Фестът е любов | Блогът на Иво Райнов
← Марихуаната е превзела ловешките училища
Цветомир Матев и културните трусове в сивия делник на Ловеч →
Фестът е любов	Posted on май 6, 2017	by ivo rainov Вижда ли сте как децата порастват за няколко месеца? Как се вдъхновяват за няколко седмици? Как се влюбват за няколко дни? Непоправимо. Завинаги. Питате ме какво значи влюбени. Вижте снимката. Само няколко минути преди кадъра много от момичетата плачеха защото се чувстваха обидени в любовта си. Минута след кадъра изпяха прегърнати своята „Клетва“. Да мечтаеш с години за своите вечери. Да очакваш с месеци своето шоу. Да оставиш сърцето си в залата или на сцената. Ето тава е любов. Влюбваш се изпепеляващо. Нарича се още фестивал. Уникално събитие, което прави разликата между обикновен ученик и езиковец.
Съдбата няколко пъти ми намига и ми дава шанса да бъда свидетел на разболяването с фестивален вирус. Всъщност възлага ми странната роля на фестивален приятел, който трябва да извърви трудния път от първоначалното подозрение до леко резервираното приемането в бандата. С Галя Иванова играхме тази роля за пореден път. Предполагам също от любов. Към тези деца, към традицията и училището. Там не може да си учител, там трябва да си съзаклятник. Да оставиш децата да направят своя фест, но все пак да отвориш въображението им и да успокоиш страховете. Да бъдеш гарант за по начина, по който те си го представят. Вече писах, че това е просто една поддържаща роля. Главните са за момичетата и момчетата от випуск 2018, които дадоха сърцето, душата и цялата си любов за своя фест. За фестивала ще кажа само няколко думи. Оригинална концепция, която въвлече в надсвирване, надпяване и надиграване изтока и запада. Интелигентен сценарий, впечатляващ декор, стил във всички рекламни материали. Невиждано качество в озвучаването и осветлението. Великолепни музиканти, които показаха забележителна дарба да свирят в широка палитра от стилове. Повече танци от когато и да било. Висок градус на забавлението, пълна зала и добър ред. Фестивал, преминал без сериозни инциденти и поражения. Дори абсурдният конфликт, разплакал част от момичетата не може да помрачи доброто впечатление от Фест 2017.
За мен по-важното се случва по пътя към фестивала. Прословутият дух на Езиковата. Именно той се поглъща по пътя към феста. На големи глътки и заразително. След фестивала не може да бъдеш безразличен. Ако си бил на сцената или зад кулисите, ако си напасвал думичките от сценария, ако си рисувал посланията от логото, календарчето, плаката, декора. Ако си носил баджа на охраната. След феста си влюбен. В историята, традицията, гимназията. След феста си приятел. С онези, които са правили феста преди тебе, със съученици, с които доскоро си се разминавал по коридорите. След феста си болен. Защото той оставя спомени, които никога няма да напуснат сърцето и душата.
Случвало ми се е няколко пъти да видя как група разединени тийнейджъри се превръщат в общност. Очарователните момичета и момчета от випуск 2017 извървяха същия път. От трудния диалог и неотстъпчивото его до общата кауза и съпричастността. Фестът ги събра различни за да ги направи езиковци. Кому все още не е ясно, че езиковския вирус се пипва от споделена любов. А тя съвсем не е в общите часове в класната стая, а в общите преживявания извън нея. А фестивалът е сред най- истинските и изтощителни преживявания. Дни, в които дишаш с дъха на другите, живееш с ударите на сърцата на приятелите. Видях десетки момичета и момчета да порастват, да се сприятеляват, да се харесват, да се разбират. Да обичат едни и същи неща и да успяват заедно. Ето това формално се нарича фестивал. А всъщност любов или Езикова. Апропо, по време на фестивала тези думички са синоними.
Клишето казва, че Езиковата е общност. А общността се формира извън класните стаи, когато не сме разделени от различни социални роли на ученици и учители. Най-малкото, което можем да направим за общността е да подкрепяме децата в техните стремежи да пораснат с духа на гимназията. Затова с Галя Иванова вече няколко години поощряваме децата в организацията на техните фестивали. И с намерението да поемем неизбежното недоволство. В края на краищата не всички се чувстват част от общността. Фест 2017 имаше своите организационни пропуски. Нека бъде наша вината. А успехът да остане за децата. Те го заслужиха със своето старание и всеотдайност! Те застанаха до едни от най-сплотените випуски и направиха един от най-силните фестивали. След Фест 2017 летвата отново е доста високо.
teacher	View all posts by ivo rainov →	Публикувано на Езиковата. Запазване в отметки на връзката.	← Марихуаната е превзела ловешките училища