TerraCarnivorus: Вълци - социална структура
В популярната литература вълчите глутници често са описвани като социални структури със стриктна йерархия, с една доминантна размножаваща се алфа-двойка, която достига и отбранява статуса си с боеве. Алфа-двойката е последвана от бета-вълци, а с най-нисък ранг са омега-вълците, които в най-голяма степен допринасят за агресивността на глутницата.
(Алфа>Бета>Омега) Тази терминология се основава най-вече на наблюденията върху глутници в плен, съставени от несвързани животни, които се бият и съревновават едно с друго за йерархията в глутницата. Също така, понеже разпръсването е практически невъзможно в плен, боевете са по-чести в сравнение с природните условия. В дива среда вълчата глутница е малко повече от семейна двойка в ядрото, последвана в йерархията от потомствата си. Северните глутници не са толкова компактни и унифицирани, колкото тези на африканските диви кучета или на петнистите хиени, но и не са толкова нестабилни, колкото при койотите. Южните вълци са по-близки като социално поведение до койотите и дингото, живеещи предимно самостоятелно или по двойки. Една глутница се състои средно от 5-11 животни: 1-2 възрастни, 3-6 малки и 1-3 едногодишни млади вълка. Най-голямата наблюдавана глутница се е състояла от 42 животни. Вълчите глутници рядко приемат външни вълци във владенията си, нормално ги нападат и прогонват или убиват. В редките случаи, когато външен вълк бива приет, то става въпрос за младо животно на 1-3 години, докато убитите/прогонени вълци са напълно развити възрастни. Приемането на нов член може да бъде дълъг процес, и може да се състои в седмици проучване, не-смъртоносни атаки с идеята да се провери дали на новодошлия може да се разчита. При изобилие от копитни животни е възможно временно обединение на различни глутници.
Средната възраст, при която вълците напускат глутницата, за да основат своя, е 11-24 месеца. Стимулите за това напускане са достигането на полова зрелост и съревнованието вътре в глутницата.
Публикувано от Kostadin в 5:37 ч.