Reader Problems Tag | Books are magic
март 22, 2017 март 22, 2017 / tedyatanasova
Тази година реших да запиша на лист всички книги, към които интересът ми е по-голям и когато не знам какво да започна, просто чрез жребий да избера някоя от тях. Засега се получава доста добре.
Имам проблем с недовършването на книги, въпреки че искам да се отуча от този мой навик, защото понякога книгата, която чета, няма да стане по-хубава и бих могла да инвестирам времето си в някоя друга. Така че – засега ги дочитам, скоро, надявам се, ще започна да ги оставям.
Миналата година реших да си поставя предизвикателство от 1 книга, точно, за да не се влияя от това дали съм далеч от него или твърде близко. Тази година отново съм с 1 книга, която вече отдавна изпълних, но не мисля да го променям. И без това четенето не е състезание.
Ами… никак. Най-вероятно ще си купя това издание, което в момента се продава, без да се стремя кориците да си пасват. Съдържанието ще си е същото.
Ако приятелите ми не ми мрънкат по цял ден защо не харесвам книгата и не ме нападат заради това, за мен няма никакво значение. Всеки има различен вкус, не можем всички да сме еднакви.
По принцип много рядко плача на книги, трябва да е наистина специална, за да ме разчуства толкова много, но дори да ми се доплаче, ако съм на обществено място сълзите ми веднага ще спрат, защото не обичам да плача пред хора.
Почти никога не препрочитам книги, още повече преди цялата поредица да е завършена. Често ми се случва обаче да не си спомням детайли от предишните книги, затова ако случаят е такъв търся различни booktalk-ове в YouTube, ревюта, а понякога просто търся повече информация за някоя част в google. Не бих имала време да препрочета всички излезли от поредицата книги, особено ако са по над 500 стр…
8. Не искаш да даваш книгите си на никого. Как любезно казваш „не“ на хората, когато попитат?
Съдете ме, но понякога казвам, че ще дам книга на някого, но по-късно се надявам те да забравят, затова и никога не им я давам веднага. Така, когато забравят, или когато аз забравя, вече не ми се налага да се разделям с книжката си. Ако пък човекът не ми е много близък – просто му отказвам.
Ако всичко, което започвам да чета, не грабва вниманието ми, значи най-вероятно проблемът не е в книгата, а в мен. Бих си дала малко почивка от книгите, докато желанието ми за четене се върне.
Напоследък – все по-малко… В 12. клас има толкова много разходи, та гледам да спестявам и преди да си купя някоя книга се питам дали наистина ще я заобичам толкова много, че трябва на всяка цена да я притежавам. Ако не съм убедена, че ще ми хареса достатъчно, я чета на четеца.
Малко. Както вече казах, напоследък не си купувам толкова много книги, въпреки че не е като да не искам, но и от преди имам навика да прочитам веднага книгата, която съм си купила. Също така рядко правя покупки от по над 4-5 книги, та да се трупат по рафтовете. Взема ли си книга – гледам да я прочета в близкия месец. Друго е дали имам време за нея, ако не – то тогава може да почака и повече.
← „Пазители“ от Цветелина Владимирова
„Веровещица“ от Сюзан Денърд →