След първите три дни на Мондиала: Приличен футбол и добро съдийство - Телевизия Европа
След първите три дни на Мондиала: Приличен...
След първите три дни на Мондиала: Приличен футбол и добро съдийство
Приключи първият кръг в 4 от групите на Световното първенство в ЮАР. Видяхме играта на някои от фаворитите, останалите тепърва ще оценим. Освен издънката на англичаните срещу САЩ (1:1), може да се каже, че има само още една изненада и тя е точното съдийство, доста неочаквано след непрекъснатите скандали, свързани със съдийски грешки през последните години. Да стискаме палци нещата да продължат и завършат така. Що се отнася до самото футболно шоу, все още има какво да се желае, но да не забравяме, че първите мачове са едни от най-нервните срещи. Никой не желае да изгуби още в първия кръг и напрежението често оказва негативно влияние върху способността на играчите да разгърнат възможностите си. Някои все пак успяха горе-долу да го направят. Васил Димов
Осем мача са абсолютно недостатъчни за информирана преценка на състоянието на отборите, но все пак може да се каже, че, за разлика от някои предишни първенства, комбинативният футбол засега носи по-голям успех от изпълненията, базирани на индивидуални качества на футболистите. Повечето голове (освен тези, които се дължат на груби грешки на вратари и защитници) паднаха след добри взаимодействия, а не след индивидуални акции и шутове от дистанция. Разбира се, такива изпълнения предстои да наблюдаваме. Ето и началната оценка на видяното в групи А, B, C и D:
ЮАР – Мексико 1:1
Мачът на откриването беше много нервен за домакините, но след него се прокрадва опасението, че те не знаят за какво са излезли на терена. Играха прилично 30 минути през второто полувреме, имаха и чудесен шанс в самия край, но като цяло не ги чака нищо добро, ако не бъдат „побутнати“ да прескочат групите. А не е ясно как ще стане това без съдийска помощ. Дано не се стигне до там, но поне от показаното срещу Мексико домакините не изглеждат с добри начални шансове дори срещу безидейната Франция и безкомпромисните уругвайци. Мексиканците играха по-грамотния футбол, можеха да решат мача още преди почивката и не бива да бъдат отписвани. Все пак ако изхождаме от задкулисната необходимост домакините да минат поне началните групи, „ацтеките“ май няма как да не бъдат жертвани на олтара на комерсиалния интерес. А, да не забравя, голът на мексиканците беше правилно отменен според определението на футболния правилник за засада.
Вече започваме да свикваме на постните френски изпълнения след високо класиране на световно или европейско първенство. Световните вицешампиони (по лично мнение много по-достойни за титлата с играта си през 2006 от италианците) бяха съвсем бозави и май не успяха да притеснят кой знае колко свикналите на „катеначо“ уругвайци, които се справиха прилично и с 10 човека. Франция имаше превес главно заради по-мощната физика на играчите си, но головите положения бяха съвсем кът, а и уругвайците също има за какво да съжаляват. Ако не подобрят нещо в играта си, французите на това първенство ще бъдат един труден противник, но нищо повече. От този мач „светлосините“ излязоха с по-голямо самочувствие и укрепнали шансове за продължаване, като допълнително затрудниха задачата на домакините от ЮАР за класиране.
ЮАР – разочароващо, при честна игра изглежда, че си отиват от първенството.
Мексико – приятен и перспективен отбор, имат проблеми с психическата устойчивост и май се уморяват след 80 мин.
Франция – разочароващо, може да продължи от групата с рутина и самочувствие, но така няма да стигне далеч.
Уругвай – безпроблемно укротиха французите, но възможностите им остават загадка. Не е ясно дали отборът може да натисне и да върне гол, ако първи получи такъв.
Южна Корея – Гърция 2:0
Съседите бяха садистично слаби, стана ясно, че дори и германо-гръцкият футболен василевс Ото Рехагел не може да „забърка от пръдня боя“. Както би казал един друг бивш спортист – „лош материал“. При това застаряващ. Гърците са обречени, само дива случайност или липса на жестокост от страна на Аржентина и Нигерия може да ги измъкне от резиляви загуби. Не че тази беше лека. С това световно като че ли категорично залязва поколението на европейските шампиони отпреди 6 години. Ото да мисли новия отбор. Що се отнася до корейците, те показаха приятен, резултатен и скоростен футбол, правеха каквото си искат и май след втория гол изгубиха интерес към срещата. Имам усещането, че с по-устойчива психическа нагласа няма да бъдат съвсем обречени срещу двата „големи“ в групата, макар че добрата им игра се обезценява от безпомощния противник.
Много впечатляващо начало от страна на Меси и компания, резултатът е нереален с оглед на головите положения, при които нигерийският вратар Енйеама стана герой на мача, нищо че неговите паднаха. Меси вече може би е намразил този човек, който фамозно опроверга всичките специалитети на малкия магьосник. Аржентина не игра особено зрелищно, но впечатли с часовникарска точност. Дългите наглед безсмислени разигравания от време на време прерастваха във вихрени действия на нападателите, за които нигерийската защита обикновено не беше подготвена. Изпуснаха се чисти положения и това можеше и да струва на отбора на Марадона победата, тъй като нигерийците не са предадоха лесно. Те бяха надиграни, но с малко късмет можеха да вземат точка, която не заслужават. При „супер орлите“ се наблюдават наченки на организация в играта, което е много обещаващо предвид факта, че те не страдат от липса на добри футболисти. Дали работата на любителя на дисциплината Ларс Лагербак ще бъде възнаградена още на този Мондиал?
Личността на Марадона бе един от определящите фактори за атмосферата на цялата среща и ще продължи да бъде така и нататък. За съжаление дребничкият футболен гений започна неприятно да преиграва с артистичните си изпълнения още от първия мач и рискува да стане крайно досаден в хода на шампионата. Преекспонираните му емоционални реакции за щяло и нещяло започнаха да дразнят още след почивката. Изглежда, че е решил да се самоналага в стил „Моуриньо“, което или ще го изстреля в небесата (още по-високо от сега) при световна титла за Аржентина, или ще го направи за смях при някой нелеп гаф с отпадане от по-слаб противник или в ранна фаза.
Гърция – този отбор най-вероятно вече е отпаднал от първенството, всичко друго е огромна сензация.
Южна Корея – перспективно, следващите мачове ще покажат дали отборът е направил реален ръст в развитието си.
Аржентина – впечатляваща, точна, премерена игра, базирана на осигуряване на топки и позиция за индивидуално силните им атакуващи играчи. Ако Меси се развихри както го знаем, стават реални претенциите за шампионска титла. Не е лошо Марадона вместо да дрънка и жестикулира, да помисли за оправянето на някои дребни пропуски в защитата.
Нигерия – обещаващо, прилично представяне срещу мощен враг. Ако продължат, имат възможност за развитие в движение.
Словения – Алжир 1:0
Блед мач, слаба игра, отделни проблясъци. Ако толкова могат, двата отбора само ще служат за задочно решаване на спора между Англия и САЩ за първите две места. Поне формално словенците все още са „в бизнеса“ с трите си точки, но ако не подобрят драстично играта си, си остават с успеха на първата победа на световно.
Англия – САЩ 1:1
Англичаните определено бяха по-добри като цяло, но в този мач хич не оправдаха очакванията, породени от името на Капело на кормилото и смазващата квалификационна кампания, където размазаха всичко живо в групата си. Вярно е, че янките изравниха с див калитковски късмет, но това не оправдава неспособността на британците да вкарват голове, нито присъствието на черната цепеница Емил Хески на върха на атаката. Все пак тези забележки ги отправям с известни резерви, тъй като Капело доказано е човек, който знае какво прави във футбола. Американците предложиха раздвижена игра с добър поглед и очакваната физическа подготовка, но нямат индивидуалности, на които да се опрат в „по-завързани“ ситуации. Това е големият им недостатък в сравнение с противниците им от Острова и затова може да се каже, че именно САЩ спечелиха от крайния резултат. Сега англичаните ще трябва да бият, и то с разлика, ако не искат да имат сложен мач с гаден противник още на осминафинала. Така че спорът Англия – САЩ продължава, но вече задочно.
Словения – проформа имат шансове, на практика изглеждат обречени и безперспективни.
Алжир – не взеха точка в най-лесния мач, само Аллах може да направи нещо за тях.
САЩ – добро начало, сърцата игра срещу класен противник. Не е ясен потенциалът на отбора, но мачовете срещу тях ще бъдат тежки за всеки.
Англия – остават загадка, не показаха очакваното, но на моменти бяха доста впечатляващи.
Гана – Сърбия 1:0
Мач, който предложи нервен футбол под очакванията. За момента и двата тима по-скоро разочароваха, но ганайците подобриха своите шансове за класиране благодарение на сръбската глупост в наказателното си поле и нервност при завършващите удари. Като че ли западните ни съседи играят с 10 души по-добре, отколкото с 11, защото тогава имаха своите златни шансове и решаващи пропуски. Като цяло сърбите изглеждат в спад. Загубата им ще ги напрегне до крайност, тъй като следващият противник е Германия, а това си е подтискащо. Ганайците също бяха нервни, показаха по-добър футбол, но нямаха добри положения за гол преди червения картон на сърбите. Ремито щеше да е най-справедливия изход от мача, но щастието се усмихна на „черните звезди“.
Рутинна победа на Бундестима, даже с малко голям резултат. Не спрямо показаното на терена (по този критерий можеше да е двоен), а с оглед на навика на трикратните световни шампиони да не се пренапрягат в ранна фаза. Все пак германците не прощават на твърде неравностойните си противници и ако могат, не се отказват да вкарат някой допълнителен гол. В интерес на истината те предложиха най-атрактивния и приятен футбол до момента, но противникът им бе слаб, разколебан и разчиташе предимно на грубости срещу смазващото футболно превъзходство на фаворитите. Трябва да се подчертае, че червеният картон на австралийския капитан беше съвсем справедлив и продължи една добра тенденция за наказване в зародиш на опитите да се играе карате вместо футбол. Имаше и претенции за дузпа за „кенгурата“ при 2:0 за Германия, но повторението показа, че топката от съвсем близо удря първо рамото и после прилепената до тялото ръка на Мертезакер, което май обезсмисля тезата, че така се е попречило на пътя й към вратата. Мисля обаче, че австралийците не са казали последната си дума и не бива да бъдат отписвани. Загубата е тежка, но очаквана, те така или иначе сигурно са разчитали на следващите си мачове.
Оценки след първите двубои:
Сърбия – разочароващо, спешно се нуждаят от пределна мобилизация, защото една загуба от Германия ги проваля.
Гана – все още загадка, виждали сме отбора в много по-добра светлина, но вероятно ще заиграят.
Австралия – също с неизяснен потенциал, май разчитат повече на борбеност, отколкото на умения.
Германия – очаквано добро ниво, треньорът Льов сам предупреди, че истинските противници тепърва идват. Приятен футбол с идеи, но… срещу Австралия, все пак.