Има един бургаски лаф "Нит' мъ грей, нит' мъ охлажда". Какъв е случаят с гръцкия дълг и референдум?
Като се съди по страстите в интернет, гръцкият въпрос силно ни грей и ни охлажда. Кипят едни страсти за и против Европа, до голяма степен съвсем немотивирани в България.
И сега какво идва след референдума?
Категоричното "не" е голяма политическа победа за Ципрас, която тепърва ще се коментира, но и с "да", и с "не" дългът на Гърция остава и трябва да се намери някакъв изход. Какъв точно?
В последните дни, след като настъпи разривът с Гърция, дори в издания като "Файненшъл таймс", които съвсем не са бастион на социализма, се прокраднаха мнения, които намират за грешен спасителния план на кредиторите и смятат за основателен отказа на гърците да го приемат (вижтук).
Коментарите в българския интернет се въртят около морални категории и правила - като вземеш заем, трябва да го връщаш. "Тарикати, да си плащат". Разбира се. Ами ако спасителния план е грешен, както смятат сериозни икономисти?
Който смята, че икономика, основана на плод, зеленчук, зехтин и туризъм може да върне този дълг, значи
вярва в икономически чудеса
Джордж Фрийдман от агенция " Стратфор" написа в статия тия дни: "Никой изобщо не си е й помислял някога, че гърците ще могат да върнат тези заеми" (виж тук). За мнозина такова твърдение изглежда странно. Ето накратко какви са реалностите, извън това кой какво си е представял за гръцкия дълг:
- Германия произвежда и продава на света химикали, фармацевтика, автомобили, техника. Изнася към една трета от своя БВП. Има нужда от пазари, от разширение на пазарите, за да има растеж и да поддържа стандарта си. Европейският пазар в ЕС е важен за нея, защото осигурява безмитни продажби на продукцията й.
- Гърция произвежда и изнася на света маслини, зехтин, риба, плодове и зеленчуци и продава туризъм и природа. Европейският пазар е важен за нея, но шансовете й да върне дълг от 330 млрд. евро с това производство са никакви.
Гърците са най-големите корабособственици и водещи в корабоплаването в света, но това са предимно офшорни фирми и необлагаем бизнес. Дори други видове бизнес в Гърция всъщност са чужда собственост. Например 40% от най-голямата гръцка телекомуникационна компания (ОТЕ - Космоте) е на "Дойче телеком" (Някои смятат, че това има връзка с отказа на европейските кредитори на предложението на Ципрас да се увеличат лицензионните такси в телекомуникациите. По същия начин някои обясняват и защо кредиторите отхвърлиха предложението на гръцкото правителство да се обложи повече хазартът, включително в интернет, който е базиран в чужбина).
От 2010 г. насам, при спазване на условията на спасителния план за Гърция, нейната икономика се е свила с 25% и дългът е нараснал до 177% от БВП. И онзи, който е смятал, че така може да се върне дългът, също вярва в икономически чудеса. Но ако направиш тази проста сметка, българските т. нар. десни ще те обявят за левичар и популист. Въпросът е на сметки, икономически решения. Но се политизира силно.
Джон Пол Гети има един израз "Когато дължиш на банката 100 долара, това е твой проблем. Когато дължиш на банката 100 милиона долара, това е проблем на банката."
Въпросът е, кой е отговорен за
раздаването на несъбираеми кредити на Гърция?
Само гръцките правителства (преди Ципрас)? Които са харчили повече, отколкото произвеждат? Или самите кредитори, които са давали нови и нови заеми, за да връща Гърция старите и така дългът се е трупал с лихви?
Когато немски капитали отиват в Гърция като кредити, голяма част от тях се връщат обратно в германски банки и производители. Икономистът Джоузеф Стиглиц директно каза, че по-голямата част от отпуснатите на Гърция пари са отишли "да изплатят задължения към кредитори от частния сектор - включително немски и френски банки" (виж тук). И така чрез Гърция е запазена банковата система на тези страни.
Затова е любопитно какво ще бъде решението за гръцкия дълг сега, след референдума.
А дали от гръцкият въпрос ще има поука за България? Защото тя бавно, като жабата в тенджерата, започна да се вари в дългове. И мнозина си мислят, че няма страшно, ние не сме като гърците (виж тук). Не сме, наистина - нашият брутен вътрешен продукт е почти 4 пъти по-малък от гръцкия в момента, а харчим повече, отколкото произвеждаме…