите в икономиката нараства. Дългосрочно това може да стане, когато хората използват повече знание, технология и машини, което пък е възможно само при нови инвестиции. Именно това е слабото място, но и огромният неразкрит потенциал пред растежа на българската икономика в последните години. Доколкото търсенето на труд вече трета година е далеч от представите за "криза", инвестиционната активност остава ниска и застрашава запазването дори на сегашната скорост на растеж през следващите години.
За периода 2000 - 2008 г. общият подем в икономиката беше съпроводен със средногодишен ръст на инвестициите от над 16%. За трите години от началото на глобалната криза между 2009 и 2011 г. инвестициите спаднаха с 34%, след което са нараствали едва с 1% годишно. През 2016 г. дори се отчита значителен спад - за щастие, не в частния сектор, а основно поради приключването на държавните разходи по предходната финансова рамка за еврофондовете и бавния старт на новия период.
В годините на висок растеж - 2004 - 2008 г., инвестициите бяха средно 27% от БВП. А през 2016 и 2017 г. делът им спада до под 20% - за пръв път след 2002 г. Основен фактор е спадът на притока на външен капитал. Преките чужди вложения са били средно 19% от БВП за периода 2004 - 2008 г., а за последните 5 години са едва около 3.3%. В номинално изражение - в петте години на най-бърз растеж преди кризата преките инвестиции са над 27 млрд. евро, в последните пет години са около 7 млрд. евро. Същевременно частният сектор не просто не привлича заемен капитал от чужбина за инвестиции в българската икономика, а значително намалява външната си задлъжнялост чрез погасяване на стари кредити - над 3.2 млрд. евро за последните 5 години. Банковият кредит за бизнеса е нараснал едва с 2% за последните 12 месеца въпреки рекордно ниските лихви.
Проявлението на глобалната криза в България беше именно в
драматичния спад на инвестициите
в основен капитал. За сметка на това потреблението на домакинствата за последните три години отчита нарастване в реално изражение с 4% средногодишно. Добавени бяха над 160 хил. работни места, а заплатите се увеличиха с 28% - втори най-висок ръст в ЕС след Румъния. Казано иначе, потреблението вече расте бързо и вероятно потенциалът за по-голямо нарастване не е голям. Още повече при увеличено търсене в отворена икономика като българската, се увеличава вносът - т.е. харчовете на домакинствата не увеличават общата стойност на създавания продукт в страната.
Голямата промяна в растежа може да дойде само при голяма промяна в инвестиционната активност. Потреблението може да расте само при ръст на доходите, а ръст на доходите дългосрочно може да има само при повече заетост и повече производителност. След изпреварващ ръст на заплатите за една или няколко години икономиката неизбежно "опира" в тавана, ограничен от съществуващия капацитет и технологии. Ако няма нов бизнес, различна продуктова структура, повече машини и т.н., няма как да се създава повече, за да се плащат по-високи заплати.
Няма как да станеш по-богат, като харчиш и потребяваш повече.
И в средносрочен план няма големи резерви от нарастване на потреблението на стоки и услуги, произведени в страната. От друга страна, за последната година инвестициите са нараснали едва с 3.8% - докато в предишни периоди на подем, както и в много страни с подобни на българската икономики, сме наблюдавали 4-5 пъти по-бърз растеж. Още повече стартовата позиция - т.е. статуквото - е на практика на "замръзнали" кредит и приток на външни капитали.
Елементарната сметка показва, че дори да се увеличат до 1/3 от стойностите през 2004 - 2008 г., преките чужди инвестиции могат да доведат до 15% увеличение общо на инвестициите в страната. От своя страна, строителната активност се свиваше в целия период след 2009 г., като изключим голямото харчене на еврофондове 2014 - 2015 г. - но за последните 12 месеца разрешенията за строеж в София са вече над пиковите стойности отпреди кризата. Тези обекти ще бъдат реализирани през 2018 - 2019 г. - отчасти със собствени средства, а вероятно с по-голям дял банков кредит. Към това трябва да добавим предполагаемото нарастване на публичните разходи, финансирани от фондовете на ЕС.
Но остава основното - инвестициите са много по-чувствителни към промените в глобалната бизнес конюнктура и местната среда; при криза те се свиват рязко, докато при позитивни очаквания могат също значително да се увеличат. Потреблението е относително стабилно, доколкото в бедна страна като България така или иначе основен дял в него е на стоки от базова необходимост, и в по-малка степен на луксозни покупки.
Създава се известно объркване при дискусията дали износът или инвестициите ще бъдат основен двигател на растежа. Да, действително износът на български стоки и услуги отбеляза няколко много успешни години. Но това беше резултат както от промяната във външната конюнктура след кризата, така и на по-пълно натоварване на съществуващ капацитет. На макрониво в България имаше "свободни" машини и хора - бизнесът ги използва и увеличи производството. Трябва, разбира се, да споменем някои изключения - като например автомобилната индустрия или електрониката, където имаше и значителни нови инвестиции. Но в крайна сметка към 2017 г. експортно ориентираната част от икономиката достигна капацитета на съществуващия капитал при съществуващата продуктова структура и технологии, и наемайки наличните потенциални работници. Неслучайно в последните месеци основно искане на бизнеса е за внос на работна сила и е съвсем логично увеличението на заплатите.
Модел, основан на изобилен и евтин труд, вече не е възможен в България. Ето защо, за разлика от част от новосъздадените производства в последните години, които бяха в трудоемки процеси, в следващите години ще трябва относително да нарастват проектите, залагащи на повече капитал и технологии, а не на нископлатен труд. Отчитайки влиянието на политическата стабилност, функционирането на институциите и върховенството на закона, в следващото десетилетие в България ще наблюдаваме постепенна, а може и бърза, еволюция на продуктовата структура. За да се случи тя, ще трябва да се инвестира повече. По-висока производителност на труда ще има само след нови инвестиции, които за всяко допълнително нарастване на производителността ще стават все повече. Понеже сме бедни и много изостанали,
този процес може да протича поне две десетилетия
дори само за да се доближим до създавания доход в по-богатите страни от Стара Европа.
Накратко, износът не може да се увеличава с бързи темпове без значителни нови инвестиции, а ръст на БВП от 3 - 3.5% постигаме почти изцяло заради нарастващи доходи и потребление на домакинствата. Всичко над тези нива ще бъде резултат от промяната в инвестиционната активност. Имайки предвид дългите години на спад и последвал застой, потенциалът за формиране на капитал, както от местни спестявания, но и особено от външен приток на инвестиции, е голям. С промяна в кредитния рейтинг и евентуални добри политически новини - по отношение на Шенген, чакалнята за еврото, напредък в ключови реформи - оживлението при инвестициите може да доведе до икономически растеж от над 4.5 и дори 5% в следващите 3 до 5 години.
През миналата година строителството си върна позицията на един от двигателите на икономиката.
Министърът на икономиката Емил Караниколов често обяснява за засилен инвестиционен интерес към България. Данните обаче сочат, че след срива около световната финансова криза чуждите инвестиции в дялов капитал у нас са твърде малко.
10 Април 2018 19:36
10 Април 2018 19:55
10 Април 2018 19:58
10 Април 2018 20:15
10 Април 2018 21:24
10 Април 2018 23:39
10 Април 2018 23:47
11 Април 2018 01:35
11 Април 2018 07:13
11 Април 2018 07:15
11 Април 2018 07:55
11 Април 2018 08:26
11 Април 2018 08:58
11 Април 2018 09:08
11 Април 2018 09:17
11 Април 2018 09:21
11 Април 2018 10:18
Като малки си играехме на магазин и се разплащахме с листа. Предполагам, че икономическата мисъл на Лъчо е останала някъде на това ниво. Възможно е наскоро да е открил истината, че парите не растат по дърветата и затова да бърза да сподели.
11 Април 2018 10:42
Няма как да забогатееш с харчене и бране на пари от дърветата
Сорос си ги е садил, копал, поливал и после брал - като Пинокио.
11 Април 2018 10:54
Като Буратино! В страната на глупците, воден от Лиса Алиса и Котарака Базилио!
11 Април 2018 11:00
Основен фактор е спадът на притока на външен капитал.
И не само ! Много важно е какъв е тоя чужд капитал ! Ако са търговски вериги, не чакайте висока производителност. По-скоро очаквайте спешни визити на съответния посланник при Бойко, за да защити поредните мискинлици и закононарушения на своите "стратегически инвеститори" !
А при положение , че банките опериращи на българска територия пращят от капитал, а никой български предприемач не смее да тегли кредит за бизнес...
В тая посока трябва да се положат усилия, млади Приятелю - анализатор !!!
11 Април 2018 11:31
Дългосрочно това може да стане, когато хората използват повече знание, технология и машини, което пък е възможно само при нови инвестиции.
Най-високия растеж постиган някога от България е 50те и 60те години на20ти век. Оставям на пишман-икономистчето да си обясни как това е ставало без "инвестиции". Ако остави България и погледне примерно връзката между продуктивност и инвестиции в САЩ, направо има да се чуди и мае.
11 Април 2018 11:57
Тогава се напомпа имотният балон. Първоначално продаваха имоти на поразия и на високи цени. Дойде кризата и балонът се спихна. Инвестициите пресъхнаха.
23% инвестиции в недвижими имоти, 19% във финансовия сектор.
11 Април 2018 12:48
Еех, аман от пишман икономистчета. И защо уважаемата редакция изобщо дава думи на такива неопитни момчета !? Че не само неопитни ами и не (много) знаещи. Всеки уважаващ себе си икономист, е наясно че е важно не само да има инвестиции но и в какво те се инвестират !!! Ако ги „заровиш“, така да се каже, в дупка земя, в строителство – дали на хотели, молове и пр, производителността няма нарасне ! затова дори и в малкото години, когато официалната статистика се опитваше да се хвали с нарастващи ужким инвестиции, това просто си беше спекулация...
"Дългосрочно това може да стане, когато хората използват повече знание, технология и машини, което пък е възможно само при нови инвестиции."
Инвестициите безспорно са най-важният производствен фактор.
Статията (ще отбележа бедния, с ненужни труизми и повторения, а на места неразбираем език) ги разглежда едностранчиво и ограничено.
Колегата Патагонец е отбелязал същото.
Не могат да се правят верни изводи само въз основа на данни за обема на инвестициите. "Колко?" е само единият въпрос. Още по-важно е "Къде?", но не в смисъл на "повече знание, технология и машини" - добро утро, Америка
а в кои сектори? Огромно значение има и въпросът "Какви?": държавни, частни, вътрешни, външни, кратко-, средно-, дългосрочни...
Качественият анализ в България не е лесен.
За съжаление, преди 30 години думите анализ, план и държавно програмиране бяха обявени за несъвместими с натрапената ни неоколониална идеология на развитие - доколкото е уместно да се говори за развитие в страна, която още не може да достигне БВП отпреди въпросните 30 лета, а понятията като мултипликатор - за кейнсианска ерес.
Лошото е, че икономиката не прощава невежеството.
11 Април 2018 13:13
11 Април 2018 13:54
В момента най-лесно се заработват с русофобство... както и със "солидарност".. и не на последно място с работа за чужда държава/особено ако продаваш своята/.
11 Април 2018 14:01
Има един отрасъл, в който следва да се инвестира без много умуване.
Ще отворя скоба да поздравя всички коментирали
и да отбележа, че "без много умуване" има и чисто практически смисъл. У нас почти не остана кой да умува за икономиката. Едно от най-големите престъпления на т. нар. преход бе, че наред с безусловно нужното ликвидиране на политическата система на социализма, ликвидира и системата за държавно управление изобщо. Днешните организации в тази област са забавачница в сравнение с работилите при Живков. Малък пример: помни ли някой какво имаше в сградата на НОИ на Стамболийски? ИРП, Институт за развитие на промишлеността. И не казвайте защо стана така, като е било иначе? Да не бъркаме политиката с разума или, както е модно да се казва, боя с демокрацията
Писал съм подробничко защо, колко и къде. Ще повторя главното:
опитът ни от недалечното минало
трайно благоприятната конюнктура. Индексът на СС стоки се е повишил със 130% от 2000 година. Споменавам очевидното само за да изпреваря "аргумента" да, ама преди имахме съветския пазар
сравнителните ни предимства. Четете Буров
мултипликацията
11 Април 2018 14:59
Какво по-точно от Буров ?
11 Април 2018 15:13
Кат махнеш попържните в измислените мемоаринищо
11 Април 2018 15:46
Кат махнеш попържните в измислените мемоари нищо
Какво е селското стопанство за нас
11 Април 2018 16:05
11 Април 2018 22:16
Огромно значение има и въпросът "Какви?": държавни, частни, вътрешни, външни, кратко-, средно-, дългосрочни...
Какви са държавните инвестиции преди 30/40/50 години, какви преди 10/20 и сега?
15 Април 2018 20:30
Парите ги произвежда частната банкова компания Федерален резерв /ФЕД/, Лъчо.
Вече дори и не ги печатат- нули и единици в компютрите на техните банки.
А оттам и на избраните грантаджии да зомбират населението.
Виж, робите, наистина трябва да ги изработят за хаира на 1 /единия/ % робовладелци, който държи 80% от световното богатство.
15 Април 2018 20:33
Кажи го на ония, дето ги печатат.
Докато се задоволявате с трохи и четете вестници, все така ще е.