За придобитата и за заложената самота | AVANGARDISCO № 2
« Албанската наркомафия в Косово – втора водеща в света	Zeitgeist – Духът на времето »	За придобитата и за заложената самота	Published март 25, 2008	Подредени - разпилени мисли , Човекът - социалното животно
16 Responses to “За придобитата и за заложената самота”
март 25, 2008 в 3:19 pm	Не вярвам да съществуват в един и същи организъм, въпреки че…може да си щастлив и самотен…
Тъй като започвам коментара си с отрицание, това не значи, че отричам изводите които си извел, в никакъв случай.
Давам пример със себе си: последните месеци ( от както си взех нов компютър и пуснах мрежата от Мегалан ) и затънах в блогове, форуми, торенти и комуникатори усетих, че яко забравям какво е това да говориш на живо с някого. И започнах да намалявам тези си контакти за сметка на бирата навън. И има резултат. Само, че не всички правят този избор а продължават да забравят какво е да кажеш „Голяма наливна и едни без сирене“. Което си е само за тяхна сметка, разбира се.
Относно това как се формира самотата в съзнанието е много важно да се наблегне на един вече изтъркан ( няма как 🙂 фактор – родителското съсловие. Колкото по – отрано едно дете свикне да комуникира, свикне да е сред хора и наборчета, свикне да споделя и определя, то вече като голям човек ще бъде почти невъзможно да изпадне в изолация.
март 25, 2008 в 4:46 pm	Да така е, но да не забравяме, че има хора, които съзнателно избират това състояние и така се чувстват щастливи. Една моя далечна роднина така се е изолирала, че едва ли не вече не познава близките й роднини и избягва да контактува с тях. Тя е вече към 60 години и интересното при нея е, че е избрала самотата във времето когато не е имало интернет.
март 25, 2008 в 6:09 pm	Да, но да си „аскет“ през целият си живот ( или поне съзнателната част от него ) е невероятно брутално, и е трудно да се опише Какво? ти носи щастие.
Всеки има моменти, в които би искал да е сам поради собствени си причини, но не мисля, че това си имал впредвид.
Безспорен факт е, че при 99% от хората усмивката и доброто държание раждат същото при тях. Това си е част от същността на оптимизма – доброто поражда добро.
март 25, 2008 в 11:59 pm	Да, грешно си ме разбрал, сигурно и аз не съм го формулирал ясно написаното. Исках чрез този пост да кажа на хората да не бъдат затворени и да се възползват от всеки миг от живота за да преживеят удоволствието от нормалната, естествена човешка комуникация. Разглеждах самотата по скоро като хронично състояние, не като моменти в които човек иска да остане сам със себе си. Виртуалната среда не допринася за преодоляване на самотата, напротив мисля, че тя отчуждава човек от реалноста.
март 26, 2008 в 2:42 pm	Съгласна съм, Албинос! Аз имам такъв проблем на работното си място – самоизолирах се от всички… Въпреки, че вечер най-редовно излизам било на театър, било на кино, било на ‘философски’ или ‘дребни’ сплетни над чаша вино с приятели, по-голямата част от деня ми минава в самота. Запълних тази празнина с ‘блогстване’ за момента… не знам дали няма да се откажа скоро, защото е трудно да се ориентираш в морето от постове… чатрумът си остава с по-добър ефект, макар досега да не съм влизала в chat по време на работа…
Както и да е – поздрави за поста! Нова съм в блог-занаята, как да се ‘абонирам’ з атеб?
Баба Коконица
март 26, 2008 в 5:35 pm	Битиетто, бидейки съзнанийе й основа на съзнанийето, коьето й битие! Тъкмо на тази основа съ разпростира чрез многу съществуванньа – и така потвърждава свойту идинство. Аку битието ни съществуваши, то нямаши да има битийе, а само съзнанийе, каза великия Хайденгеръ. Защо съществува съществуващоту? Кажете ми дяца!!! Ами, аку същиствуващото ни същиствуваши, то нямаши да същиствува!
А защо нисъщиствуващоту ни същиствува? Многу просту, аку нисъщиствуващоту същиствуваши, то щеши да същиствува, и тогава нямяши да й нисъщиствуващу!!!
Сига треби да съ опитами да прояснимъ идин друг въпросЪ: а как то съществува? Ами мтногу просту, то си сиди и си същиствува от самуосеби си и колкут повичи същиствува, толкуз повичи същиствува!
А пък след тува треби да съ запитами: как става тъй, чи същиствуващоту свежда свойту многообразии до няколко коренни форми? Е за туй ша треби самички да помислити, сига няма да ви кажа; нищичко няма да ви кажа!
март 26, 2008 в 7:35 pm	Самоизолиращите се хора или саможивите, както аз си ги наричам не само си градят собствен свят, те тотално губят връзка с реалността. И не е никак приятно да влезеш в сблъсък с тях. Те просто не могат да те разберат – както и ти тях. Усмивката приемат за подигравка, желанието за разговор – за съчувствие. И в заключение – оказва се , че ти си нестандартния и ненормалния.
Обичам да давам усмивки, обичам да ме зареждат с енергия – така че хайде някоя свежа тема, със светлина и обич.
март 26, 2008 в 7:50 pm	@ avatal най-удобния начин за четене на избрани от теб блогове става чрез четеца на гугъл http://www.google.com/reader/ може там да ме добавиш. Иначе днес се зачетох в поста ти към които беше дала линк в блога на Лидия, но нямах време да го дочета и за това не ти писах коментар.
female настроението тия дни ми е леко скапано и това сигурно личи в писането, но надявам се много скоро да се върна във форма и наистина да напиша нещо по-хубаво от досегашните постове.
март 27, 2008 в 3:47 pm	Thanks за съвета, Ал, ще трябва да открия google account…
Баба Коко позната ли ти е? Щура бабка! 🙂 ама няма блог, изглежда…
Баш си е на място female настроението ти, особено в писането!
Имаш ли поезия?
март 27, 2008 в 3:56 pm	Не неумея да пиша поезия, обичам прозата и публицистиката. 🙂
а долната част на по-горния ми отговора е адресиран към female, не, че настроението ми е female 😀
март 28, 2008 в 1:40 pm	Ха -хааа!!!! Кльомби и Запетайки за тебе няма ли???
март 28, 2008 в 2:51 pm	има, ама в бързината съм ги пропуснал
март 28, 2008 в 2:54 pm	Карай да върви! Важното е, че се разбрахме! Дано и female те е разбрала. 🙂
април 2, 2008 в 9:10 pm	Razbrah te/vi ! I strachno mi haresva nachina ti na pisane – sas ili bez zapetaiki, hihihi ! Go on, baby , we will follow you !
април 3, 2008 в 9:28 am	@ female мерси 🙂 нека се обръщаме на ти
февруари 7, 2016 в 6:21 pm	Навлиза се в една област, където има значение как сме се изградили на земята като моралност. Фаза на чувство на самота се създава там в души, които са минали през портата на смъртта, без морална душевна нагласа и без морални концепции – значи души, които са отхвърляли моралните задължения и отношения през земния живот.
« Албанската наркомафия в Косово – втора водеща в света	Zeitgeist – Духът на времето »	Последни коментари
1,338,381 hits