Изписаните византийски църкви на остров Кипър - Андрей Андреев
Изписаните византийски църкви на остров Кипър
Беше топъл пролетен ден и бяхме до някакво село в Кипър, някъде насред планината Троодос в региона със същото име. В Кипър късният май вече си е много горещ. И чакахме да дойде някой да отвори малката църквичка, която бе доста извън селото, колата я бяхме спрели до главния път, а оттам се бяхме разходили пеша по черния път до църквичката. Ани гонеше пеперуди, Адрианка си я носехме, беше на 6 месеца, бе много тихо и приятно, някак си по селски. На това пътуване бяхме решили да се отдадем на исторически обекти и малко по-неизвестни местенца. А църквата, макар и в ЮНЕСКО, се оказа от тези места, където не ходят много хора, поне през май.
Мими и Ани и камбаната на Църквата до село Галата – Παναγίας της Ποδίθου
По прашния път се зададе сив пикап, с трима пасажери. Единият ни отключи църквата, а другите двама, също като нас, я разглеждаха. Всички говореха гръцки. На нас никой не ни обърна някакво специално внимание. Е, изкопчихме една-две думи за църквата, но като цяло, освен че е била недовършена, друго не разбрахме. Църквичката е от византийско време и е от 10-те изписани църкви в Кипър, които са в списъка на ЮНЕСКО. След нея тръгнахме да открием и другите църкви, разпръснати из планината, и бе страхотно приключение. Някои бяха популярни, а други като тази закътани и тихи. Трябва да признаем, че бе като откриване на съкровище, имахме някакви данни и не бяхме сигурни дали са достоверни и така пътят ни лъкатушеше из цялата планина и разходката бе повече от перфектна.
Византийското наследство на остров Кипър
За Кипър ще ви разказват много за плажове, курорти, за Агиа Напа и други места, които са близки до морето. Но ние ще ви разкажем за късния май и по-малко познатите местенца в западната част на Кипър в планината Троодос. Разказът ни започва от село Омодос, там, където ви разказвахме за кипърското вино и къде да го дегустирате.
Село Омодос в Кипър
Село Омодос е на 40км от Лимасол и на около 80км от Никозия. Намира се в планината Троодос и до него се стига лесно по хубав път. Селото е великолепно, тихо, спокойно с много винарни и лозя наоколо, райско местенце, поне през май. Каменни къщи заобикалят манастир от XVII век, който е много красив и придава страхотен чар на селото.
Камбана в манастира в Омодос
Към византийското наследство на Кипър са десет църкви със стенописи, пръснати из цялата планина Троодос и няколко манастира, които са включени в списъка на световното културно и природно наследство на ЮНЕСКО. Ние решихме да започнем с църквите, но понеже планинските пътища са бавни, а църквите наистина бяха пръснати навсякъде, за два дни не успяхме да посетим и 10-те, но ще кажем по нещо за тези които посетихме.
Ако се интересувате от църквите на Кипър, може да потърсите и прочетете книгата: „The painted churches of Cyprus: Treasures of Byzantine art“ на Andreas Stylianou, от която и ние почерпихме любопитна информация.
Десетте църкви в ЮНЕСКО
Сутринта Ани изми терасата, облечена само по гащи, и почти се изкъпа. В Кипър през май е доста топло, в планината вечер ставаше приятно прохладно, но в Никозия, където бяхме предните дни, бе даже прекалено топло. Закусихме, качихме се на колата и поехме към село Пелендри (20 km – 40 минути), откъдето започнахме с първата църква в списъка ни, но не тази с която започнахме разказа. Трябва да признаем, че никаква идея нямахме какво търсим и накъде сме се насочили, а и най-вече се наслаждавахме на времето, прекарано заедно.
Църква „Тимиос Ставрос“ (Τιμίου Σταυρού – Светя Кръст) в Пелендри
Пелендри е сравнително голямо село, а църквата, която търсим, е малка и се намира в края на селото. Не помня защо започнахме точно от нея. Но помня, че какъвто и график да си направим с църквите, просто планинските пътища могат да го объркат, а и на Ани ѝ става лошо в колата по завоите. Не забравяйте, че и движението в Кипър е ляво, което прави шофирането по тесните пътища особено внимателно, за да не объркам посоката на движение.
Влязохме в Пелендри и минахме през цялото село, после се спуснахме по стръмна уличка и стигнахме до малка църква накрая на селото. Църква „Тимиос Ставрос“ всъщност не ни изуми с нищо – малка църква, със запазени стенописи от византийско време. Църквата е от три части, строени по различно време, като най-старата е от 1178 г. Името на църквата „Τιμίου Σταυρού – Светя Кръст“ и е свързано с това, че Светият кръст е донесен в Кипър от майката на Константин Велики – Света Елена. Точно заради реликвите от Светия кръст ще срещнете и други църкви и манастири, които се казват „Тимиос Ставрос“ в Кипър. Някъде пишеше, че и тук се съхранява част от него, но жената, която ни отвори църквата, говореше само гръцки и не стана ясно.
Лятно: понеделник-петък: 10:00 – 13:00 и 15:00 – 17:30; събота: 9:00 – 13:00; неделя – почивен ден.
Зимно: понеделник-петък: 9:00 – 12:00 и 13:00 – 16:30; събота: 9:00 – 13:00; неделя – почивен ден.
Входна такса няма
Църква „Преображение Господне“ (Μεταμόρφωση του Σωτήρος) в село Палехори
Всъщност бе приятно да шофираме из планината Троодос, въпреки завоите и бавното придвижване. Пролетното време, доброто настроение, двете послушни деца и свежия въздух влизащ през отворените прозорци, създаваха много ободряващо преживяване. Стигнахме хълм над село Палехори, което е на четирийсетина километра от Никозия в източната част на планината. Паркирахме под сянката на едно дърво, точно над църквата „Преображение Господне“ , построена в края на XVI век.
Ние отделяме много време да разгледаме всичко и както бе заключена църквата и се готвихме да търсим телефон да се обадим, се появи цяла група туристи. Мисля, че бяха англичани с водач от селото. Който приветливо и на английски ни покани и нас в църквата. Понеже дълго отлагах тази статия, не помня всичко, което ни разказа. Но тази църква бе изцяло изписана отвътре, с красиви стенописи във венециански стил, по това време Кипър е бил контролиран от Венецианската република.
Стенописите в църква „Преображение Господне“ (Μεταμόρφωση του Σωτήρος) в село Палехори
Предверието на църквата
Разказаха ни за стенописите, малко преди цялата група да нахълта, и ни казаха, че долу в центъра на селото има къде да хапнем нещичко и още една стара църква. Църквата не можахме да посетим, че нещо се разминахме с водача, но слязохме пеш по стръмните улички до центъра на селото, където спряхме да хапнем сандвичи, защото нямаше друго, но хората в кръчмата бяха страшно гостоприемни.
Другата църква в центъра на село Палехори
Вторник и сряда от 10:00 до 13:00
Но най-добре се обадете да си уговорите посещението. Ние имахме страшен късмет, защото бяхме в събота сутринта и хванахме някаква група.
Село Палехори
Макар и обикалянето из планината да бе изключително приятно, ние се върнахме в околностите на Лимасол, че бяхме уговорили дегустация в една винарна, а и да разгледаме село Омодос, където бяхме отседнали.
Църквата до село Галата – Παναγίας της Ποδίθου
С тази църква започнахме разказа си. Някога тук се е намирал манастир. Разположен в долината на единствената непресъхваща река в Кипър Каркотис (или Клариос).
Стръмните скатове на покрива се виждаха от главния път, край който спряхме и продължихме пеша. Църквата някога е била част от манастир и е построена през 1502 г. Стенописите са от итало-византийската школа, повлияни от венецианците, които са властвали вече над острова. Църквата никога не е била изрисувана докрай. На нас не ни дадоха да направим някоя снимка на стенописите, та ще трябва сами да ги видите.
Няма официално работно време, имаше бележка с телефонен номер на вратата, на който се обадихме.
Църквата Свети Николай на покрива (Άγιος Νικόλαος της Στέγης) до Какопетриа
Църквата Свети Николай също е на брега на целогодишно течащата река Каркотис и е част от византийски манастир от XI век. Тя е единствената запазена манастирска църква в Кипър от този период. От манастирските сгради нищо не се е запазило до днес, а новите край манастира са издигнати за училищен къмпинг.
Църквата си има прякор „της Στέγης“, което буквално означава „на покрива“. „Прякорът“ идва от достроения (през XII век) покрив със стръмни скатове, за да пази църквата от снеговете и дъждовете на планината. Та, когато влезете в църквата, ще видите купол, който не се вижда отвън.
вторник-събота: 9:00 – 16:00; неделя: 11:00 – 16:00; понеделник – почивен ден.
Оттук пътят ни отведе към поречието на река Сетрахос и село Калопанайотис и манастира в селото. Но по пътя се спряхме на още две от десетте църкви от списъка на ЮНЕСКО.
Църквата „Архангел Михаил“ в Педулас (Αρχαγγέλου Μιχαήλ)
Село Педулас се намира на 1100 м.н.в. и има 12 църкви, като най-забележителната е от 1474г. – „Свети Архангел Михаил“. Църквата се намира в ниската част на Педулас и бе отворена, имаше една група англоговорящи, които тъкмо си тръгваха и църквата остана отворена само за нас.
Мими, Анна и Адриана пред църквата
А тя бе наистина красиво изписана, с голямо изображение на св. Михаил. Сградата бе малка с типичния стръмен скатен покрив, който вече видяхме в местната планинска архитектура, и много красиво изрисувана.
Не открих да има специално работно време.
Църквата „Богородица от Мутулла“ (Παναγίας του Μουτουλλά) в село Мутуллас
Сигурно вече си личи, че леко бързахме да стигнем до края на нашето приключение и отделяхме малко по-малко време на църквите, въпреки че бяха дори по-интересни от тези в началото. Но когато пътуваш с деца, лесно се изморяват всички. Първоначално малко се залутахме къде е тази църква, но после, по един много стръмен път, стигнахме до хълм над село Мутуллас, където в знойния обеден час бяхме само ние и още две жени, туристки.
Църквата е построена през 1280 г. и е с типичния стръмен дървен покрив, покрит с плоски каменни плочи. Стенописите са във византийски стил, но са запазени само частично и са единствените точно датирани фрески от XIII век в Кипър.
Манастирът „Свети Йоан Лампадистис“ (Αγίου Ιωάννου του Λαμπαδιστού) в село Калопанайотис
Последното място от нашата разходка, и остават още две църкви, които си оставихме за следващи посещения. И както ви казах, се отправихме към река Сетрахос и село Калопанайотис. На източния бряг на реката в ниската част на селото се намира манастир „Свети Йоан Лампадистис“. В днешно време не е действащ, но сградите и църквата са запазени и поддържани.
Паркирахме на пълния паркинг до манастира и се вмъкнахме във вътрешния двор. Тук попаднахме на руски туристки, които се снимаха за Инстаграм, но мястото бе спокойно и красиво и добре поддържано. Удоволствие бе да посетим и този манастир.
вторник-събота: 8:00 – 13:00 и 14:00 – 16:00; неделя: 10:00 – 13:00 и 14:00 – 16:00; понеделник – почивен ден. През лятото църквата е отворена до 19ч.
Освен с манастира си, село Калопанайотис се оказа доста известно за туризъм място с разни други забележителности. В селото покрай реката има и минерални лечебни извори и на едно място дори прочетохме, че е нещо като СПА столицата на Кипър (не сме проверявали дали не пише така и за други места, не е невъзможно). Но селото е наистина много живописно, с много къщи за гости и дори лукзозен СПА комплекс. В долината покрай реката има и стар венециански мост и няколко воденици, на които туристите се радват. Още една „атракция“ в селото – имат си и фуникуляр, който разхожда по-мързеливите туристи по стръмния склон, на който е построено селото.
Планина Троодос
От тук се отправихме през най-високата точка на планина Троодос към село Омодос, където имахме и други интересни неща за правене. В планината има още много манастири и църкви, за които се надявам да имаме възможност да пишем, след като ги посетим.
Кипър е много любопитен остров и всичко което сме успели да напишем за него може да прочетете в категорията ни Кипър.
Скалата на Афродита, на острова на Афродита – остров Кипър
Двата свята на Никозия – столицата на два Кипъра