Испания - смъртта на средната класа - e-vestnik.bg
Испания – смъртта на средната класа
Преди четири години Диего имаше успешна компания за реклама. Сега 55-годишният испанец едва смогва да изхранва жена си и двете си малки дъщери. „Имах дом, кола, частна медицинска застраховка и дъщеря ми посещаваше частно училище, каза Диего пред ДПА. Сега живея със съпругата и децата си в малка стая в жилището на нейните родители. Нямам дори банкова сметка. Дължа пари на всички. Продължавам да получавам настоятелни обаждания от банките, на които компанията ми дължи пари. Едва изкарвам пари за храна.“
Мадридската компания на Диего, в която са работили той и още двама души, губи повечето си приходи след икономическата криза, която засегна Испания през 2008 година. „Не само моето богатство си отиде, но и бракът ми, защото жена ми ме обвинява за всичко.“ Нещастието на Диего показва въздействието на икономическата криза върху някога процъфтяващата испанска средна класа. Хората, които някога водеха спокоен живот, сега се борят да оцелеят.
Мнозина са дори по-зле от Диего – ядат в благотворителни столови и се обръщат към благотворителни организации и енории за дрехи или пари. Около 40 % от хората, които търсят помощ от католическата благотворителна организация Caritas посочват, че преди са били от средната класа, сочат данни на организацията. Броят на хората, получили помощ от Caritas, се е увеличил от 400 000 през 2007 година на над един милион през 2011 година.
„Знам, че кризата не е по моя вина, но въпреки това се обвинявам,“ казва Диего, който отказва да посочи истинското си име. „Понякога отивам в банята да поплача.“ Експертите говорят за „колективна депресия“ в Испания. „Ако жестоката криза продължи дълго, последиците могат да бъдат необратими, особено за младите хора. Цяло поколение е оставено извън“ икономическата и социалната система, посочи експертът по бедността Педро Кабрера пред в. „Паис“.
Пропастта между богати и бедни се разшири повече в Испания, отколкото във всяка друга страна от ЕС, според проучване, поръчано от Caritas. Когато се срина разрасналият се жилищен сектор в Испания по време на световната криза, страната потъна в икономически спад, който не дава признаци за отстъпление. Очаква се икономиката да се свие с около 2 % тази година и да продължи да се свива до 2014 година. Около една четвърт от работната сила и половината млади хора са без работа. Не само безработните, но и хората живеещи с минимални доходи увеличават броя на бедните.
Медиите изковаха термина „милеуриста“ (mileurista) за хората, които заработват само 1000 евро (1200 долара) месечно. Сега се появи нов термин нимилеуриста (nimileurista) за хората, които не получават дори 1000 евро. Същевременно правителството намалява разходите за здравеопазване, образование, помощите за безработни и отменя данъчните облекчения за притежателите на ипотеки. Много хора са изправени пред отчаян избор дали да нахранят децата си и да платят ипотеката си, отбеляза социалната работничка Патрисиа Морено.
Над 100 000 семейства са изгонени заради неплатени ипотеки. Стотици хиляди хора протестираха по улиците срещу съкращенията. Когато спестяванията и помощите за безработица свършат, мнозина нямат друг избор освен да поискат помощ от членове на семейството. Все повече младите хора продължават да живеят с родителите си, тъй като не могат да си позволят да се изнесат. Проучване на банка La Caixa сочи, че 67 % от хората на възраст между 20 и 29 години живеят с родителите си. Гледката на хора, спящи на улицата или бъркащи в кофите за боклук в Мадрид, става все по-често срещана. Благотворителни хостели, които преди подслоняваха предимно имигранти, приютяват все повече испанци. Много млади хора избират да напуснат.
Над 40 600 испанци са отишли да живеят в чужбина през първата половина на годината, което е над два пъти повече спрямо същия период миналата година, според статистическата служба INE. Експертите предупреждават за изтичане на мозъци. Кризата обаче накара хората да намерят оригинални начини да оцелеят. Кооперациите търгуват професионални услуги – от водопроводни услуги до градинарски – без участието на пари. Бартерните пазари процъфтяват. „Трудолюбивият винаги ще успее,“ отбеляза Диего. „Паднал съм толкова ниско, че оттук мога само да вървя нагоре.“