The Bulgarian Media Portal in Chicago » Blog Archive » Забравени хора в умиращи села
2016.08.27 Няма коментари
Отчаяна баба от българско село поискала услуга от лекар, от която той изстинал…
Не разбирах какво ми казва, все си мислех, че погрешно се е изразила, че е искала да каже нещо друго и попитах:
“Искаш да пиша, че си болна?”
“Не бе, сине! Напиши, че съм умряла, моля те от все сърце!”
“Бабо, мога само да пиша, че си болна, друго нямам право да пиша.”
“Нищо, моля, пиши, че съм умряла и го прати на сина ми, да дойде да го видя още веднъж, преди да умра.”
Разбрах, че е пропътувала пеша четири километра около тръни, полусляпа, и е стигнала до обезлюденото селце от съседната махала, да дири помощ, някой да напише писмо на сина ѝ.
Лицето и ръцете й кървяха. Разбирах теглото й, нейната молба бе последното ѝ смъртно желание!
Стресиращо ми действаше нейният външен вид, а молбата й ме вледени! Разбирах я, но не можех да помогна.
“Бабо, ще пиша, че си тежко болна, на умиране, изпрати на сина си, той със сигурност ще дойде!”
“Нищо няма да помогне, само напиши, че съм умряла, моля те, и се помоли!”
Обясних й, че няма да мога да го напиша.
Тръгна си… плачеше без глас, не съм сигурен, че се е върнала у дома…
Дълго време не съм бил по тези места. Нищо по-тъжно не съм преживявал. Аз съм бил и на погребения. Те са тържество в сравнение с безкрайната тъга на немощната, стара и сляпа майка.
Ще минете през цели села, а няма да чуете джафкания на кучета. Никой не пази с кучета, защото нямат какво да пазят, а и нямат с какво да ги хранят, или в селото вече няма хора, или кучета. Често има само пилета. Лисиците и вълците посред бял ден се разхождат из селото и без страх наблюдават старците, като че проверяват колко им е останало от живота. И през деня лисиците взимат пилета. Сърните почти са се опитомили, можете да ги видите как всеки ден пасат край нечия къща.
Ето, това е само част от трагедията на българското село. Тази трагедия никой не я вижда и на никого не му пука за нея. Някой ще каже, че прекалявам. Напротив, това е само малка част от истината, а огромна част от нея не е вижда. Българското село е сцена на лични трагедии. Който спаси българското село, ще спаси и България.