Замърсяване на въздуха - Документ от документите.ком | Страница 3
В кутията на термографа е монтиран барабан с часовников механизъм. Най-често уредите са денонощни (един пълен оборот за 24 часа) и седмични (един пълен оборот за 1 седмица). На барабана се поставя хартиена лента - термограма. Тя е разграфена на хоризонтални и вертикални линии. Хоризонталните линии са скалата на термографа. като разстоянието между тях е 1°С. По вертикалните линии се отчита времето, като при седмичните термографи разстоянието между две съседни линии отговаря на 2 часат а при денонощните на 15 min.
На писеца се поставя специално мастило и при въртене на барабана по термограмата остава мастилена следа (колебанията на температурата). На термограмата се записват данните за началото и края на регистрацията. Поради това, че термографът прави грешки, които се дължат на триенето на писеца върху лентата, а също и в предавателната лостова система, се налага той често да се сверява с точни термометри.
Инфратермометър
Уредът се използва за определяне температурата на повърхности. Обхватът му на измерване е минус 18 °С до плюс 40 °С. Най-малкото измервателно поле е с площ 2 cm2, при разстояние на чувствителната част от повърхността 15 cm, а най-голямото 40 cm2 при разстояние 300 см
Показатели на температурата:
1. Средно дневна температура:
* с максимално-минимален термометър:
* с данни от термограма (седмична):
2. Средна десетдневна температура. Изчислява се, като сборът от средните дневни температури за десетдневката се раздели на броят на дните в нея.
3. Средна месечна температура. Намира се, като сборът от трите десетдневни средни температури се раздели на три.
4. Максимална дневна температура. Най-високата стойност от трите отчетени максимални температури в 7. 14 и 21 часа при работа с максимално-минимален термометър или най-високата стойност отчетена на термограмата при работа с термограф.
5. Минимална дневна температура. Най-ниската стойност от трите отчетени минимални температури в 7. 14 и 21 часа при работа с максимално-минимален термометър или най-ниската стойност отчетена на термограмата при работа с термограф.
6. 6.Абсолютни (екстремни) температури. Определят се за определен период от време, като се вземат съответно най-високите и най-ниските стойности на максималната и минималната температура за периода
7. Амплитуда на температурата. Това е разликата между максималната и минималната температура за определен период от време.
8. Температурен градиент. Разликата между температурата в помещението (вътрешна) и района (външна) за определен период от време.
Влажността на въздуха се обуславя от степента му на насищане с водни пари и се характеризира с определени величини.
Методи за определяне влажността на въздуха
Психрометричен метод.
Основава се на различната интензивност на изпаряване на водата, в зависимост от съдържанието на водни пари във въздуха и свързаната с това различна степен на охлаждане на термометъра, чийто резервоар е навлажнен. За определяне на влажността на въздуха по този метод се използват уредите психрометър на Август и аспирационен психрометър на Асман.
Аспирационен психрометър на Асман
Уредът се състои от два еднакви точни живачни термометъра, поставени в метални тръби, закрепени на общ статив. Резервоарът на единия термометър е обвит с марля, която непосредствено преди работа се намокря с дестилирана вода (влажен термометър). Резервоарът на другия термометър е сух (сух термометър). Вентилаторът, задвижван с пружинен механизъм, аспирира въздух около резервоарите на двата термометъра с постоянна скорост (2 m/s). При работа на открито или ветровито време на вентилатора се поставя специален предпазител. Показанията на двата термометъра се отчитат когато движението на живачните стълбове в тях се прекрати (след 4-5 min през лятото и 10-15 min през зимата). Аспирационният психрометър на Асман позволява да се определят всички величини, характеризиращи влажността на въздуха.
Изчисляване показателите на влажността:
1. Пъргавина на насищане на водните пари (Е) - представлява максималното парциално налягане на водните пари в единица обем въздух при дадена температура. Пъргавината на насищане на водните пари при определена температура е константна величина (табл. 1). Измерва се в hPa.
2. Пъргавина на водните пари (е) - това е парциалното налягане на водните пари в единица обем въздух при дадена температура. Измерва се в hPa и се изчислява по формулата:
Е. - пъргавина на насищане на водните пари (hPa), при отчетена температура по влажния термометър (табл. 1):
А - психрометричен коефициент:
t1 - температура на сухия термометър, °С
t2 - температура на влажния термометър, °С
Р - атмосферно налягане в момента на измерването, hPa
3. Абсолютна влажност на въздуха (а) - характеризира се с масата на водните пари (g), която се съдържа в 1 m3 въздух (g/m3).
е - пъргавина на водните пари, hPa;
t - температура на въздуха. °C;
а - коефициент на разширение на газовете - 0,00367
4. Относителна влажност (R). Представлява отношението на пъргавината на водните пари (е) към пъргавината на насищане (Е), изразено в проценти:
Е - пъргавина на насищане на водните пари (hPa) при отчетена температура на сухия термометър (t1).
5. Дефицит на насищане (d) - разликата между пъргавината на насищане и
действителната пъргавина на водните пари във въздуха: