Начало → 151 години от подвига на четата на Хаджи Димитър и Стефан Караджа
Димитър Николов Асенов, останал в историята като Хаджи Димитър, е роден в Сливен на 10 май 1840 г. На 11 май същата година в с. Имче (днес Стефан Караджово), Ямболско се ражда Стефан Тодоров Димов - Стефан Караджата.
През пролетта на 1868 г. в Румъния се сформира четата на Хаджи Димитър и Стефан Караджа. На 5 юли 1868 г. четата преминава Дунав с една гемия. Първото сражение води с турска потеря от около 1000 души. Откъсва се от преследвачите и с нощен преход достига до Карапанова кория в землището на село Горна Липница. Тук на 7 юли четата води втория си бой, като нанася значителни загуби на противника си и дава един убит и двама ранени. На 8 юли става сражение около село Вишовград, в местността Дългидол. Днес там има изграден паметник.
На 9 юли 1868 г. в Канлъдере, местност в землището на Вишовград, на няколко километра на юг-югоизток от Дългидол, става кръвопролитно сражение, в което четата на Хаджи Димитър и Стефан Караджа е разбита. Караджата е ранен и пленен, отведен е в Русе, където е осъден на смърт. Умира от раните си в Русенския затвор на 30 юли, погребан е от баба Тонка.
Под ръководството на Хаджи Димитър останалите 58 четници продължават към Балкана. Днес в местността Канлъдере, името на която означава „кървава река“ на турски, има паметник и чешма, посветени на загиналите четници.
На 18 юли при връх Бузлуджа (дн. Хаджи Димитър) в Шипченска планина става последното сражение на четата. Някои историци считат, че в тази битка е убит и Хаджи Димитър. След Освобождението предполагаемите негови кости и тези на убитите четници, са пренесени от Бузлуджа и временно положени в ковчези в църквата „Св. Архангел Михаил“ в гр. Крън, Казанлъшко.