Прослoвутите школи в Плиска и Преслав???!!!
Автор Тема: Прослoвутите школи в Плиска и Преслав???!!! (Прочетена 9431 пъти)
mirko_milano21
Умолявам уважаемите потребители на този сайт,ако е въаможно,да ми помогнат с някъкава информация за тези школи.По-точно кога,каде са възникнали?Кой ги е създал?С какво са се занимавали?....
Благодаря на всички,които са се отзовали на моята молба!!!
Това е доста общо зададен въпрос, но аз ще приема, че питаш за книжовни школи, а не за, да речем, архитектурни, живописни или музикални. Преди всичко трябва да се каже, че всеки по-значим културен подем неизменно се свързва с градовете, така че те са задължителна предпоставка за създаване на културни ценности. А в самото начало Плиска трудно може да се нарече град в съвременния, пък и в тогавашния смисъл. Във времената на Аспарух и дълго след него тя е по-скоро огромен военен лагер, отколкото град. Едва след като Никифор І Геник го разрушава през юли 811 г., наследникът на Крум - Омуртаг, се заема с превръщането му в истински град чрез много енергична и мащабна строителна дейност. Омуртаг е първия ни известен строител на градове, с което се създават условия за съсредоточаване на едно място на някакъв по-значим културен елит, което пък е необходима предпоставка за възникване на "школа". Дали и доколко това е станало - по този въпрос не знаем много и заслугите за това са не само на врагове, но и на свои - известно е, че след покръстването ревностно са търсени и унищожавани "езически книги" чак до самото падане на България под османска власт. Във всеки случай Омуртаг е бил не само деен строител, но е оставил и многобройни надписи, при това толкова многобройни, че част от тях достигнали до нас. Обаче по-ясни и определени сведения за възникване на действителна книжовна школа в Плиска има едва от времената на покръстването при Борис І. Те се свързват с имената на учениците на византийските мисионери Кирил и Методий, най-известните от които са Климент и Наум. С решаващата помощ на Борис, Наум основава в Плиска книжовна школа, чийто център е бил манастира край Голямата базилика. Това става някъде след 886 г. В нея се преписват и размножават богослужебни книги, правят се преводи, а се създават и оригинални творби. Възпитаници на тази школа са изтъкнати автори като Константин Преславски, Йоан Екзарх и дори младият княз Симеон.
Обаче в 893 г. Борис І сваля от престола първородния си син Владимир и го заменя с третия си син Симеон. Симеон премества столицата на страната в Преслав. Там е имало поселище и преди 893 г., но именно Симеон го превръща в блестящ град, превърнал се в център на забележителна култура, наречена - заслужено или не - Преславска цивилизация от проф. Божилов. Въобще идеята на Симеон е Преслав да се превърне за българите в онова, което е Константинопол за византийците. Освен всичко друго амбицията му е да се създаде и литература, която да не отстъпва на богатата византийска книжнина. Затова създателят на Преславският книжовен кръг е именно той. В нея се твори литература, която условно може да се раздели на няколко групи. На първо място - проповедническо-поучителни книги, най-значителното произведение от които, достигнало до нас, е "Учителното евангелие" на Константин Преславски.То включва 51 беседи, съставени от увод, изложение и заключение. Изложението като правило е превод на проповеди на Йоан Златоуст и Кирил Александрийски, но уводът и заключението са писани от автора. 42 беседа пък е изцяло негова. Освен това към тази група могат да се отнесат например Симеоновия сборник "Златоструй" - подбор от слова на Йоан Златоуст, и произведения на Йоан Екзарх с компилативен характер. Втората група творби са с енциклопедична насоченост, отразяващи нивото на образованост и наука на епохата. Такива са Първия и Втория Симеонови сборници (запазени в руски преводи, което е причина за спорадичните опити на руснаците да си ги присвоят). Първият сборник включва 383 статии с най-различна насоченост - нравоучителни, исторически, канонически, литературни и т.н., а втория - предимно творби на Василий Велики. Тук трябва да поставим и прочутия "Шестоднев" на Йоан Екзарх. На основата на трудове на Аристотел, Василий Велики, Григорий Богослов в него има сведения за растителния и животинския свят, а също и за човека. Те са преплетени с тълкувания на библейския текст, чиято цел е да убеди читателя, че светът е една чудна хармония, свидетелстваща сама по себе си за величието на Твореца. Следващата група са изцяло оригиналните творби. Много малко от тях са достигнали до днес. Спадат към различни жанрове: публицистика, поезия, разкази, летописи. Справедливо е на първо място между тях да поставим " За буквите" на Черноризец Храбър - откъс от текст, чието начало е изгубено. Във всеки ред на тази малка апология личи изключителната ерудиция на автора - от там и предположенията, че е писана от самия Симеон. От поезията може да се посочи "Азбучната молитва" на Константин Преславски (включена в "Учителното евангелие"), "Проглас към евангелието" (може би също негово) и "Похвала за цар Симеон" (неизвестен автор). От разказите - "Чудото на св. Георги сбългарина" и "Чудото с българина Климент".
Не си попитал за нея, но от същия период е не по-малко "прословутата" Деволско-Охридска книжовна школа, основна заслуга на Климент. Затова само я споменавам.
Градоустройственият план на Плиска има чертите на типичен укрепен военен аул. Състои се от 2 части - Външен град и Вътрешен град. Външният град на Плиска има площ 23 кв. км., което в онази епоха е било грандиозно. Плиска за времето си е бил един от най-големите европейски градове. Във Външният Град се намират местожилищата на населението, докато Вътрешният град има подчертано военно-административни функции. Там се намира двореца на владетеля и всички останали административни и религиозни постройки. Поради важността си, единствено Вътрешният град е бил укрепен със защитна крепостна стена. Плиска е град, изграден в съзвучие с установените прабългарски държавни традиции. Ето защо и културата, развивала се в Плиска има подчертано прабългарски характер. Тя е била използвана като средство за разграничаване и отстояване на собствената идентичност. Културата на езическа България е давала необходимата опора на българското население за да може то да устои на византийското влияние. Всеизвестен е седем- лъчевият амулет, намерен при разкопки в Плиска. Относно писмеността, всички знаем за филофоските думи на хан Омуртаг " Човек, дори и добре да живее, умира и друг се ражда......"
За Велики Преслав може да се говори много. Втората българска столица е изгладена преди всичко като християнски център. Преместването на столицата от Плиска в Преслав е символично скъсване с езическата традиция. Велики Преслав е изграден по подобие на предишната българска столица. Разделен е на Външен и Вътрешен град, укрепени със концентрични крепостни стени. Впечетление прави, значетелно по-малката площ на Външния град на Велики Преслав - едва 5 кв. км. Във Вътрешния град се намира Симеоновият дворец, за великолипието на който има запазени извори. (Йоан Екзарх) В съседсво е разположен патриаршеския комплекс, включващ Дворцова базилика и патриарщески палат. В новата българска столица се оформят квартали със специфични функции - политически, военни, стопански.
Благодарение на амбициозната ръка на цар Симеон, само за 28 години от здраво укрепен военнен аул, Преслав се превръща в бляскав и красив град, достоен да съперничи на самия Константинопол. Всъщност, това е част от грандиозната идея на Симеон Велики да превърне България във първостепенна държава в Европа. Амбицията на Симеон е да седне на трона на византииския император и да отлави една могъща империя. Във Велики Преслав дапочва мащабен културен разцвет, който обхваща всички сфери на материалния и духовния живот. Политическото могъщество съвпада с духовния подем, започнат от учениците на Кирил и Методий, развиван повсемество в цялата страна. За това, обективно определяме уравлението на Симеон като Златен Век.
Във Велики Преслав творят изкустни майстори и плодовити книжовници. За литературните достижения става ясно от отговора на obiknoven_laik.
Силно застъпено било църковното строителство. Редом с традиционните базикални църкви, започва строителство на "кръстокуполните" църкви, наречени така заради специфичният начин на организиране на вътрешното пространство. Те се състоат от 2 помещения, ориентирани съответно запад-изток и север-юг, които се кръстасвали в средата, над която се издигал купола на църквата. Този нови тип църкви си отличават с по-толяма лекота и хармония в пропорциите. Като говорим за архитектурата - не може да не споменем великолепната Кръгла Църква или наречена още Златна църква. Тя впечетлява със необичайния си композиционен план - основното помещение е кръгло и разделено на 12 ниши, пред всяка от които има поставени колони. Върху тях се издига вторият етаж, а над него - купола на църквата. Фасадата й е богато украсена, открите са останки от пъстра падава настилка, керамична облицовка на стените.. Кръглата църква е оригинален и уникален образец на българската архитектура. Тя е плод на архитектурното творчество на българите, търсещи разграничаване от византийските образци. Развиват се монументалнната и миниатюрната живопис.
Във Велики Преслав се и рисуваната керамика, щироко използвана за украса на различни религиозни и светски сгради. Също така върху ния се изписвали текстове, служещи за учебни цели. Керамиката има стойност на художествен паметник, защото е изполвана за направата на икони с различни сюжети. Безспорно най-известният образец е иконата на Св. Теодор Стратилат, открита в манастира Св. Панталеймон. Според Андрей Грабар тази икона притежава изключително висока стойност в европейското изкуство, колкото и прословутата Мадона на Леонардо Да Винчи.
Преславската школа е напълно основателно наречена "цивилизация", защото създава оригинални образци на изкуството, без да следва сляпо византийската художествена традиция. Тя ражда автентични постижения в областта на изкуството и културата - олицетворения на духовното израстване на българите, на материалното им благоденствие, на политическото им надмощие !!!
С всичко съм съгласна с теб, но мисля че Фанангория и Онгъла също трябва да са споменати тук.
Пропуснах Преславското съкровище, намерено през 1978. Представата за "Преславската цивилизация" би била непълна без него. Впечетление прави използваната техника за направа с разноцветен емайл. Съдържа над 170 предмета с различна форма и предназначение, впечетляващи с изяществото и умелата си декорация.
Ето удобни линкове за него:
http://www.bgglobe.net/index.php?l=0&s=-725&a=0
http://www.museum-preslav.com/colect.html