История | Средно училище "Георги Измирлиев" – град Горна Оряховица
Първото класно училище в Горна Оряховица
През 1859 година в будното еснафско селище Г. Оряховица бликва извор на просвета и култура – създадено е първото в града чисто българско мъжко класно училище, което е едно от първите след Габровското и Пловдивското. Негов основател е Иван Николов Момчилов.
Иван Николов Момчилов е роден на 19.10.1819 година в Елена. Той е един от най-образованите за времето си българи. Учил е в гръцко училище, но желанието му е било да изучава славянски език. През 1842 г. заминава за Русия и по съвета на Иларион Макариополски постъпва в Херсонската семинария. Поради заболяване в следващата година се прибира в родния си град и се отдава на просветителска дейност. Владее няколко чужди езика – руски, гръцки, турски и френски. Работата му в Горна Оряховица не започва гладко. Срещу дейността му се обявяват силните за времето гъркомани, но Момчилов получава подкрепата на родолюбивите горнооряховци и пречките са преодоляни.
Той въвежда изучаването на нови предмети: граматика, руски език, хигиена и гимнастика. В съзнанието на своите ученици умело насажда любов към науката и отечеството. Под негово ръководство на 11 май 1861г. Е проведено първото тържествено честване на славянските просветители братята Кирил и Методий.
През 1864г. Момчилов се оттегля от учителското поприще и се отдава на книжовна дейност. Неговите трудове са свързани с нуждите на образованието у нас: старобългарска граматика, змеописание, новобългарска граматика и др.
Създателят на класното училище умира на 08.12.1869г. и е погребан в двора на църквата „Св. Богородица“. По-късно тленните останки на Момчилов са преместени в двора на килийното училище, а на гроба и до днес стои паметна плоча с надпис от неговия ученик П. Р. Славейков.
След Момчилов училището се ръководи от Радко Радославов, родом от Златарица. Той е един от съоснователите на горнооряховското читалище и е първият кмет на града ни след Освобождението.
През учебната 1875/76 г. Сава Сирманов, родом от Габрово издига училището до 5. клас. Той въвежда изучаването на много нови предмети.
След Сирманов ръководството на училището е поето от Иван Панов Семерджиев. Неговата дейност е свързана с подготовката на Априлското въстание в града. Заедно с учителите Никола и Атанас Бендереви, Георги Бошнаков и Георги Измирлиев са заловени и осъдени. Семерджиев и Измирлиев са осъдени на смърт и обесени, а другите заточени.
След Освобождението на България през 1878 година училището продължава съществуването си, но изгубва най-добрите си учители, които са изтеглени в София, да участват в управлението на младата държава.
През 1892 година по предложение на учителя Цончо Бонев се въвежда обсъждане на успеха и дисциплината.
В периода 1897-1912 година училището съществува като трикласно. На 6 ноември 1910 година в знак на признателност към делото на Георги Измирлиев е открит паметник на площада на града. На следващия ден (7.11.1910г.) по предложение на учителя Младен Младенов учителският съвет с протоколно решение №4 определя за свой патрон учителя и апостола Георги Измирлиев – Македончето.
През 1912/13 година училището съществува като смесена гимназия.
На 01.06.1913г. в 11.12 ч. катастрофално земетресение събаря сградата на училището, намирала се в района на днешната градска болница. Поради ремонт на сградата и холерна епидемия занятията са подновени на 12.11.1913г.
През учебната 1918/19 година училището става пълна гимназия и съществува като такава до 1922 година. Тогава се превръща в средно училище с педагогически профил и реален отдел. През 1925 година училището е вече Смесена общинска реална гимназия.
С Протоколно решение № 5 на учителския съвет от 1931 година за празник на училището е определена датата 28 май – обесването на Георги Измирлиев.
С развитието на училището се променя и неговия характер – през 1934 година то става реално, а през 1937 година – Горнооряховска смесена гимназия. През 1942 година тя се разделя на Девическа и Мъжка, за да се обедини отново през 1950 година.
През 1945 година училището се премества в нова сграда – сегашния стар корпус. От 1959 до 1976 година училището съществува като Политехническа гимназия, когато е преобразувано в I СПУ.
От 1960 година патронния празник започва да се чества на 21 април – рождената дата на Георги Измирлиев.
През 1981 година то се нанася в новите учебни корпуси. От 1980 година до 1991 година училището съществува като I ЕСПУ, от 1996 година е I СОУ, от 2001 година е СОУ „Георги Измирлиев“, а от 2016 година е СУ „Георги Измирлиев“.
За големите си успехи училището е награждавано с:
орден „Кирил и Методий“ – ІІІ степен – Указ № 205 от 21.05.1957г.;
орден „Кирил и Методий“ – І степен – Указ № 550 от 12.12.1959г. по повод 100 години от основаването на училището;
орден НР България – Указ № 1559 от 21.05.1984г.
Сертификат от музея по образование гр. Габрово – СОУ „Георги Измирлиев“ е наследник на първото в гр. Горна Оряховица мъжко училище.
През учебната 2015/2016 година с решение на Педагогическия съвет е възстановена летописната книга. Историята на училището от създаването му през 1859 година до 2016 година е събрана в 6 тома, обогатени със снимков материал. Това става възможно с подкрепата на: Регионален държавен архив – гр. Велико Търново, Регионална народна библиотека „П. Р. Славейков“ – гр. Велико Търново, Регионален исторически музей – гр. Велико Търново, Национален музей на образованието – гр. Габрово, Исторически музей – гр. Горна Оряховица, училищна историческа сбирка и училищна библиотека.
От 01.08.2016 година влиза в сила нов Закон за предучилищното и училищно образование.
Училището променя името си от Средно общообразователно училище в Средно училище. Удостоено е със сертификат от образователен сайт № 1 в България „Иновативно училище на България“.