TIWTS (This I Want To Share): Февруари 2011
Глупостта и алчността са доживотни - updated
Ето началото на една статия, която видях днес от приятел във фейса:
"Ивайла Пламенова от Шумен е едно от шестте деца в света с изключително рядкото заболяване аноректална малформация тип клоака - родена е без уретра, анус и полови органи.
Когато бебето се родило лекарите три дни умували момче ли е или момиче. "Гладко като кукла от кръста надолу. Това беше моето детенце, когато го видях за първи път", казва майката Кристина. 23-годишната жена с невероятна сила и самообладание разказва историята, която преобръща живота на семейството й."
Който иска да прочете останалото - ето линк
Това, което ме втрещява, изумява, оставя ме безмълвен и ме кара да вия като полярен вълк посред бял ден е ... РЕКЛАМАТА!!!!
Вие ми кажете колко алчен, тъп, безчувствен, опериран от емоции и елементарно възпитание трябва да си, за да сложиш контекстуална реклама на витамини в контекста на една трагедия. Уебмастър и онлайн маркетинг са хубави думи, модерни. Този (или тези) специално, които стоят зад стореното трябва да намерят първият виртуален стълб на срама и да се самоокачат там. С големи табели през вратовете - СЛЕДВАЩИЯТ ПЪТ ЩЕ ПЪРВО ЩЕ МИСЛЯ.
Update - 15.42h, 24/02/2011
Малко след като написах този пост, използвах формата за контакт на сайта, публикувал историята. Върнаха ми отговор
Искрено се извинявам за неудачното включване, тя е отстранена.
Благодарим ви за наблюдателността и за бързата реакция.
С уважение, ............"
Posted by Darin at 13:24 0 comments
Money Does Smell
Всички тези имена имат нещо общо помежду си. Какво, ще попитате. И с право. Само да кажа, че списъкът е кратък и непълен. Има и още. С нещо общо помежду си.
Общото е Зала 1 на НДК.
Тези велики творци са излизали и са поставяли залата в краката си.
Сега е ред на други велики титани. Буквално. Днес в залата ще дефилират никому неизвестни мъже. Ще се бият до кръв и без предпазни средства, ще оставят своята потна следа върху същата тази сцена, над която се е реела палката на Караян и Мути.
Ще бушуват страсти и залата ще е в краката им. Пълна с почитатели на бруталността, на първичността, на приматската сила. Свободни двубои.
Парите не миришат, казал един римски император и обложил пикаенето с данък. Парите не миришат, докато не се докосне човек до тях.
Да ви пикая на залата и двореца, пък ако искате, ще ви платя за кефа.
П.С. Получих забележка, че не става ясно какво има довечера в зала 1 на ндк - има турнир по свободни борби, евфемистично наречени mixed martial arts, което ще рече лупаници кой как свари и както го е учил дядо му пехливанина - бой, кютек, малко кунг-фу, евентуално каратенце нещо. Баталия му е другото име.
Posted by Darin at 11:57 0 comments
Защо главната редакторка на гръмнат вестник изглежда толкова добре в 7.30 сутринта?
Вариант 1 - много е ранобудна и към шест и половина вече е с грим, тон, фон, пудра и перли. Блузата бяла и огладена, само перчемът липсва. Напомня оная песен народната за юнака дето към бесилото. Имам познат на мой познат, който винаги е с изряден чифт бели слипове, защото ако стане нещо . . . Няма да продължавам.
Вариант 2 - потеклото и историята говорят за поколения дворци, английски морави, сдържаност и фасада. Все пак никой не е виждал кралицата по пеньоар и ролки. Макар, че ако Бъкингам гръмне . . . Няма да продължавам.
Вариант 3 - както навремето в казармата, ограничен кръг посветени знаехме за предстояща тревога. Затова спяхме с "кофража", за да имаме време като дойде заветния час, да станем и да поведем масите, да оглавим раята и с гърди на амбразурата . . . Ама винаги се намираше по една порта да изпее на останалите и раята и тя се правеше, че спи под юрганите, с кофража и те.
Вариант 3.1 - високо горе в олимпа, в кръга на набъбващо self admiration society са решили, че интелигентността на драгия зрител е близо до тази на анаболен хуманоид и с първосигналността на кучето на Павлов. И ще изкльопат театрото, без забележки. Поради което марионетките трябва да изглеждат добре, даже много добре. С бели огладени ризи, там в епицентъра, да водят. С двата реда перли прекалиха.
В същия момент ЦЦ-мъж предотвратявал четири пъти по-голям взрив. Бая тиражни вестници имали в Пазарджик. Само дето не-гръмналата бомба е като Г-точката - ще трябва да я приемем на вяра, малцина са я виждали, още по-малко са я пипали.
Posted by Darin at 20:31 2 comments
ГСП = гарнизон с преспиване
Напоследък българският политически живот е толкова многопластов, задълбочен и изискващ сериозен анализ. Като душата на загорял кашик, облечен в шаячна униформа и насочил взор към портала на Н-ското поделение.
Политикът (кашикът) е способен на всякакви подвизи и геройства, за да си издейства гарнизон с преспиване, да хвърли въшкарника, да се облече цивилка и да се ... така де, продължението го знаем. Може да залови диверсант, да уцели десетката на учебни стрелби, да дари кръв, да разболее баба си, да ожени сестра си, да подслуша аскер-аркадаша, да изпие кофа тебешир ... всичко може. Само да види в книжката заветния подпис и после да се наслади на гледката на портала, от външната страна, откъм улицата.
Способен е да рендоса калъп сапун и да го кипне в топла вода, да накара киртаците да лъскат коридора до безсъзнание цяла нощ.
Стига резултата да си заслужава.
Гарнизонката ще му се отблагодари за всичко - ще го приласкае в топлите си заведения, ще го запознае с нови обекти, ще го накара да се чувства свободен и пак човек (за ден, за нощ), ще му отвори райските двери на сладостта без ангажименти.
Затова кашикът е готов на всичко, за да я получи.
Може да накара близък съратник да се офлашка самичък, може да планира малка симпатична бомбичка пред свободната преса (ама малка де, никой не трябва да пострада, само парлама да стане), може със сълзи на очи да отиде при ротния и да изхленчи, че баба му е починала (вероятно за трети път, зависи от смяната на ротните).
За едното ГСП. За ония заветни 48 часа, в които ще царува над трепетливите мацуранки.
Те ще го гледат с обожание и ще се наслаждават на тихата му мъжественост, която той грижливо е събирал по полигона. Ще са готови да го бранят с цената на всичко и ще виждат себе си като Мариана на барикадите, заголили гръд като щит. За ония тъй скъпи 11 минути ... телевизионно време.
Posted by Darin at 9:34 0 comments
Ясна неделна утрин
Въздухът остър от студ
Бавно мързеливо събуждане
По какво разбираш, че е станало 10?
По миризмата на яхния през прозореца
Posted by Darin at 10:33 0 comments
Стопански сметки, България
Един леко и неволно подслушан разговор:
- Ауууу, много ти е хубаво това, колко струва (б.а. става дума за някакво герданче)
- Ми на мене с отстъпката ми е 10 лева, иначе в магазина е към 20-26 някъде. Ама нали се сещаш, че като дойдат малко бройки и като си ги харесаме ние и за продаване не остава... Чакат после клиентките като докарат пак.
И като ме навяха едни мисли - как аджеба ценообразуват новите български търговци, честните частници един вид; колко дълга е тая хранителна верига, че от Китай дотук идва на 5 лева примерно, продавачките го купуват за по 10, клиентките за по 20; всъщност тоя пластмасов боклуджак (невероятно модната комбинация розово-червено, б.а.) колко точно му е производствената цена ...
И въпросът за конфиденциалността на "персионала", ама айде това няма да го обсъждам
Posted by Darin at 16:28 0 comments
Catwalk, roof version
Posted by Darin at 12:21 0 comments
Такааааа. Май ще стане работата. Ще се пробвам поне. Пък каквото сабя . . .
Станах малко повече мобилен и ще се пробвам да съм малко повече активен. Активно блогиращ имам предвид. От дивана, от кафето, от колата, от . . . От определени места няма да блогирам.
Вероятно постовете ще станат по-кратки, по-рошави и по-спонтанни. Ама няма лошо, нали? Дано.
Хубав ден от мен и за тези, които ме четат - битката с държавата за "ергенския данък" е възобновена. Тръбата свири сбор и аз се строих, батальон от един. . .
Posted by Darin at 7:25 0 comments