Астрологията като наука | КАРМИЧНИЯТ КРЪГ
17 мар. 2012 Светлана Тилкова - Алена Астрология и номерология 1857 0
Стремежът на хората да проникнат в своето бъдеще е познат от времето, когато Времето все още не е отброявало своята възраст. В праисторическите времена преди близо 30 000 години нашите безименни деди са резбовали слънчевите и лунните цикли върху кост. Дали астрологията не е една от най-древните науки? Не знам, а и няма кой да ни даде правилния отговор. Едно е сигурно – астрологичното знание се появява на Земята заедно с разумния човек.
Наричали са астрологията “Царица на науките”. Назад в хилядолетията тя е била достъпна за малцина високообразовани представители на жреческата и управляващата класа на всяко ранно общество. Минала през възходи и унищожителни забрави, астрологията продължава да бъде неразделна част от делника на всеки човек. Тя е неразделна част от нашия живот.
Астрологичното знание винаги е било популярно и търсено въпреки превратностите на Съдбата, но надали астрологията е имала по-голяма популярност от тази, получена от средата на ХХ век и досега. Днес даже и най-големият неверник знае своята зодия. Милиони хора си изкарват хляба с астрологични прогнози. Милиарди не започват деня си, преди да са се консултирали с дневния си хороскоп.
Въпреки това астрологията е и фанатизирано отхвърляна или приемана с много резерви. Допреди няколко десетилетия нейните противници имаха право, но днес то без съмнение е изгубило своето значение. И днес често чуваме, че, видите ли, между движението на планетите спрямо Земята и характера на човека няма връзка и такава не може да бъде установена.
Това твърдение отдавна вече е оборено.
През март 1951 година Джон Х. Нелсън, американски радио- и електронен инженер, публикува сензационната за времето статия с резултатите от своите изследвания за факторите, влияещи върху радиотранслацията.
Чрез своите открития той потвърждава основните принципи на астрологията: планетите влияят върху нашия живот. Нелсън установява, че магнитни бури – причина за радиосмущенията, има, когато две или повече планети, наблюдавани от Земята, са твърде близко една до друга под прав ъгъл или образуват ъгъл от 180° – познат аспект в астрологията.
Също така установява, че магнитни смущения не се наблюдават, тоест късите вълни се приемат добре, когато две или повече планети са разположени на 60° или 120° една спрямо друга. Тъкмо това са аспектите, които астрологията приема за благоприятни.
По-важното е, че Джон Нелсън успява да докаже, без всякакво съмнение, своите открития, като предсказва с 93 % точност бъдещи магнитни смущения. Успехът му е удивителен.
Инженерът дава първото научно доказателство, че животът на Земята е повлиян от планетите.
Днес доказателствата са безброй.
Ето още едно. Акад. Рудолф Томашек, председател на Световния геофизичен съвет, прави статистически анализ на 134 големи земетресения. Той установява, че положението на планетите в момента на тези земетресения е твърде показателно: “земетръсните аспекти” почти винаги включват Юпитер, Уран, Нептун, поотделно или заедно, и колкото по-силно е земетресението, толкова по-вероятно е групирането и влиянието на тези планети в зловещ аспект като квадрата.*
Основна критика на отрицателите на астрологията е тълкуването на звездните аспекти. Тук същината на критиката е не толкова квалификацията на астролога и умението му да използва натрупаното преди него знание, колкото подозрението, породено от неоспоримия факт, че астрологичното знание идва сякаш от нищото.
Едно стойностно знание не може да бъде доказано според традиционните представи за еволюционното развитие на земната култура. Е, връзката е ясна: щом не може да се докаже, значи е псевдонаука.
Наистина, ако приемем, че ние, земните хора, произхождаме от развил се през милионите години животински вид и нашето мисловно узряване е права, възходяща линия, тези отрицатели на астрологията имат право. Предците ни задължително трябва да са по-малко знаещи от нас. Но фактите говорят друго. Астрологичната наука ни помага да приемем, че развитието на земното човечество става по спирала – не винаги възходяща – и поради тази причина е напълно естествено преди нас на Земята да са живели цивилизации с далеч по-развито знание от нашето, отломки от което ползваме и развиваме.
Астрологията като затворена научна система, чиито основи остават стабилни и до днес, е на повече от 5000 години. Шумер, Вавилон, Египет, Елада, Рим, Византия – век след век, астрологията е съпътствала културите на Земята.
Днешния си вид астрологията придобива през II в. пр. н. е. след появата на астрологичния справочник “Тетрабиблос” (Четирикнижие), написан от Александриан Клавдий Птоломей, ненадминат авторитет в астрономията на античността. Астрологията бележи своя връх.
Един любопитен факт: в древността астрономията се е изучавала заедно с астрологията, но като нейна помощна наука.
До ХVII век каталозите и звездните атласи на Птоломей са ненадминати по точност.
Залезът на астрологията като обществено потребна наука настъпва с провъзгласяването на християнството за официална религия през 321 г. от н. е., а няколко десетилетия след превземането на Рим от варварите през 410 г. е и забравена.
Източната римска империя – Византия, става спасителен остров за астролозите. От Константинопол знанието се разпространява в арабския свят и чрез него в ХII в. отново се връща и е преоткрито от европейските учени. Водещи имена, оставили вечна следа в световната наука и култура, са астролози – Йоханес Кеплер, Исак Нютон, Тихо Брахе, Галилео Галилей, Леонардо да Винчи, Томазо Кампанела, Роджър Бейкън, Омар Хаям.
Днес астрологията отново върви към своя пореден връх. Тя е нужна на всеки човек, на всяко общество независимо от неговата зрелост.
България все още не е изживяла своето възраждане и не е приобщила астрологията към светските науки.
С търпение, коректност и последователност и този момент ще дойде.
От нас се иска единствено да приемем астрологията не като наука, даваща ни страховитото знание за влиянието на планетите, “виновно” за всичките ни неуспехи, а като наука, която ни помага да научим повече за себе си чрез нашата звездна карта, да се преоткрием и осъзнаем качествата си, за да преосмислим и изживеем пълноценно живота си. Астрологията ни сочи верния път в нашия живот. Наша е отговорността да го разпознаем измежду многото по-примамливи, но погрешни пътища, и да го извървим.
За всеки, който се занимава задълбочено с астрология, без значение дали е в групата на професионалистите или на любителите, е ясно, че няма истинска астрология без хороскоп. Тук е мястото да обясня какво означава понятието, което мнозина използват, без да знаят смисъла му, казвайки, че искат един хороскоп.
Хороскопът е пълно, точно, графично и символично изображение на небесната сфера със Слънцето, Луната и планетите, намиращи се в дванадесетте зодиакални сектора или знака, наречени домове, в точно определено време, на точно определено място или част от земната повърхност.
В хороскопа освен домовете и планетите се изобразяват и лунните възли, фиксираните звезди, аспектите и основните точки на осите, асцедент-десцедент, медиум цели-имум цели, или по-простичко казано хоризонтът и меридианът.
Хороскопът е небесната карта, която определя потенциалните характеристики на всеки от нас, заложени в мига на раждането на индивида, в точно определено време и място на планетата Земя. Тази небесна или звездна карта се нарича още рождена карта, радикс, радикална карта, натална карта. За да бъде изготвена, са необходими дата, час и място на раждане, а също така точна географска ширина и дължина на родното място.
Когато часът на раждане не е сигурен, препоръчвам да не рискувате да правите хороскоп по време, посочено от майката или бащата, което може изобщо да не отговаря на истината. По-добре изгответе по-опростен хороскоп, без да определяте асцедента. Така, въпреки липсващата информация, няма да допуснете грешки, които водят до сериозни и фатални неточности и могат да объркат изцяло нечий живот.
Нека обясня отново – хороскопът е кодирана графична схема – носител на информация, нито повече, нито по-малко. Необходимо е нещата да се наричат с истинските им имена, защото и терминологията в астрологията е претърпяла многовековно развитие. Хороскопът, както всяко друго натрупващо се знание, е минал през различни форми на графично развитие и оформление. От линеен – в древен Египет, през квадратен или правоъгълен в Елада, до кръгъл – който използваме и днес.
Огромна е групата от хора по света, наричащи себе си астролози, които развиват знанията си единствено върху положението на Слънцето в даден знак от зодиака и на тази основа създават прогнозите, познати ни от вестниците и списанията. Важно е да се знае, че това са общи и обобщени прогнози за отделния индивид, защото в тях не се включва влиянието на останалите девет планети и положението им в домовете на хороскопа, които са неповторими за всеки човек.
Приемайки, че човекът е уникално творение на Създателя, ще е грешка да приемаме Слънчевия знак за водещ, въпреки че той дава определени характеристики за хората, родени под негово влияние и обобщени за отделните зодиакални знаци.
Същинският, индивидуален хороскоп е неповторим като самият човек. Няма два изцяло еднакви хороскопа, тъй както не съществуват две еднакви човешки същества, даже и ако са еднояйчни близнаци, родени през няколко минути.
астрология, наука, номерология, планети, съдба, хороскоп
Номерология - числата и тяхното значение Таро предсказват живота от хилядолетия