Музейна сбирка “Струмяни” е създадена с решение№ 247 от Протокол №21/ 05.11.2001 г. на Общински съвет Струмяни. Регистрирана в Националният регистър за културни институции към Института за музеи, галерии и изящни изкуства.
Музейната сбирка в община Струмяни е открита на 02.08.2002г. по инициатива на кмета на общината Валентин Чиликов. Подредбата на експозицията е дело на специалисти от Националният исторически музей /НИМ/ и студенти от Нов български университет /НБУ/. НИМ също така предостави оборудването за експозиционната зала.
Експозицията най-общо може да бъде разделена на 4 теми, а именно: палеонтология, обща история, археология и етнография.Най-ранните експонати датират от периода на късния миоцен обхващащ 5 – 2 млн.г. назад във времето и принадлежат на характерните за тогава фаунови видове хипариони /трипръсти коне/, жирафи и носорози. За тези видове специалистите от БАН потвърдиха, че са обитавали поречието на сегашна Струма.
В тема археология има доста интересни експонати. Най-ранните са от ранният неолит VІ хил. пр. Хр. във времето, когато металът още не е бил известен като материал. Могат да се видят сечива и оръдия на труда, които са изработени изключително от камък. В музейната сбирка е засвидетелствана и желязната епоха с различни накити като гривни, торкви, фибули, както и култова керамика от това време. Изключително разнообразни представители на мраморната пластика също могат да се разгледат. Те най-често са на почитаните по тези земи божества. Най-добре е представен култа към Артемида, след това Дионис, Зевс, Богинята майка, тракийският конник, а също и към източните божества Изида и Серапис. Мраморът за изработката им е бял и дребнозърнест, точно такъв, какъвто и днес се добива в кариерите в община Струмяни. В пластиката се наблюдава местен провинциален стил, но се засвидетелстват малоазийско и гръцко влияние.
Изключително интересна е колекцията на музея от керамични съдове, предимно от периода на римското господство по тези земи.Разделени на три групи керамичните експонати представят характерната за провинция Македония т.нар. “сива македонска” , луксозната за това време “римска червенолакова”, както и най-ранната - гръцката керамика. Формите са разнообразни, съдовете са цели и заслужават внимание от страна на посетителите.Изключително интересни са и тера котите в зооморфни и антропоморфни форми,както и керамичните лампи. Както при битовата керамика, тук също има представители и от преди и след Христа. Особено внимание заслужава в отивното огледало с украса датирано във ІІв.пр.Хр. Особено добре е представено ранното християнство и това не е случайно, тъй като на територията на общината е открита една от най интересните раннохристиянски базилики, която е и епископска. В музейната сбирка се съхраняват и са изложени архитектурни елементи открити по време на археологически проучвания на храма,между които един от най ажурните йонийски капители откривани в България. Тук може да се види олтарната маса, мраморният фонтан от двора на базиликата, както и централното пано от мозайка с Христовият монограм “Хризма”.
Етнографската тема е представена от експонати свързани с литургиката, старопечатни книги издадени в Цариград, автентични носии от Малешевско, уреди за обработка на прежда и тъкане. Тук също има много представители на възрожденската битова керамика. Много добре запазено въстаническо оръжие, както и факсимилета, литографии и преписки на заповеди и кореспонденция на населяващите тези земи по време на турското владичество. Тук може да се види оригиналният буквар от килийното училище, което е първо в цяла мелнишка околия и е открито през 1844 г. в двора на църквата, която също е паметник на културата. Могат да се прочетат официални документи писани от Дончо Златков – първият народен представител от тази част на България. Могат да се разгледат и фотоси на къщи и църкви, които са обявени за паметници на културата, както и на исторически местности.