Как си говорят музеите и училищата? – Teacher.bg
Как си говорят музеите и училищата?
Когато обикаляте европейските музеи, сигурно сте забелязали тумбите деца, които понякога, седнали направо на пода, рисуват “от натура” или слушат урок, а зад гърба на учителя ги гледа шедьовър на европейското изкуство.
У нас има 191 музея, а според последната статистика – за 2017 г., посещенията са около 5 млн., от тях 1.2 млн. в деня със свободен вход и 1.1 млн. от чужденци. Колко са организираните посещения на деца от училище, официални данни липсват. Знае се само, че 143 музея предлагат ученически програми и този брой расте с годините. През 2018 г. с инициативата да срещне училищата и музеите се зае министерството на образованието. Година по-късно се вглеждаме как бяха използвани отпуснатите 120 хил. лв. за този проект и какво толкова пречи музеите да се ползват за образователни цели и без посредничеството на министерството.
Идеята на модула “Музеите като образователна среда” по Национална програма “Осигуряване на съвременна образователна среда” е учениците да проведат няколко часа от общообразователната си подготовка в музей, придобивайки нови знания по доста по-интересен начин. Максималната сума за финансиране на един училищен проект е 2500 лв. Тя може да се ползва за входните билети за учениците и придружаващите ги учители, за такси за беседи, виртуални турове и видеоуроци, за материали, предложени от музеите за дейности по време на уроците (невключени във входните билети), както и за транспорт до музея.
“Ние сме малко защитено училище с 38 ученици, отдалечени сме от големите градове Добрич и Варна и доста от малките ни ученици въобще не знаят какво е музей”, започва разказа си Маргарита Тодорова, директор на ОУ “Св. Кл. Охридски” в Дуранкулак. Селото е известно с богатата си археология и това подтиква директорката да постави културното наследство в основата на своя проект, който, както сама признава, написала “на един дъх”. Учениците й всяка година посещавали разкопките на Големия остров в Дуранкулашкото езеро, но така и не виждали по-ценните находки оттам, които отдавна са изнесени в музеи в Добрич и София. Затова Тодорова решила да ги заведе на място, в случая в Регионалния исторически музей в Добрич – за да видят на живо това, за което им говорят учителите.
“Не можеха да повярват, че в онези години са се разхождали лъвове по местата, където живеят, разбраха какво е некропол и с интерес разгледаха единственото в България автентично погребение от най-големия праисторически некропол в света. Чудеха се, че селото, в което учат, е с такава богата история”, споделя Тодорова. Няма нужда да уточняваме, че двата учебни часа, заложени по проект, неусетно преминали в близо 3 астрономически часа.
Всички тези уникални за децата преживявания са осигурени с една микроскопична за съвременната среда от тризонети и политици милионери сумичка – 344 лв. Толкова струват пътните разноски и музейните беседи. За тези пари училището вероятно е писало проект, доклади, отчети… Тодорова обаче е повече от благодарна на министерството за шанса, който са получили възпитаниците й – някои от тях видели за първи път музей и мнозина не искали да си тръгват.
“Здравей, музей” пък е проектът на 6-о ОУ “Ив. Вазов” в Габрово, чиято цел е да потопи по една паралелка от пети, шести и седми клас в автентичната атмосфера на габровските традиции. Финансирането е максималното възможно – 2500 лв., а избраните музеи са все в Габрово – Регионалният исторически музей, Националният музей на образованието, Интерактивният музей на индустрията, Етъра. От октомври 2018 г. до януари т.г. учениците са имали 9 музейни урока, през март и април – още два.
“Децата се запознаха с габровската индустрия през Възраждането, с фабриките, заради които градът е бил наричан Българският Манчестър, посетиха най-различни занаятчийски работилници, видяха гайтани, глинени съдове, иконописи, медени звънчета, джезвета, калпаци, гаванки и т.н.”, разказва директорът Стелиана Постомпирова. Петокласниците например по български се запознали с фолклорния традиционен календар, по география – с географските глобуси и карти, а по история – с делото на светите братя Кирил и Методий и Златния век на българската култура. Седмокласниците пък учили за първите будители и се разходили из българската възрожденска етърска чаршия. Посетили и Дечковата къща, където научили как са живели навремето богатите българи.
Петокласничката Габриела Ганчева смята, че би било много хубаво да прекарва по цял ден в музея. Най-много й харесало в Етъра, където с учудване видяла “как всичко се задвижва с вода”, и срещнала “хора, които говорят руски”. Понеже учи този език, от срещата в музея се родила нова мечта – да види Москва. В Националния музей на образованието пък рисувала с пясък – цвете и слънце.
“За едно малко училище всяка възможност за допълнителни средства е важна”, казва Мария Христова, директор на 179-о ОУ “В. Левски”, село Доброславци. За нейните възпитаници програмата дала възможност да отидат до Чипровци в музея на чипровските килими. Тъй като по проекта може да се финансира участието на ученици само от един етап, а в случая училището избрало децата от началния етап (за което получило 2500 лв.), а останалите сами заплатили пътуването си до там. Всеки класен ръководител определил кои от изучаваните теми би могъл да преподаде на възпитаниците си, докато са в музея. По изобразително изкуство децата се запознали с видовете приложни изкуства и с комбинирането на цветовете. По технологии и предприемачество пък пипнали различни материали, разбрали що е то “естествен оцветител”, увивайки вълнена прежда в орехови обелки, научили как се тъче на вертикален стан. Били запознати и с историята на града и борбата му за освобождение, минавайки по този начин урок по “Човекът и обществото”. Накрая, съвсем непланирано, учениците научили как се пекат чипровски кори на сач. “Всички бяха доволни. Темите, които биха учили в клас, в музея ги видяха и пипнаха и това живо впечатление определено е много по-въздействащо”, казва Христова. Според нея програмата на МОН е много полезна и защото по този начин се раздвижват и самите музеи.
Природо-математическата гимназия в Габрово избрала два шести и два седми класа за своя проект, по който са предвидени посещения в музеи в София, Стара Загора, Трявна, Габрово, Етъра и др. Проектът, също за 2500 лв., е стартирал наскоро, като краят му трябва да е през април. Акцентът в него е върху историята – шестокласниците например ще се запознаят с Българското възраждане в Националния исторически музей в столицата и с античността – в Старозагорския музей, след което ще подготвят свои музейни дневници с най-впечатлилите ги неща. “Програма е много хубава, но дори е закъсняла. Дори само едно посещение в музей помага на децата историята да стане по-разбираема за тях”, казва учителят Иван Гъдев. По думите му най-важното при подобни музейни уроци е, че децата виждат нещата на практика. “Всички бяха особено впечатлени например как се взривява сграда, каквато възстановка видяха в Музея на индустрията”, казва той.
Малките училища в отдалечените населени места действително нямат средства за пътуване до други градове. Освен с разходи начинанието е свързано и с голяма организация. За тях програмата определено е полезна. Тя обаче е твърде малка за качествен ефект – целта й е да обхване едва 8000 деца от над 600 000. У нас музеите не са безплатни за учениците (като в някои страни), но за тях има намаления почти навсякъде, които свеждат цената на билетчето до 1 лев. Историческият музей в Стара Загора например е обявил вход от 1 лв. за ученици, груповите посещения за над 10 души са едва 4 лв., беседите – 10 лв., а целогодишният пакетен билет за ученици, който включва безплатен аудиогид и посeщение на 4 музея и комплекса, е 3 лв. Музеят в Добрич също приема ученици срещу 1 лв., както и музеят в Чипровци. Входът за учащи в Музея на индустрията в Габрово е 3 лв., в Националния исторически музей в София – 1 лв., а в Националния музей на образованието в Габрово – 2 лв.
Въпреки минималните цени от статистиката се вижда, че близо 24% от посещенията в музеите са в дните със свободен вход. НИМ в столицата например е обявил всеки последен понеделник от месеца за безплатен. Без такса там се влиза и на 18 май – Международния ден на музеите, на 17 септември – Деня на София, и на 1 ноември – Деня на народните будители.
Дори да зачеркнем тези възможности, остава въпросът трябва ли нещо толкова естествено да подлежи на специална програма и да е с такъв ограничен обхват. Защо училищните ръководства трябва да се товарят с нова бумащина само за да получат 300 или 1000 лв., след като е елементарно министерството на образованието да се разбере директно със стопаните на музеите за безплатни уроци и беседи. Вместо това за 2019 г. сумата за уроци в музеите е удвоена – 250 000 лв., но е предназначена за по-малко ученици – 7000. Хубаво е, че тази година в програмата освен музеите са включени и театри, галерии, концерти. Но не е редно само 7000 деца да имат достъп до тях.