Как Динозаврите Станаха Толкова Огромни - 2020 | Животни
Публикувана В: Животни • Прегледи: 12125
Динозаври с дължина до 140 фута веднъж бродиха по земята. Нов музеен експонат изследва как те станаха толкова големи.
Сред динозаврите най-големият е от големите Argentinosaurus, Това същество с дълги врати, бодроглава глава е член на група гиганти, наречени савроподи. Това конкретно изчезнало същество е било с дължина до 43 фута и е тежало до 90 тона (82 метрични тона).
Отвъд вдъхновяващото страхопочитание, създание с тези пропорции вдъхновява всякакви въпроси: Защо и как тези динозаври, които започнаха сравнително малко, станаха толкова големи? Как хранеха и поддържаха големите си тела? Нов експонат в Американския природонаучен музей в Ню Йорк изследва мистериите около тяхното огромно разстояние.
Експонатът е доминиран от модел на Mamenchisaurus, по-малък спрямо Argentinosaurus. Кожата се обелва обратно на половината от модела, за да може да надникне във физиологията на животното. От лявата страна на корема, проецираните изображения показват телесни процеси, като например пътят на чист въздух в белите дробове и птикоподобна система от чували за съхранение на въздух.
Големите сауроподи се нуждаеха от повече въздух и повече храна от по-малките същества. Млад възрастен Mamenchisaurus, например, необходими за консумация на 100 000 калории на ден, за да се поддържа. Това хранене идвало от листата и други растителни материали, които те откъсвали и събличали, преди да преглътнат яденето си.
Дългата шия - за Mamenchisaurus това беше 30 фута (9 метра) - направиха огромния си размер на тялото, работещ, позволявайки им на обсега да се хранят ефективно. Сауроподите са използвали шиите си, за да достигнат до храна, без да мърдат по-осезаемите си тела. И от своя страна дългата шия - сама по себе си много лека - беше възможна заради малката глава на динозавъра, като най-големият мозък на сауропод тежеше само 4 унции (113 грама) в сравнение с човешкия мозък на 48 унции (1,4 килограма).
Този череп е от 13-тонен сауропод, Diplodocus.
Кредит: © AMNH / D. Finnin
Навикът на сауропод да поглъща вечерята си също е от решаващо значение, според П. Мартин Сандер, съучител на експоната и професор по палеонтология на гръбначните животни в университета в Бон.
"Дъвченето ограничава размера на тялото", каза Сандер, обяснявайки, че животните, които разчитат на дъвчене, подобно на много бозайници, зависят от големите кътници и мускули, които да смилат храната си, за да осигурят хранителни вещества. Тъй като животно става по-голямо, то се нуждае от прогресивно повече енергия и в крайна сметка тази тромава система не може да му осигури достатъчно калории.
Междувременно сауроподите имаха зъби, но не дъвчеха. Най-ранните сауроподи имаха зъби във формата на лъжица, които създаваха мощна захапка, а по-късно някои еволюирали зъби във формата на молив, които функционираха като гребла, откъсвайки листа и игли от дървета.
Друг фактор е попречил на бозайниците да достигнат размера на сауропод: размножаване. Сауроподите могат да снасят 150 яйца за година, което ги прави по-способни да отскачат от дадена катастрофа, отколкото бозайниците, които инвестират много повече в по-малко потомство. Това означава, че сауроподите могат да съществуват при много по-ниска плътност в дадена област от бозайниците, без да бъдат изтрити, според Сандер. Животът с по-ниска плътност прави възможно по-големия размер на тялото, защото всеки индивид има достъп до повече ресурси.
"Доста ясно е какви са ограничаващите фактори в размера на тялото. Това научихме от изучаването на динозаври", каза той.
Дори сауроподите не са достигнали теоретичния максимум за размер на сухопътните животни, който е оценен на 150 до 200 тона, каза Сандер.
Бебешките савроподи не започнаха големи. Те са излезли от яйца, по-малки от футболна топка, и растат с изумителни темпове до 12 паунда (5,4 кг) на ден, според Майкъл Новачек, старши вицепрезидент в музея. Този бърз темп на растеж предполага висок темп на метаболизма и следователно топлокръвност, поне за период от продължителността на живота на савроподите, според Novacek.
Няма съмнение, че савроподите са били успешни: Те са обикаляли Земята в продължение на 140 милиона години.
16 април 2011 г. до 2 януари 2012 г.
Американски природонаучен музей в Ню Йорк
Можете да следвате Наука на живо писателката Уийн Пари от Twitter @Wynne_Parry.
Видео Добавка: Проф. Иво Христов: Движим се по ясно изразена крива на цивилизационен срив.