Симеон II „Една необикновена съдба“ - Личности - Форум "Наука"
От mnogoznaiko, Октомври 22, 2014 in Личности
Публикува Октомври 22, 2014 (edited)
· Богатият опит на Симеон II на международната обществена и политическа сцена, срещите и контактите с ярки личности със световен престиж, сред които много държавници и министър-председатели, родствените му връзки с европейските кралски семейства правят книгата интересна не само в България, но и за читатели по целия свят. Настоящите мемоари са насочени и към международната публика и авторът още в предговора на книгата се извинява пред българските читатели за подробности от историческо и географско естество, които са добре познати за нас: „Нека сънародниците ми ме извинят – настоящата книга, насочена към международната публика, съдържа много подробности, най-вече от географско и историческо естество, които за нас са очевидни факти”.
· „Една необикновена съдба“ е неподправената изповед на човека, който през целия си живот не просто следва историческите процеси, но и ги направлява според разбиранията си за чест, морал и отговорност към българския народ.
Редактирано Октомври 22, 2014 от КГ125
Публикува Октомври 22, 2014
Не съм имал възможност да прегледам книгата, но предполагам, че интересът към нея ще е доста голям, защото ще хвърли светлина върху един доста тъмен период от българското минало. В продължение на 45г. из България се въртяха всевъзможни митове и догадки за съдбата на цар Симеон ІІ. Някои неща се изясниха след 1989г., но като цяло все още има доста неясни моменти. Много пъти по време на дискусиите във форума е ставало дума именно за този остър дефицит от литература за това, което се е случвало през последните 70г. Затова несъмнено автобиографията на един от основните участници в събитията би представлявала голям интерес.
Има и някои въпроси в сравнителен аспект, които също ще е полезно да бъдат изяснени. Превратите при малолетен и непълнолетен владетел са били много често явление, но по една или друга причина не е имало възможност да бъдат погледнати именно през неговите очи.
В нашата история има и доста случаи на принцове, които прекарват живота си в изгнание - такива са синът на Константин Тих, който е бил прогласен за цар, Иван Стефан, Йоан Комнин - синът на цар Смилец и други. Но това, което знаем за тях най-често е от откъслечните сведения на чудите летописци. разбира се за чужди владетели има повече информация, но пък тя е по-трудна за асимилиране от българския читател, защото по-широката публика често не е запозната с особеностите и историята на неговата страна. Имаше примерно филми за далай-лама, за последния китайски император и дори за последната китайска императрица. Но те отразяват как чужденци са видели случващото се в чужда държава, а не как е изглеждало на някой местен, а още по-малко на самия владетел.
Разбира се има и автобиографии на владетели, напр. на византийския император Йоан Кантакузин, но по-стечение на обстоятелствата за България един поглед от двореца към държавата е ново явление.
Stefan Iv 875
Публикува Октомври 23, 2014
Не преувеличавай. В историята мемоарите не се смятат за надежден извор, защото са писани след събитията и неличеприятните факти са премълчани, а други преекспонирани.
Е то това важи за цялата "научна" литература по въпроса от последните 70 години!
Е точно тя не ползма мемоарите като основен извор, даже се стреми да не ги използва.
една по-различна биография на т. нар. цар:
https://sites.google.com/site/bgcoffe/simeon-sakskoburggotski
Ами то и хората не ползват тази "научна" литература като основна информация за периода, даже изобщо не я ползват. Мемоарите са си основен източник на информация за дадени събития, наред с документите доколкото има такива и различните паметници/находки. Пък то у нас и на документите за тези 70г. много не може да се вярва, даже хич.
Е, то има и по-различни биографии примерно и за Георги Първанов , Сергей Станишев , Людмила Живкова и Георги Марков и за още много други. Та ако ще вадим жълтините доста пикантерии могат да се пуснат.
Публикува Октомври 25, 2014
Да вярваш на мемоарите вместо на документие е лош подход.А ти всъщност прочете ли мемоарите на царя.?
Публикува Октомври 26, 2014
Какво разбираш под документи - онези дето др. Сталин ги е отмъкнал и др. Путин все още не иска да ни върне за да не се види какво е било в действителност или фалшификациите тиражирани от Народната власт (като пуснатата по-горе статия списана от КДС)?!?
На вторият въпрос: А ти прочетели какво съм написал или коментираш отговорите ми на принципа на др. Живков: "Повече написал, отколкото прочел"?!?
Публикува Октомври 27, 2014
То естестевено всичко което не ни изнася е фалшификат.
Аз го прочетох и точно за това ти зададох въпроса. Като не си чел нещо, е смешно да раздаваш оценки.
Публикува Октомври 28, 2014
Ти определено караш по Живковия почин повече да пишеш, отколкото да четеш.
В продължение на хилядолетие автобиографиите на основни фигури в управлението на една държава винаги са били обект на голям интерес и винаги са били ценен източник на информация. Сиреч въпросната книга също ще е такава независимо от това, какво точно е написано в нея.
А за фалшификата - ама да напомнял ли за липсващите листи от досието на Гоце, които по обем са си направо за една средно голяма биография?!? И на това му викаш документ при положение, че липсва по-голямата част от него?!?
Диан Георгиев 48
Сиреч въпросната книга също ще е такава независимо от това, какво точно е написано в нея.
Това е достойно да влезе при научните бисери, ако не друго поне с това да се прочуе нашата научна мисъл. Ученото си е учено
Публикува Октомври 29, 2014 (edited)
Ами в науката когато няма облаци се казва, че няма да вали. Опит и знание.
За 5000години винаги разни текстове с автобиографичен елемент са се радвали на огромен интерес - като се почне от надписи на владетелите от Месопотамия и фараоните на Египет, мине са през ханските надписи и надписа на Иван Асен за битката при Клокотница, мемоарите на Вилардуен и Йоан Кантакузин и се стигне до записките на Захари Стоянов, дневниците на Богдан Филов и Стефан Стамболов или спомените на Павел Шатев. Винаги когато има една историческа личност, автобиографията се е радвала на огромен интерес. Знание от натрупания опит - това е науката.
Редактирано Октомври 29, 2014 от Galahad
ABBEY18 122
Интереси:Първа фаза на ВСВ,3D моделиране, самолети, оръжие и военна техника
Публикува Ноември 25, 2014
Е, нека не изкарваме Симеон, голям български владетел. Не бяха ли регентите тези дето управляваха България след кончината на Борис три. Беше министър председател и то спорно успешен, но безспорно успешен за себе си, ама то и там май се провали. Юпитата го позадминаха. Хайде реално, без припадъци........
Ами при положение, че българските граждани искаха да са в ЕС и той успя да го постигне определено го прави най-успешния премиер от периода на упадъчния социализъм, а и въобще от 1944г. насам. Докато той беше премиер заплатите скочиха драстично и за пръв път се появи проблем с места за детските градини, които до него опустяваха заради демографския срив.
А за книгата - аз си служа с фактите. Ето и последния пример от днешните новини:
http://dariknews.bg/view_article.php?article_id=1331898
Около месец след като са започнали продажбите на "Мерси за момента" от книгата са били купени 442 000 екземпляра, а това е донесло на Валери Трирвильор 1,3 милиона евро. За сравнение: средните годишни продажби във Франция на романите, удостоени с награда "Гонкур", е около 400 000 броя.
По всичко личи, че и френските цоциалисти са също тъй цинични в отношението си към бедните хора както българските им съидейници:
Валери Трирвильор пише в книгата си, че Франсоа Оланд е имал навика да се надсмива над бедния й произход. Трирвильор е родена в бедно семейство в Западна Франция и е пето от общо шест деца. По думите й, Оланд я е наричал "Козета" - на героинята на Виктор Юго от "Клетниците".
Както казах - подобни книги винаги се радват на голям интерес дори и да се отнасят за пълна мижитурка и некадърник като Оланд. Науката - това е познанието натрупано от опита, което позволява повтарящите се факти да бъдат установени като закономерност.
11420 прегледа