В османски данъчни регистри на немюсюлманското население от вилаета Аврет хисаръ̀ от 1619-1620 година селото е отбелязано под името Говалян със 60 джизие ханета (домакинства).[2]
В началото на 20 век цялото население на Гавалянци е под върховенството на Българската екзархия. По данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Гавалянци (Gavaliantzi) има 176 българи екзархисти и функционира българско училище.[5]
Георги Мицов (Гоне Мацов, 1884/1886 - ?), македоно-одрински опълченец, Кукушка чета, Първа рота на Тринадесета кукушка дружина[7]
Георги Наков Парадов (1866 - 1938), войвода на ВМОРО, македоно-одрински опълченец, Кукушка чета, Втора рота на Тринадесета кукушка дружина[8]
Иван Манолов (1882 - ?), македоно-одрински опълченец, Първа рота на Трета солунска дружина[9]
Илия Манолов Дилберов (Дилбер Илия) (1875 - 1962), български революционер, деец на ВМОРО, македоно-одрински опълченец
Йордан Тачев (Тачов, 1884 - ?), македоно-одрински опълченец, Втора рота на Тринадесета кукушка дружина, Сборна партизанска рота на МОО[10]
Мирчо Костов (Мирче, 1892 - ?), македоно-одрински опълченец, Трета солунска дружина, носител на бронзов медал[11]
Никола Сатиев (1880 - ?), войвода на ВМОРО, македоно-одрински опълченец
Христо Георгиев (1884 - ?), македоно-одрински опълченец, Кукушка чета, Нестроева рот ана Тринадесета кукушка дружина[12]
Христо Пецов (Пецев, 1882/1884 - ?), македоно-одрински опълченец, Кукушка чета, Втора рота на Тринадесета кукушка дружина[13]
Христо Стаменов, български революционер, деец на ВМОРО, загинал преди 1918 г.[14]
↑ Кънчов, Васил. „Македония. Етнография и статистика“. София, 1900, стр. 166.
Взето от „https://bg.wikipedia.org/w/index.php?title=Гавалянци&oldid=7750217“.