РЕЗУЛТАТИ ОТ МОНИТОРИНГ /юни 2005- декември 2005/
Относно спазването на ILO Конвенция 183,
проведен за Световна коалиция за защита на майчинството
Проучване по четири групи основни въпроси:
Подкрепа на майката през периода на бременността;
Подкрепа на майката след раждането;
Семейна подкрепа на майчинството;
Държавна и обществена подкрепа на майчинството.
Обхват на проучването:София, Благоевград, Пазарджик, Кюстендил, Бобов дол.
Брой на респондентите: 520 /в това число бременни и майки с деца до три годишна възраст/.
Данни от мониторинга:
Респондентите отговаряха на по 10 въпроса във всяка една от анкетите на четирите групи основни въпроси. Особен интерес представляват въпросите, свързани с подкрепата на работното място от работодателя, медицинските екипи в родилните отделения, членовете в семейната общност и държавните институции и неправителствените организации по спазване на ILO 183.
Характерът на нарушенията в “подкрепата на майчинството”;
Проблеми и перспективи за защита на майката според разпоредбите на българското законодателство;
Оценки и препоръки на респондентите.
РЕЗУЛТАТИ от отговорите, обработени след изследването:
По първа група въпроси:
От общия брой на изследваните лица 520- 432 или 83% отговарят, че са наблюдавани за отразяване на резултатите от бременноста в медицинския им картон, но не приемат, че това е женска консултация. 17% /88/ не са имали такива посещения и са разчитали само на родилния дом.
Нито една от бременните жени не се е ползвала от полагащата й се по закон двуразова почивка през работното време. 26% от бременните са загубили работното си място поради състоянието си .
По втора група въпроси:
92% /478/ утвърждават, че не са получили под никаква форма еднократна материална или финансова помощ от своите работодатели по тяхна инициатива.
20% /104/ от жените не очакват да получат никаква материална или финансова подкрепа от общността, в която живеят.
89% /463/ от ромските жени се надяват на цялостна материална и финасова подкрепа единствено от своята етническа общност.
Като цяло 98% /510/ от жените се надяват да получат подкрепа от компетентните институции.
95% /494/ считат, че престоят им от 3 дни в родилния дом е недостатъчен.
Мнозинството от жените считат, че компетентните институции могат да снабдяват родилните домове с информационни материали относно правата им за социална подкрепа.
По трета група въпроси:
85% /442/ от жените се опасяват от социален и психологически дискомфорт, който може да се отрази на семейната подкрепа- безработица, образование, личностни конфликти.
5% /26/ категорично утвърждават, че културата на взаимоотношенията в семейството ще им осигури семейна подкрепа.
За 62% /322/ от жените семейната подкрепа е и юридическо изискване за защита на техните права. 20% са категорични, че брачните договори са гаранция за семейна подкрепа /поредна брачност, понятието “домашното животно-жена ми”/.
По четвърта група въпроси:
Не се познават законовите уредби по отношение на финансовото социално подпомагане на майчинството.
Създадени са редица пречки с цел минимизиране на правоимащите да получават детски надбавки.