Лесни Отговори На Топ 5 Въпроса За Науката, Които Децата Задават - 2019 | Култура
Публикувана В: Култура • Прегледи: 25830
Ново проучване установи петте най-често срещани въпроси, които децата задават на родителите си. Освен това е установено, че повечето родители не знаят как да им отговорят. Малките мистерии на живота се намесват, за да попълнят празнината на знанието.
Как самолетите стоят горе?
Ще открием ли някога извънземни?
Защо луната понякога излиза навън през деня?
(Изображение за кредит: Хавиер Туана | Shutterstock)
Защо луната понякога излиза навън през деня? Защо небето е синьо? Ще открием ли някога извънземни? Колко тежи Земята? Как самолетите стоят горе?
Това са петте въпроса, които децата най-често задават на родителите си и в този ред, според ново проучване, проведено в Обединеното кралство. За съжаление, те са твърди ядки, за да се спукат вероятно затова децата ги намират на първо място за толкова озадачаващи. От 2000 родители на деца на възраст от 5 до 16 години, които бяха анкетирани относно запитванията на хлапето си, две трети са казали, че се борят с въпросите. Една пета от родителите призна, че ако не знаят отговор, понякога правят обяснение или се преструват, че никой не знае.
За да докажете на децата си, че не сте манекен, ето лесните за разбиране отговори на най-горещите им въпроси.
Комерсиалните самолети се удрят от светкавици около веднъж годишно, според някои оценки.
За да преодолее силите на влачене и гравитация, самолетът трябва да генерира две свои сили: тяга и повдигане.
Тягата е силата, която движи самолет напред по пистата. По третия закон на Нютон всяко действие има равна и противоположна реакция, когато двигателят на самолета генерира тяга напред, като извежда гориво назад. На следващо място, когато самолетът се спуска надолу по пистата, всяко от крилата му разрязва въздуха на два потока, единият, който тече над него, а другият - отдолу. Крилата са оформени по такъв начин, че въздухът, който тече над тях, в крайна сметка се отклонява надолу и, отново поради третия закон на Нютон, движението надолу на въздуха предизвиква равно и обратно движение на равнината. Това е асансьор.
Всеки самолет има определена скорост на излитане, точката, в която асансьорът преодолява гравитацията. Тази критична скорост се променя в зависимост от това колко тежи определена равнина. Междувременно двигателят на самолета трябва да работи, за да осигури достатъчно тяга за преодоляване на триенето на влака с въздуха. [Самолетите се удрят от мълния?]
Тази снимка на „Изгрев“ над лунния хоризонт е направена от екипажа на Аполон 8 през декември 1968 г., като за първи път показва Земята, тъй като изглежда от дълбокото пространство.
Първият подход към отговора на този въпрос е да се информирате за него. Тъй като Земята е в свободно падане около слънцето, тя всъщност не тежи. Същото важи и за астронавтите в орбита; тъй като технически те падат около Земята и ако стоят на мащаб, тя също щеше да пада, мащабът би прочел нула.
Като алтернатива можете да обсъдите земната маса като свойство, независимо от това къде се намира обект във Вселената или какво прави. Земята има маса 5,97 × 10 ^ 24 килограма еквивалент на сто милиона милиарда титаници. [Какво става, ако всички на Земята скочат наведнъж?]
Още от филма от 2005 г. „Извънземна планета“.
Никой не знае колко рядък е извънземният живот във Вселената, така че не се казва дали човечеството някога ще успее да го открие. Въпреки това, учени от Института SETI в Калифорния, които се занимават с търсенето на извънземно разузнаване, се надяват, че ще открият извънземни сигнали в рамките на следващите 20 години. Учените сканират нощното небе, търсейки неестествени радио или светлинни лъчи, които биха могли да произлизат само от интелигентна цивилизация.
20-годишната им оценка се основава на бързия темп, с който астрономите откриват планети отвъд Слънчевата ни система, включително планети, които изглеждат подходящи за живот; то се основава и на предположението, че ако има интелигентни същества навън, те също ще търсят контакт с другите и ще направят своето присъствие, като изпращат сигнали в космоса. [Какво би била Земята с две слънца?]
Светлината, идваща от слънцето, е направена от много цветове; светлината пътува като вълна и всеки цвят има уникална дължина на вълната. Виолетовата и синята светлина имат по-къси дължини на вълната, докато червената светлина имат по-голяма дължина на вълната, а другите цветове имат дължина на вълната между тях.
Когато различните цветове на светлината преминават през атмосферата, те попадат в молекули, водни капчици и парченца прах. Тъй като всички тези частици са по-близки по размер до по-късите дължини на вълната на светлината, те са склонни да разпръскват виолетова и синя светлина много повече от червената и затова изпращат лъчи от виолетова и синя рикошинг към земята и очите ви. Повече виолетова светлина всъщност се разпръсква от атмосферни частици, отколкото синя светлина, но очите ви са по-чувствителни към синята, така че небето изглежда синьо.
Залезите са оранжево-червени, защото вечер, когато слънцето е ниско на хоризонта, слънчевата светлина трябва да преминава през повече атмосфера, за да стигне до очите ви, и само червената светлина може да го направи през целия път. Всички по-къси дължини на вълната са разпръснати към земята в частта на Земята, където все още е денят. [Физиката на дъгата и други неща от ежедневието]
Този въпрос гори най-ярко в съзнанието на децата, според проучването във Великобритания. Отговорът е прост: Луната е също толкова вероятно да се вижда през деня, колкото и през нощта, тя обикаля около Земята независимо от слънцето. Когато орбитата му го пренесе във вашата част от небето през дневните часове, той се осветява от слънцето и ние можем да го видим.