Общи и интензивни инфаркти - как се различават?
Инфаркт на миокарда (МИ) не може да се нарече проблем, който не е свързан с човешкото здраве и способността му да работи. Световната здравна организация, в своите доклади година след година, заявява, че основната причина за смъртта в световен мащаб са сърдечно-съдовите заболявания, а основната причина за смърт сред сърдечно-съдовите заболявания е инфарктът на миокарда .
Почти половината от атаките са фатални. Атаките, които не водят до смърт, имат висока вероятност да причинят сериозни усложнения от различна етиология, увреждане, развитие на хронични неврози. Съществува и реална заплаха от повтарящи се или повтарящи се инфаркти.
Етиология на инфаркта на миокарда
На разположение на съвременната медицина има достатъчно статистически данни за разбиране на причините, развитието, формите и усложненията на инфаркта на миокарда. Така че, в широк смисъл, МИ е некроза на миокардния регион. Некроза се дължи на нарушена коронарна циркулация.
Нарушаването на коронарната циркулация настъпва поради запушване на съда с кръвен съсирек, атеросклеротична плака или и двете. Докато степента на намаление на кръвообращението преминава определен индивидуален праг за всеки човек, в ежедневието болестта практически не се усеща. Но всичко може да се промени в един момент.
С течение на времето атеросклеротичната плака става твърде голяма, което означава, че при нарастване на кръвния поток тя може да излезе и да причини увреждане на артериалната стена . Непосредствено на мястото на увреждането се образува тромб, който може напълно да блокира кръвния поток. Така започва сърдечен удар. По този начин етиологията на болестта е добре проучена и кардиолозите са съставили много точен списък на причините, поради които се развива миокарден инфаркт.
Пушенето и прекомерното пиене.
Липса на упражнения през деня.
Всеки фактор от това, разбира се, непълният списък може да причини инфаркт на миокарда. Атаката не е задължително предшествана от физическо натоварване. Според статистиката най-често срещаният ИМ се развива сутрин - когато тялото (и преди всичко сърдечно-съдовата система) преминава от сън към активен режим.
Видове миокарден инфаркт
Въпреки сравнително простата патогенеза, има много възможности за класифициране на заболяването - според етапите на развитие, според анатомията на лезията, степента на лезията, местоположението на некрозата и др. Хората, които не са в областта на медицината, често имат объркване относно кардиологичните концепции и тяхната диагноза. Междувременно разбирането на неговата диагноза оказва значително влияние върху емоционалното състояние на пациента.
Има голяма разлика, например, между интензивния и малък фокален инфаркт. Ако първият тип има изключително негативна перспектива, то вторият не е толкова ясен. Въпреки това, объркването между термините от различни класификации е много по-вероятно. Това е особено вярно за остра сърдечна атака и интензивен инфаркт, особено след като в медицинската история на пациента тези понятия могат да бъдат открити заедно.
Каква е разликата между интензивен инфаркт и остра
Както може да се разбере от горната информация, масивен инфаркт е термин от класификацията на обема на лезиите. Некроза от такъв инфаркт се развива с пълно или почти пълно запушване на съда, покрива целия миокард и е много опасно. Лечението и рехабилитацията на интензивен инфаркт са по-трудни и по-дълги от малките фокални. Прогнозата винаги е по-неблагоприятна. В същото време, според външни признаци или вътрешни усещания, е невъзможно да се определи с достатъчна степен на увереност степента на увреждане на миокарда. Това може да направи само лекар с подходящо оборудване.
Остър инфаркт се отнася до класификацията на етапите на развитие. Те изглеждат по следния начин:
Най-остър период е стадия на некроза.
Острият период е стадия на миомалия.
Субакутен (настоящ) период - етап от началото на процеса на образуване на белези.
Периодът на образуване на белези е етап от окончателното образуване на белези и адаптирането на сърдечния мускул към променящите се условия.
Най-остър период възниква непосредствено след началото на атаката и продължава няколко часа. След него идва остър период от около две седмици. Третият и четвъртият период отнемат съответно месеци и години. Голяма роля играе възрастта и жизнеността на пациента като цяло: колкото по-млад и по-силен е той, толкова по-бързо започва четвъртият етап и последната адаптация на сърцето.
По този начин, сърдечен удар може да бъде обширна и остра в същото време. Ако инфарктът е първоначално обширен, то в определен период на развитие той ще достигне острия стадий, а след това ще се премести на други етапи, като същевременно остане обширен. Ако инфарктът е малък, то рано или късно ще стане остър, но никога няма да бъде обширен (но като усложнение може да доведе до повтарящ се интензивен инфаркт).