Добрите намерения и пълната подкрепа на всички общински съветници пак раждат лоши правила - Мартин Заимов
Защо има толкова грубост и насилие по улиците на София? Може би, защото Наредбата за организация на движението е променяна 14 (четиринадесет) пъти от май 2005 до сега.
Тази седмица и аз станах потърпевш от злобната обстановка, царяща в движението по улиците – един автобус блъсна моя Segway (двуколката, с която се придвижвам), а когато поисках обяснение от шофьора, той подкара рейса и започна да ме бута с него, явно доволен от мисълта, че е голям и би могъл да ме прегази. Предполагам, че подобна история съвсем не ви учудва, защото всички ежедневно се сблъскваме с насилието в уличното движение на София, независимо дали става дума за брутални отнемания на предимство, блокирани тротоари, безцеремонни мутренски джипове, разправии с паяци или скандали в задръстванията. Когато няма ясни правила, които да се спазват от всички, насилието става неизбежно. А остане ли насилието единственият начин за справяне с дадена ситуация, нормалните човешки отношения между хората стават невъзможни. Когато пък хората не могат да живеят в разбирателство един с друг, то те няма как заедно да спазват и общите правила за поведение. И кръгът се затваря.
Вярвам, че тази атмосфера на насилие се дължи преди всичко на лошите правила и лошото администриране на транспорта и придвижването в София.
На първо място – общинският съвет не предлага ясни правила за регулиране на движението. Принципът, по който се създават правилата чудесно се илюстрира от решението от последното ни заседание за такса за влизане на камиони в центъра. Предложението беше на Росен Малинов – отколешен общински съветник от БСП, но човек с добри намерения. Съветник от моята група – Христо Ангеличин, предложи просто да се забрани влизането на камиони в центъра. Това не се прие защото не било достатъчно обмислено. Та гласувахме ние промяната в член еди-кой си, алинея тази и тази от Наредбата за организация на движението в София и всички гласувха „за”. Само аз гласувах „въздържал се”. Най-вероятно след няколко месеца на някой друг ще му хрумне някаква друга идея и общинския съвет отново ще гласува кръпка по наредбата. Струва ми се обаче, че общинските съветници не могат да осъзнаят какво е да си политик и да създаваш правила. Това би трябвало да бъде продължителен и най-вече открит за всички процес, чиято най-важна цел е накрая да бъдат приети прости, кратки, ясни и устойчиви правила, които да могат да се спазват от всички.
За ролята на администрацията – писна ми от нейните оправдания. Администрацията на кмета е отговорна за прилагането на въпросните правила. Не мога да се съглася, че липсата на полиция на пряко подчинение на кмета е причината за хаоса в движението. Стига да има ясни правила, които всеки да може да спазва, униформените полицаи, които са си супер, ще могат да се справят чудесно със задълженията си. Въпросът е администрацията най-после да им обясни тези задължения, вместо непрекъснато да ги обвинява, че не си вършели добре работата. Добрите работни отношения с полицията, а не нейното подчиняване на общинската администрация, могат да подредят хаоса на софийския транспорт, защото по този начин нарежданията няма да могат да остават скрити зад вътрешни заповеди и служебната зависимост.
Нека ви дам само два примера: движението по Витошка и паркирането пред общината. И в двата случая кметът е издал заповеди в противоречие с официалните правила на общината. Затова е пълно с мутренски коли по Витошка наред с едно полицейско Porsche кабрио карано от добродушен пълничък подполковник. А тротоарите в София са задръстени от коли по примера на тротоара пред общината.
До голяма степен безобразното управление на града се дължи на непроменените мисловни нагласи от комунистическото минало. Властта се възприема като привилегия, а не като отговорност. В администрацията на кмета не е ясно кой за какво отговаря или по-точно никой за нищо не отговаря. В общинския съвет публичния диалог е фалшив и често неразбираем – решенията са взети предварително и не търпят градивно обсъждане, защото демократичните механизми и нормалното сътрудничество никак не ни се отдават. А в такава атмосфера няма как насилието да не стане ежедневие.
Всичко това може относително лесно да бъде променено – добрите, човешки взаимоотношения в града да са приоритет, правилата да са прости и ясни и администрацията да е компетентна и да си гледа добре работата.
Стопанската криза може да бъде от полза за София Следваща публикация »
Добре, де. Д аи зключим факта, че си общински съветник. И да си спомним онази женица, която бе сгазена на Дондуков от автобус през пролетта. Просто защото там светофарите тодавна не функционират нотрмално, а регулировчици така или иначе няма. А ако наглият шофьор сега бе отнесъл и теб? Чак тогава ли някой щеше да вземе мерки.
Някак ми омръзна Велизар Стоилов да се появява със симпатичния си мустак през ден в новините с вест за нова транспортна придобивка. Бойко Борисов само си чисти нищоправенето с него, а в интерес на истината, и плюсовете по перо „Транспорт“ хич не са особено много – метрото се влачи като охлюв, трафикът е ненормален, а краят въобще не се вижда.
А за политиката: ако не седнете с екипа ти данаправите цялостна наредба, няма как да стане. Ако СОС функционира на принципа на Народното събрание, де. (Правя сравнение проектозакон-проектонаредба).
Тези дни ще се навърши една година от миналите местни избори.
Може би трябва да напишете нещо като отчет за изминалата една година.
Вярно е, че има журналисти, които добре отразяват работата на столичния съвет, но все пак това е политическа и институционална практика в страните с развити демократични традиции:
На годишнината – отчет.
Какво всъщност стана с този Алианс?
Имаше ли случаи, в които бяхте заедно като една група от съмишленици или всеки гони само своите лични и в най-добрия случай групови интереси?
А и това не се отнася само за Мартин, но и за всички съветници от Алианса…
Догодина се задават три вида избори: за европарламент, за нашия парламент и отново за кмет на София, защото сегашният по всяка вероятност ще стане депутат.
Десните партии, които миналата година се събраха наужким заедно за изборите в София, трябва да дадат отчет за изминалата година: какво са направили, кога са били заедно и защо, кога са били разделени и защо.
В противен случай да не се чудят на социологическите проучвания…
Имам обаче и три съвсем конкретни питания-оплаквания:
1.	За подлеза пред гара Подуене.
Това не е подлез.
Раннохристиянските катакомби в някои градове на Апенинския полуостров са по-привлекателно място от „подлеза пред гара Подуене“. Там има гара, голямо кръстовище, автобусни и трамвайни лини, а отдолу – катакомби. Това е зловещо място.
2.	За големите домашни кучета по улиците на Витошките квартали.
Не може ли стопаните им да си ги държат в дворовете на домовете си? Няма ли общинска и по-обща законова разпоредба за това?
3.	Третото, което е и най-важно.
В топлата есен, когато децата се връщат от съседното училище, слушам понякога в ранния следобед за какво си приказват.
Знаете ли коя е любимата тема на децата напоследък?
Кой кога какъв плъх е видял. В парка или около кофите за боклук.
Това ми напомня, че от последния път, когато от столичната ХЕИ пръскаха мазетата за дезинсекция и дератизация минаха вече поне седем години.
Освен за извозването на боклука, общината в милионния град не трябва ли и за това да се грижи?
Колкото и да се стараем за хигиената в домовете и мазетата, ако няма общи мерки за дезинсекция и дератизация, не знам какво го чака столичният град…
http://www.stefan-ivanov.com Стефан Иванов
Съгласен съм с повечето неща, които казваш. Само с едно не съм.
Защо аз, който подкрепих с гласуване „ЗА“ смисленото предложение на Христо Ангеличин (за разлика от някои други), трябва след това да гласувам „против“ цялата наредба, понеже то не е било прието от мнозинството? Ще внесем още на следващата сесия предложение за допълнение на наредбата с предложението на Христо. И се надявам да мине.
Не гласуването „за“ създава проблеми. Основният проблем е, че има хора, които предпочитат просто критиките и медийните изпълнения, а не конкретната работа, за да се промени онова, което не ни харесва.
Радвам се, че ние двамата не сме сред тях!
И знай, че, макар да съм единствения кандидат за съветник от „твоята“ листа, с когото не се свърза и не потърси за каквато и да е подкрепа и помощ през цялата предизборна кампания (понеже вярваше на шушумиги, които сега те изоставиха и ти приказват зад гърба), на мен можеш да разчиташ, че поне ще бъда откровен.
И винаги, когато те подкрепям, ще го знаеш. Както и обратното.
София има нужда от промяна и не мисля, че каузата да го направим е предварително загубена!
http://www.stefan-ivanov.com
кого да питаме, кого да питаме, ах, ах, въй, вай, аман!
защо има толкоз мутри, мутреси, мутрофили, мутрясали, мутроподобни и мутромутанти по улиците на София?
кой, коя, кое, кои… са отговорни. каква беше тази дума отговорни. какво означаваше, по девилс?
мутренските коли спират на тротоарите. майки с количките и бебета в тях вървят храбро срещу озверелия поток от коли. напред на нож.
ну, гад, гази!
спират мутричките след кръстовище по средата на улицата и цъкат с тик-така.
спират на пешеходните.
засичат те, а оня отзад те вкарва.
слизат от колата, ако не им отстъпиш предимството си дадено ти по закон, вадят те през стъклото и ти размазват физиономията. ако я имаш, ама май я нямаш.
кой, кой, кой е отговорен? какво беше отговорен, по девилсссс?
я да питаме ръководителя на столичния общински съвет. охоохо-о. те били доста ръководители. хей, ръководителите, а ето ги в сита на столичната община:
1. Андрей Мирчев Иванов- Председател на СОС
2. Христофор Евтимов Христов- Зам. председател на СОС
3. Орлин Вилхелм Иванов- Зам. председател на СОС
4. Мартин Михайлов Заимов- Зам. председател на СОС
Питам ГИ. Не те да ме питат! Я кажи ми ръководство. защо направихте България мутрафония?
защото сте мутри е простичкият и логичен по аристотелевски ответ.
Току що Ви засякох пред Испанската с Вашия сегуей:) Радвам се, че има и такива хора в София. Особено, когато са общински съветници.
Притеснителното е, че си отворих прекалено много устата. А не би трябвало подобни превозни средства да ме очудват толкова:)
Ако преди подозирах, сега вече съм сигурен, че кметът Борисов, дори и да има добро желание, няма да подобри нищо. Кметът държи кормило без връзка с машината и само го върти и показва мускули. А машината лети на автопилот в грешна посока към комините на Кремиковци. Столична община и нейната администрация са неспособни да поемат......
Помните ли как преди време кметът Борисов остави намира протеста на таксиметровите шофьори, въпреки че за него не беше спазена абсолютно никаква част от предвидената в закона процедура? Помните ли как тогава обясни, че всеки има право да протестира? Да, това наистина е така. Всеки гражданин би трябвало да знае, че може да протестира свободно......