Самозаблуда - що е то, роля и значение за ежедневието на всички хора. - Страница 2 - Психология и Психотерапия - kaldata.com - Форуми
Докато сега - са налице много празни места, които обаче (АТАВИСТИЧНО) ще имаш импулс да ги запълваш някак си. Как точно, и с какво - е ясно вече. Или не е?
Дали? Как се пренася атавизма - знаеш ли? А как се прекъсва (ако допускаш това за възможно)? Имам атавистични импулси, но не мисля, че са точно тези, които разискваме в момента.
Това да се търси мотив при самозаблудата ми звучи малко странно. Може да се търси причина, но не и мотив.
Съвсем прав си иначе - за вметката.
В някакъв смисъл - тия двете имат зона за припокриване. Мотива - е причинно обусловен.
При положение, обаче че заблудите се генерират, обработват, допълват - главно в несъзнаваното, в него не може да се говори за "мотиви"...
Човешкият "капацитет " е разпределен във 2 основни Зони !
Сътворени са Фундаментално за да Обслужват Облекчено Фокусът и Движението на психичният двигател на Същността при Престоя й във
Физическият Носител.
За да се Извози Същността в подходяща, щадяща Санация е необходимо да има Адекватен механизъм на Абсорбация от Поетият Егрегор,
във чиято "утроба " израства всяка една Душица.
Поради тази Висока причина се поражда и необходимостта от Грижовен "стабилизатор ", който да рециклира "ненужният отпадък ", отделящ се при
"Психичната Трансдукция "!
Логично създадени са 2 центъра на Възприятие и Обработка на Външни данни .
Единият център работи в Съзнателен Режим, другият в Подсъзнателен .
Това, което Поемаме и Разпознаваме във персоналният ни "реквизит" - Настаняваме в Съзнателният център, Онова, което не можем или не Искаме
да приемем се насочва към Подсъзнателният Двигател, където обаче не спира своето движение и "работа".
Когато по "трасето" се Появи Мощно Несъответствие в работните режими се Получава "Психична Турболенция" !
Вътрешните конфликти се Раждат от Ярки Несъответствия между Съзнателното и Подсъзнателното "устройство".
Нарушен е Вътрешният Баланс, затихва Хармонията, Израстват Дисонансите ! Задълбочават се !
Следва Превключването на ЗР / Защитен Режим.
Какво Визира ЗР ?
ЗР е е Алтернативна Програма за туширане на непреодолими наглед Препятствия .
Тя е Нежна, грижовна, помощна система за извеждането на Същността от Свличащите я негативни симптоми .
Наричам я АИ . Алтернативна Истина !
Алтернативната Истина е рожба на Илюзията . Илюзията е Защитният Клапан на Нарушеното равновесие .
Когато е Застрашен Психичният Стабилитет се отключват тези защитни механизми, които Благоприятстват Възстановителният процес, статус, Състояние на Вътрешната Микросистема.
За да Успее Същността да продължи по "зададеният маршрут и целева карта" .
Да "маркирате " продуктите на оздравителната програма с циничен тон и сарказъм е Примитивизъм и посочва Ниско Ниво на Съдържание !
Най-малкото защото не Притежава Хуманитарен Поглед.
Асоциацията е : Доктор да бие болен, защото се нуждае от "лечение" . Тъжно, нали ?
Та "филмите и приказките ", които някои потребите развяват с ирония са реакция на Ниска Енергийна Структура .
Високи претенции в Ниски страсти са Конфликт на Интереси и паркират винаги в Импотентен и съмнителен Финал !
Да четеш книжки и философски въжделения чужди, не е като да редуцираш личен опит и да Произвеждаш Практика !
Теорията и практиката, ако има налична Светят като нишки във всяка една словесна Мелодия Персонална .. за който има Очи да
Разкодира 'нотите".
Няма как да нагласите опит и практика в думички и словосъчетания, защото те се Открояват в Модела и Маниера на Мисълта ви .
Там си личи и Опитът какъв е - Горчив или ползотворен, РЕвитализиращ ефект ли е имал или е отворил рана, която не зараства и Влиянието му върху
останалите процеси на Вътрешният обективен статус.
Имам атавистични импулси, но не мисля, че са точно тези, които разискваме в момента.
те са огромен брой - защо да са "тези" или "онези"? Всеки има такива импулси, но не са само импулси. Импулсите идват чак в края на сложна невидима, вече изградена система, която е сработила. Те са само "видимото" на айсберга. Несъзнаваното е огромна територия... За аналогия опитай да си спомниш съотношение на масата спрямо празното пространство - в атома, в материата, в космоса... Така е несъзнаваното, спрямо съзнаваното - това, дето го усещаш, дето се вижда, дето се регистрира, по което се мисли...
НЕСЪЗНАВАНОТО е изначално, то е налично далеч преди да се появи "осъзнаваното". То има дълбока и сложна структура, независимо че тя работи с опростени алгоритми, е с милиони години наслагвания. някои наслагвания не са сходни, други - вече са едно върху друго... Проблема с несъзнаваното е - че е невидимо и то се пази от проникване в него на осъзнаваното. Това също е атавизъм, но мозъкът преди всичко се припознава с неосъзнаваното и той си работи в него в основен план. докато ОСЪЗНАВАНОТО идва по-късно, то е младо, неустойчиво и всичко в несъзнаваното му влияе.
Аз отдавна ги имам ....към Рамус . Ама тук няма как ! Компенсирам със самозаблуда !
ми да - глупостите се сипят като градушка - все повече. Самозаблудените сипят градушка от описания на заблудите, някакви си, според заблудите и заблудените... но не и на своите. Те знаят, те виждат, те мислят...
Поредната тема в която троловете на форума си дават среща за да получат затвърждение от личните си самозаблуди.
Е , преди малко ти го писа ! Мотивът е постигане на равновесие между Его , Дух и Разум.....
Причината за самозаблудата е желание да се постигне вътрешно равновесие. Но човек не прави нищо с намерението да се самозаблуди. Затова че в случая мотив не може да се търси. Постигането на равновесие може да е мотив - т.е. това е желания резултат. Причината е това, което е довело до реалния резултат - някакъв страх примерно, в следствие на който човекът е изменил представата си за реалността. При фобиите често се среща например, или при параноя и всякакви други психични проблеми.
Намесваш множество други елементи , които са второстепенни и усложняват .
Важно е да се проумее основния механизъм . Другото е корекции.....
А основният механизъм се определя от трите основни закона на съществуване на всяко Живо - Лакомия , Мързел и Агресия ........писал съм го на много места....
Ето , в Рамус примерно , интелектуалната Лакомия надделява много над възможностите му ....Как да постигне поне временно равновесие ? Чрез самозаблуда !.....
Да си мислиш , че познаваш психологията и да я познаваш обективно са две различни отношения !
А ти си лайк ! Така , че не ми губи времето.
е желание да се постигне вътрешно равновесие.
не е желание. няма как да има желания в основните програми за поддържане на психостаза. това нещо като БИОС - като ФИРМУЕР в ИТ.
Желанията не са в сферата на НЕСЪЗНАВАНОТО... но те се пораждат именно от него и са накрая на сложна система от сработвания и варианти за компенсации.
че познаваш психологията и да я познаваш обективно
това е пример за генерална глупост. Невежеството как да се въоръжи с думи. Самозаблудния и той имал обяснение за заблудите. А неговите - не се знае - зоната на здрача.
И за да няма грешки в интерпретирането - ти показвам словесно среден пръст и не се занимавам с простотиите на един или друг.
Защо да няма осъзнато желание за равновесие, съпътстващо споменатите от теб програми. Тук не става въпрос за изменянето им, а за използването им. Примерно ако изпитваш раздразнение и за известно време просто спреш да мислиш или пък се концентрираш върху дишането. Всичко това го правиш с ясната цел да постигнеш равновесие на ума. Особено ако има изграден механизъм да се забелязват подобни емоции още в зародиш, то желанието да възвърнеш равновесието си е това, което ще попречи на желанието да разбиеш носа на този, който те е ядосал, да се прояви. В случая и двете желания са следсвие от действието на същата тази програма, за която споменаваш. В случая с раздразнението обаче равновесието се постига просто като се насочи генерираното вътрешно напрежение към носа на човека отсреща. При тренирана психика равновесието може да се постигне лесно с временно отдръпване на вниманието. Т.е. да излезеш от потока на емоцията.
Не е мотив при Его-то . При него е начин на съществуване - определящо , постоянно "натиска" . Това му е работата . (Тук Рамус е прав , че БИОС-а е нещо като Его .....макар да го е писал на обратно)
Равновесието е мотив при Духа и Разума.....Те решават !
Защо да няма осъзнато желание за равновесие, съпътстващо споменатите от теб програми. Тук не става въпрос за изменянето им, а за използването им.
за пореден път смесваш базови несъвместимости. Желание за равновесие не може да има. В някакъв смисъл всяко желание изглежда че компенсира, но то самото наново извежда от баланс.
Нито желанията могат да се използват за нещо. едно желание или емоция, не се бори с друго. Вниманието няма нищо общо с емоциите - примерите които си дал е овладяване на емоции чрез когнитивна смяна на базовото ниво. Нещо като трикове за излизане от потока на емоцията - както си го написал.
да постигнеш равновесие на ума.
равновесието преди всичко е именно в излизане от потока на емоциите. Това означава този поток да си го опознал, да го откопчиш от идентичността си, за да намираш начини да се "отделяш от него". Именно БАЛАНСИРАНОТО РАВНОВЕСИЕ, до голяма степен изключва емоционалното влияние, защото емоциите не понасят неподвижността. Те не могат да съществуват в нея.
Тренираната психика точно това прави, впоследствие на същия принцип са и начините за излизане от самозаблуда. - принципа е същия - първо се учиш да се уравновесиш. После - да опиташ да се "отделиш" - това вече е огромния проблем. Ако не се отделяш, няма как да я "отделиш от "себе си' " . Но самозаблудната система е силна защото именно в вплетена в идентичността, а структурата на АЗ-а.
Самозаблудите са много сложно явление и огромната част от него вече е протекла в "отвътрето" на всеки човек. невидимо за него. Освен всичкото - самозаблудата предлага удобство, предлага лесни начин, комфорт, сигурност, простота и усещане за яснота... За да се откопчи подобно дълбоко 'вплитане' е нужен дисциплиниран МЕТАКОГНИТИВЕН апарат в човека. МЕТАКОГНИЦИЯ - виж поне уикипедия, поне това, макар че смисъла му е огромен и до голяма степен засягам такова ниво. То не идва наготово, за него няма несъзнавани помощници, няма как да се ползва несъзнавани процеси. То се конструира през живият живот, и то - минимум някъде след второто десетилетие. Този апарат не идва "по дефоулт" - за да се стигне до него са нужно много условия, много други наслоения.
Така, че - повтарям - МЕТАКОГНИЦИЯ се самоконструира, тя не се учи, макар че ниво на обучение в група е възможно... По време на нейното ползване срещу заварените самозаблуди, от невидимото поле на несъзнаваното изригват огромни съпротиви. Голям проблем идва и от социалните съпротиви - вече не само от завареното " теб" самия, а и от резонансните на теб - по ред причини, обстоятелства и пак социални инстинктивизми...
Кое поражда това негово искане?! Мотивът е преди искането, желанието. В основата на всеки мотив е в какво вярва човек или по точно в какво е повярвал.
Не възразявам на никое от двете мнения. Просто поясних или може би допълних, че мотивът може да не идва отвътре, а да е външен, интериоризиран.
А сега друг пример: Домакиня се самозаблуждава, че готварският уред N готви най- добре. За него, препоръчан от близка или дистрибутор, е дала много пари. За да не е в конфликт със себе си и близката, предпочита да приема, че готви добре, за да не се обвинява, че е профукала парите си или, че близката я е излъгала. Това и за кола, жилище, политика, работа, вяра, кводае.
Има мотив да се самозаблуждава- да не е в конфликт. Мотивът не е задължително да е осъзнаван.
Приемам и всяко друго обяснение или насока на дискусията
преди 57 минути, Shiniasu написа:
Но човек не прави нищо с намерението да се самозаблуди.
Този механизъм е несъзнателен , както при Его-то , така и при Дух и Разум . Не си мисли , че при Дух и Разум няма безусловни процеси .
преди 14 минути, Търсещ истини написа:
Има мотив да се самозаблуждава- да не е в конфликт.
там е работата - същото изречение може да се замести и като "има ПРИЧИНА да се самозаблуждава" - за да не е в конфликт. Именно - конфликта... Но причината преминава отвътре, маскирана като мотив - всичко е за да няма конфликт някъде по-дълбоко в себе си, или да няма конфликт с близък човек. или групов конфликт... Има и конфликти между ценности, между различни мотиви, между желания, между импулси... Тия се дирижират именно от инстинктивизми, дълбоко сред несъзнаваното. И мозъка се опитва именно там да ги "решава". А не може... не може с програмираните средства на природата. заради това тия защити пробиват към паметовите измествания, задействат фантазията и въображението, събират елементи които са подходящи и сходни, докато други - биват изтласквани. От сборът на такива резонансни на несъзнаваното, елементи, се съставя нужната конструкция на реалност. Тя се насища все повече, защото колкото е по-цялостна, толкова предлага по-голяма защита, комфорт и сигурност. толкова дава увереност, защото подава усещания за яснота, спада вътрешния дистресов фон... и т.н.
Пораждането - е дълбоко отвътре и е на първично ниво - например в горния описан случай - не мога да понеса че съм се минала и го правя дори пред себе си да изглежда че съм спечелила, че съм направила вярното решение... Не мога да допусна че съм се минала - защото това означава че съм тъпа, че не ставам, че съм сгрешила за пореден път, че съм профукала тия пари на вятъра. Не е изключено за тях да се наложи да лъже и други хора - например "съпруг" и т.н...... - тия неща са само ехо на вече настъпили дълбоко в несъзнаваното верижни процеси.
ДиоиД 13333
С пример: най- напред майката мотивира- "Оправи си леглото". после мотивът се приема вътре в човека- intérieur – вътрешен, т.е. се интериоризира. "Усвоява се" може, но онова е термин, че е станал вътрешна част, а не външно- да усвоиш целина.
Да, но, бащата мотивира - "Не си оправяй леглото, защото не е твоя работа." От кой ще "усвои", т.е. интериоризираш???
И друг пример: Някой ти казва - ти си невеж и нямаш работа тука, но въпреки това имаш мотив да си там.
В основата е на кой имаш доверие, на кой ще повярваш.
В болшинството случаи самозаблуждението е наследено. Имаш ли колебания си податлив на самозаблуждение.
там е работата - същото изречение може да се замести и като "има ПРИЧИНА да се самозаблуждава" - за да не е в конфликт.
Хайде пак неразбрани понятия !
Мотивът е повод , а не е причина !
Причината може да е една , а поводът съвсем друг......В случая причината е въздействието на Его-то , което дава повод за действие от страна на Духа и Разума....А може и да не дава , въпреки налична причина...А мотивът може да е всякакъв....!
.....Боже , каква каша ти е у главата !
Примерно се прибереш ядосан от работа , па за едното нищо опердашиш хлапето....защото жената загорила манджата....
Ти кого ще (само)заблуждаваш , че детето е причина дето си счупило молива ? Добре , че не е айфона....
Основна причина е собствената ти Лакомия за превъзходство.....А главна причина е , че си се ядосал на работа.......на работа какво е било , това са неглавни причини - какви са не се знае .
Конфликтът не е причина ! Той е явление в следствие на причина ! Причината е същност на конфликта , определя го !
Причина са съставляващите конфликта . Ако няма съставляващи или е само една - конфликт няма !
Конфликтът винаги е двустранен . Ако има и трета (и повече) страна , тя е в отношение към едната и/или другата страна....
Конфликтът се решава !
заб. Конфликтът може да стане причина само ако има друга страна , образуваща с този конфликт нов конфликт , на по-високо ниво на организация от този....
Да кажем двама комшии са карат , но идва кварталния да ги "оправи"....
В една друга тема питах що е то конфликт . Там все още отговор няма.....тук навярно също няма да се появи.....
Поводът не е нищо повече от едно оправдание за пред другите. Искам да напсувам някого и само чакам да ме погледне накриво. В случая поводът е това, че ме е погледнал накриво. Реалният мотив е да го обидя. Причината е, че не го харесвам. Примерът е малко отрицателен, ама сега не ми се мисли за положителен.
преди 17 часа, _ramus_ написа:
Да, извежда от баланс. Доста мислех върху това. Но понякога може да пожелаеш да нарушиш баланса за да го постигнеш на друго ниво. Нещо като изкачване на стълбище, при което на всяко стъпало си в някакъв временен баланс. В случая с една атавистична реакция, като например да реагираме с раздразнение, тя ни връща към баланс на по-ниското стъпало. А ако успеем да се абстрахираме, то с това си желание ще се насочим към баланс на по-високото стъпало и евентуално ще го постигнем.
Нито желанията могат да се използват за нещо. едно желание или емоция, не се бори с друго.
Не съм сигурен дали влагаме едно и също значение в "желание". Желанието дава някаква насоченост на действието, определяйки избора. То е инициаторът. Без него няма как волята да задейства процеса свързан с въпросното действие. Без желание от наша страна, ние просто ще се носим по течението разчитайки само на автоматичните реакции. Емоцията според мен е именно автоматична реакция, която сме изградили с времето.
на 21.09.2019 г. в 10:16, Shiniasu написа:
То е инициаторът. Без него няма как волята да задейства процеса
Съвсем ясно и очевидно е, че не влагаме едно и също значение. Разбрах твоето значение - въз основа на думите ти. Разбрах повечето ти значения, които влагаш. Това не е особено трудно - нужно е да се чете внимателно, опитността идва с практиката.
Но тия ти представи и значения има значителни проблеми. Приел си ги, доста набързо, от описания които са на хора които са направили същото - за да ти вършат работа, съчетал си ги с доста свой собствен пълнеж, защото ти липсват междинни адекватни знания и данни - по взаимодействията кое какво е, как се свързва с другите.
Желанието не е инициаторът - инициирането вече се е получило и е задвижено в несъзнаваното. Желанието е само проява във "видимата" област на тия процеси. В някакъв смисъл, хората които познават вече това, за тях желанието е само лакмуса на "това, преди него"... Така, че част от самоопознаването и е едно от първите стъпки в него - защото се тръгва именно от видимите (проявите които се улавят съзнателно), разпознават се желанията, научаваш се да се 'отделяш' от тях... и т.н. няма как с желания да се отделиш от желанията. Не е идеята да се научиш да управляваш желанията и да жонглираш с тях, а рационалния похват е да се насочиш към онова, което е "преди тях", да разбереш как се завъртат схемите, как протичат, къде е възможно да се "намесиш" и чрез какво... И да го реализираш.
" ....Нямали хляб да ядат ! Ами да ядат пасти...."