Определение по Гражданско дело 1023/2016г.
№ 96 29.01.2016 г. гр.Стара Загора
на двадесети и девети януари две хиляди и шестнадесета година
Секретар ………………….……………………………
Прокурор …………………………………………………
като разгледа докладваното от съдия МАВРОДИЕВА
частно гр. дело № 1023 по описа за 2016 година
Производството е образувано по частна жалба от Р.Е.Д. против определение от 27.11.2015г. постановено по гр.д.№ 3500/2015г. по описа на Старозагорския районен съд, с което се оставя без уважение молбата му за предоставяне на правна помощ, чрез назначаване на служебен адвокат по делото.
Частният жалбоподател твърди, че обжалваното определение е незаконосъобразно, неправилно и необосновано. Моли да бъде отменено, като се отмени обжалваното определение и се укаже на районния съд да предостави правна помощ на ищеца, за защита на правата и законните му интереси в производство.
Съдът, след като обсъди направените в жалбата оплаквания и провери допустимостта й, намери за установено следното:
Жалбата е допустима, като подадена в срока за обжалване.
С обжалваното определение Старозагорският районен съд е оставил без уважение молбата на Р.Е.Д. за предоставяне на правна помощ, чрез назначаване на служебен адвокат по делото, като е приел, че назначаването на правна помощ е неоправдано с оглед на ползата, която ищецът би имал от нея.
Касае се за производство по искова молба на Р.Е.Д. против „Ате пласт“ ЕООД гр.Стара Загора за заплащане на трудови възнаграждения и обезщетения. Ищецът е депозирал искова молба от 17.07.2015г., която с разпореждане на съда от 04.08.2015г. е оставена без движение за уточнения в една част. С писмена молба от 18.08.2015г. ищецът е уточнил претенцията си, поради което с разпореждане съдът е изпратил препис от нея на ответника. Отговор не е постъпил в законния срок. С определение от 20.11.2015г. съдът се е произнесъл по доказателствените искания на ищеца, като е приел приложените писмени документи, назначил е съдебно – счетоводна експертиза и е насрочил делото в съдебно заседание на 09.12.2015г.
С молба от 25.11.2015г. ищецът е поискал назначаване на служебен представител по чл.94 ГПК във вр. чл.23, ал.2 и ал.4 от ЗПП, като е приложил декларация и справка.
Съгласно разпоредбата на чл.23, ал.4 от ЗПП, правна помощ по граждански дела се предоставя, в случаите, когато въз основа на представени доказателства, съдът прецени, че страната няма средства за заплащане на адв. възнаграждение. Разпоредбата на чл.24 предвижда, че правна помощ чрез процесуално представителство не се предоставя, когато предоставянето й не е оправдано от гледна точка на ползата, която тя би донесла на лицето, кандидатстващо за правна помощ. Когато се преценява дали предоставянето на правна помощ е оправдано от гледна точка на ползата, която би донесла на лицето, следва да се вземат предвид действията, за извършването на които се иска помощта. В случая по настоящото дело ищецът е представил редовна искова молба, формулирал е доказателствени искания, които съдът е уважил – приети са писмените доказателства, назначена е съдебно – икономическа експертиза. Делото е насрочено за съдебно заседание, където следва да се изслуша заключението и да се приключи съдебното дирене. В този смисъл въззивната инстация споделя мотивите на районния съд, че предвид конкретните обстоятелства по делото, назначаване на служебен адвокат само за осъществяване процесуално представителство в открито съдебно заседание е неоправдано, с оглед ползата, която ищецът би имал от него. В този смисъл е налице съдебна практика на ВКС – Определение № 49 от 09.02.2015г. по гр.д.№ 5446/2014г. III ГО на ВКС и Определение № 9 от 15.01.2013г. по гр.д. № 858/2012г. , IV ГО на ВКС.
Наистина в определението си, съдът е изложил съображения, почиващи на предположение, че ответникът няма да се яви в съдебно заседание и евентуално ще се постанови неприсъствено решение. Тези съображения не може да мотивират извод дали да се предостави или не правна помощ, тъй като почиват на предположение, което може да не се осъществи.
Второто оплакване в частната жалба, че заключението на вещото лице не изразявало становище в подкрепа на претенцията на ищеца, въззивната инстация намира за неотносимо обстоятелство към въпроса за предоставяне на правна помощ.
Третото и четвърто оплакване за предоставяне равна възможност на страните да упражняват процесуалните си права, както и правото на защита, съдът намира за неоснователни. Въззивната инстация намира, че не са налице нарушения на правото на равно участие на ищеца в производството, нито е накърнено правото му на защита. По изготвяне на исковата молба, формулиране на доказателствени искания ищецът се е справил сам. От друга страна в производството по граждански дела, не е задължително участието на адвокат на страните.
Ето защо, съдът намира, че определението на Старозагорския районен съд, с което се оставя без уважение молбата на Р.Е.Д. за предоставяне на правна помощ, чрез назначаване на служебен адвокат по делото е законосъобразно и правилно, поради което следва да бъде потвърдено.
Водим от горните мотиви и на основание чл.278 от ГПК, Окръжният съд
ПОТВЪРЖДАВА определение от 27.11.2015г. постановено по гр.д.№ 3500/2015г. по описа на Старозагорския районен съд, с което се оставя без уважение молбата на Р.Е.Д. за предоставяне на правна помощ, чрез назначаване на служебен адвокат по делото.