Дипломатически спектър - Парижкият бал в София – новата глава в книгата „Приключението живот“ на Христо Куртев
Христо Куртев е един от най-известните българи в Париж. И един от най-желаните гости на всяко светско събитие в София.
Животът му, изпълнен с интересни преживявания, е повече от любопитен. Както и книгата за него – „Приключението живот“, излязла преди няколко години, която разказва за сбъднатите и несбъднатите му мечти...
Мечтата да се реализира като личност го кара навремето да избяга от комунистическия режим в България и да повярва, че Париж може да бъде неговият „безкраен празник“. Мечтата да е до близки и родина го кара през 1989 г. да намери куража да се върне. С това се сбъдва и друга негова мечта, да живее между два града - родния си, София, и този, който го приютява - Париж. Мечтае да изживява пълноценно миговете от живота: в срещи с много от най-интересните личности на епохата, в компанията на някои от най-красивите жени в света. И това се случва. Но най-смелата му мечта, родена в средата на 60-те години и звучала тогава направо утопично, е да посрещне цар Симеон II в България. Става и това, макар и не точно така, както си го е представял...
И днес Христо Куртев следва мечтите си, като добавя нови глави в книгата си „Приключението живот“. От пет години той е президент на Парижкия бал в София, който има благотворителна цел и който се превърна вече в традиция.
„Така или иначе, мечтите - тези, най-обикновените, делничните, а и другите, реещи се високо в сферата на идеалите, се сбъдват“, казва Христо Куртев. И ни споделя някои от тях...
Да мечтаеш за Париж, значи да избереш свободата
Какво е София през 60-те години? Доста непоносима за млад човек с авантюристичен и свободолюбив дух. Израснал в центъра на столицата - на ул. „Иван Вазов“, Христо Куртев като всички български младежи завършва училище, отбива военната си служба, работи за някой лев дори по строежи, кандидатства. Но „В София през 60-те години постоянно ти се бъркаха в живота - родители, роднини, учители. И пионерската организация, и Комсомолът се занимаваха с теб.“ Христо Куртев е студент втора година във Висшия институт за театрално изкуство /ВИТИЗ/, когато решава да избяга на Запад. И след редици перипетии постига мечтата си да отиде в Париж.
Какво е Париж през 60-те години? „Ние изобщо не се чувствахме като емигранти. Бяхме хора, решили да живеем там, защото в България животът не ни даваше никакви перспективи. Това, което много ми хареса в Париж бе, че никой не се занимаваше с мен. Достатъчно е да се спазваш правилата на добро съжителство и морал, за да не бъдеш обезпокояван. През всичките вече 53 години, през които съм живял там, са ме спирали само няколко пъти с колата за проверка на документите. Никога никой не ме е питал къде се разхождам и какво правя. Цялата ми адаптация към френското общество стана съвсем естествено.“
Христо Куртев записва в Париж кинорежисура, която вече е започнал в София. „Там ми признаха семестрите от ВИТИЗ. Нямах стипендия, затова сутрин работех, а следобед ходех на лекции. Не е необходимо много на млад човек. Трябва да има къде да спи и пари за студентския ресторант.
Когато завърших, станах стажант във Френската телевизия, после асистент-режисьор, режисьор, продуцент... Работата ми отвори вратите за влизането ми в обществото, а телевизията ми отвори всички врати. Запознах се с куп звезди, светски личности. Почнаха да ме канят на приеми, коктейли, вечери. Нещата се завъртяха... Тогава с моя приятел Стефан Табаков и с Даниел Мишел решихме да създадем нещо. И то нещо, полезно и за България, носталгията по която бе огромна.“
Музикално издателство „Орфеус“
Правят го в сърцето на Париж до Гранд опера. Правят го специално за Емил Димитров. Издават всичките му мелодии. Но къде да ги пласират? „По това време се запознахме с Жан и Джулия Бул. Жан Бул беше основателят на големия музикален фестивал МИДЕМ в Кан. Съпругата му Джулия бе много красива българка и на нея Емил Димитров посвети своята песен „Джулия“. Като млади издатели ние нямахме средства да отидем да наемем щанд на МИДЕМ. Жан Бул ни покани като негови лични гости и така успяхме да пласираме песните на Емил Димитров в целия свят. Името му гръмна и то не само във Франция. Огромен успех имаше песента му „Моника“, версията на „Моя България“, която той пееше на френски, немски, арабски... След Емил Димитров издадохме Грейс Джоунс, известната певица, родена в Ямайка и много други.“
От телевизията Христо Куртев се прехвърля в частния бизнес, в една от най-големите петролни компании. „В нея имаше отдел за информатика. Тогава компютрите влязоха масово в министерствата и големите предприятия в Париж. И понеже нямаше достатъчно инструктури, идеята беше инструкциите да се записват на видеофилми и да се дават на предприятията под наем. И така като телевизионен режисьор се намерих в този отдел. Защо отидох там? Просто плащаха тройно по-големи заплати от тези в телевизията. Материалният стимул е нещо много важно, особено за млад човек, който няма нищо. И на мен ми се искаше да имам кола, апартамент.“
И бракът може да бъде мечта
С Кристина Патиньо Христо Куртев се е срещал във висшето парижко общество. Но истински се запознава с нея на вилата на руския аристократ Игор Малевски-Малевич извън Париж. А тя не е коя да е. Дъщеря е на известния Антенор Патиньо, „кралят на калая“, собственик на огромно богатство, притежател на калаените мини в Боливия. Влюбват се и скоро се женят. Бракът с тази жена му налага да търси начини да увеличи доходите си. Тогава маркиз Ален дьо Розанбо предлага на Куртев да му продаде пътническата си агенция „Europe Voyages“, която в онзи момент работи на загуба. Той и съпругата му я купуват. И логично Христо Куртев става неин директор. „Фактически женитбата ми с Кристина Патиньо, която е родена дьо Бурбон, тъй като майка й е от испанския кралски род, бе за мен втора културна революция. Първата бе, когато заминах от София за Париж, втората бе, когато моята съпруга ме въведе във висшето парижко общество. Оттам дойдоха и възможностите да се срещам с най-известните личности на нашата епоха.“
А след развода му с Кристина и с много от най-известните жени в света.
Съдбата да обичаш най-красивите жени
„Жените са органична част от живота на всеки мъж. Живеейки в общество като френското е ясно, че многобройните съблазни, които срещаме, се реализират сравнително лесно. Аз съм много горд, че съм се срещал с интересни, известни и хубави жени. Всеки мъж се чувства поласкан да общува с такива жени.“ Като българката Мара Палмър, натурализирана американка, заради която често пътува до Ню Йорк, за да я види. Или „принцесата с тъжните очи“ - Сорая, бивша съпруга на шахиншаха на Иран Мохамед Реза Пахлави. Също и Микаела дьо Розанбо, Лина дьо Ротшилд /българка, първата съпруга на барон Едмон дьо Ротшилд/, Мария Макрей /вдовица на тексаски петролен магнат/, Джийн Мери, наследница на американски индустриалец, Джулия Бул, българката, покорила с красотата си парижките салони...“
Особено важна в живота на Христо Куртев е неговата дъщеря. „Запознах се с нея доста години след раждането й. Тя не е плод на моя брак, а на връзка с хубава германка. Когато избягах от България, бях в лагер в Германия и работих в Хамбург два-три месеца. Тогава се е случило. Видяхме се след години и няма съмнение, че ми е дъщеря. Александра е много красива, живее в Брюксел и се занимава с медицина.“
Но в живота на всеки мъж има много други неща: политика, изяви, клубове...
От момента, в който Христо Куртев започва да подпомага издаването на царския бюлетин през 1966 г., започва кореспонденцията му с началник Двора на Негово величество, полковник Генчев, а тя води и до среща с цар Симеон II в Мадрид. „Останах очарован от разговора ни. Навремето бях чувал родителите ми да говорят с голямо уважение за царското семейство. Но от този момент станах убеден привърженик на конституционната монархия.“ И то такъв, че става съосновател на Федерация „Царство България“. „Тя бе основана от няколко монархически организации през 1991 г. с цел да обединим усилията си. Стана съвсем спонтанно. Събрахме се и направихме Конфедерация „Царство България“, превърнала се впоследствие във Федерация. Създадохме структури в цялата страна. Участвахме с променлив успех във всички избори от 1991 г. насам. Разбира се, големият успех бе на НДСВ с присъствието на царя през 2001 г., когато то взе мнозинството в парламента. Ние го подкрепихме безусловно и нашите структури бяха изцяло на разположение. Е, мечтата ми, която не се е сбъднала, е да видя България като „Царство България“. Но все пак видях връщането на царя в България.“
Международната академия на изкуствата в Париж е открита официално в началото на 1990 г. Създава я Христо Куртев заедно със своя професор от студентските си години в София Любомир Тенев и приятеля му, театралния критик Василен Васев. Правят я с цел да се поощрява българското изкуство. „Проф. Тенев бе неин президент за България, а Василен Васев - директор. Още в самото начало наградихме Радой Ралин, Борис Димовски, Блага Димитрова, княгиня Мария Луиза... Списъкът е дълъг. Всяка година давахме награди, както и поощрения за млади таланти. Дейността на Академията заглъхна със смъртта на проф. Тенев и отиването в пенсия на г-н Василен Васев.“
В Париж Христо Куртев е член на няколко елитни клуба. А у нас е президент на „Юнион клуб“, който събира елита на София
С връщането си в България у Христо Куртев се появяват нови мечти, които сбъдва. Той става президент на Царския автомобилен клуб. А през 1990 г. възстановява и легендарния „Юнион клуб“ в София. Прави го с неколцина съмишленици и оттогава до днес е негов президент. Вдъхновени от примера на основателите му, и днес членовете на клуба се стремят да продължават и пазят традициите и добрия дух на разбирателство и приятелство, заложени в неговите цели. На сбирките му сред гостите могат да се видят Симеон Сакскобургготски, посланиците на Франция, САЩ, Великобритания, Италия, Япония, Чехия, Индонезия, видни представители на обществения, културния и икономически елит у нас като: Цвета Маркова, Виктор Папазов, Румен Йонков, Вера Цветкова, ген.-майор Румен Ралчев и съпругата му, Анастасиос Петропулос и други. Една от нашумелите инициативи на „Юнион клуб“ са вечерите, посветени на различни страни, под патронажа на техните посланици. Сред последните проведени са тези на Франция, Мароко, Германия, Армения. Освен дегустация на най-добрите ястия и напитки от съответната страна, тези вечери се превръщат и в добър повод за бизнес контакти и разговори.
Парижкият бал в София
Последното му засега, пето издание, се проведе през октомври 2018 г. в зала „София“ на хотел „Маринела“. Мотото му „Деца помагат на деца чрез изкуство“ събра стотици мъже и жени от българския бизнес и културен елит. В програмата на бала участваха ученици от трупата по Бални танци при Лицея за изучаване на италиански език и култура, с ръководител Иван Терзиев, както и танцьори от групи по народни танци, с художествени ръководители Живко Здравков и Радостина Костадинова. По този начин децата помогнаха за набирането на средства за Фондацията за млади музикални таланти „Йордан Камджалов“. Балът бе открит с кратко слово от Христо Куртев и протече в атмосфера, изпълнена с елегантност, веселие и разбира се, с валс. „Аз благодаря на Царя и Царицата, под чиито почетен патронаж се проведе балът. Както и на почетните гости, сред които бяха: принц и принцеса Мурузи, принц Никола от Черна гора, граф Денис де Кергорле и ливанският бизнесмен Осман Аиди. Според отзивите на участниците, балът е минал с голям успех. Всъщност най-важното нещо в Парижкия бал в София, от основаването му до днес, е благотворителността. Събраните на него средства не преминават през организаторите, а отиват директно по предназначението си. Например тази година, от томболата и търга, организирани благодарение на даренията на фирми и физически лица, средствата бяха директно предоставени вечерта на Фондацията за млади музикални таланти „Йордан Камджалов“. Искрено се надявам този бал да продължи още дълги години.“ – споделя Христо Куртев.
http://diplomaticspectrum.com/bg/%D0%B8%D0%BD%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%B2%D1%8E%D1%82%D0%B0/%D0%BB%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B8/1303-%D0%BF%D0%B0%D1%80%D0%B8%D0%B6%D0%BA%D0%B8%D1%8F%D1%82-%D0%B1%D0%B0%D0%BB-%D0%B2-%D1%81%D0%BE%D1%84%D0%B8%D1%8F-%E2%80%93-%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B0%D1%82%D0%B0-%D0%B3%D0%BB%D0%B0%D0%B2%D0%B0-%D0%B2-%D0%BA%D0%BD%D0%B8%D0%B3%D0%B0%D1%82%D0%B0-%E2%80%9E%D0%BF%D1%80%D0%B8%D0%BA%D0%BB%D1%8E%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5%D1%82%D0%BE-%D0%B6%D0%B8%D0%B2%D0%BE%D1%82%E2%80%9C-%D0%BD%D0%B0-%D1%85%D1%80%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%BE-%D0%BA%D1%83%D1%80%D1%82%D0%B5%D0%B2.html?el_mcal_month=11&el_mcal_year=2019#sigFreeId7130697369
Снимки: личен архив на Христо Куртев
Христо Куртев със съпругата си Кристина Патиньо;
с Ирина Вирганская – дъщерята на Михаил Горбачов, и Славица – съпругата на собственика на Формула 1 Бърни Екълстоун;
на Бал на дебютантките в Париж с актрисата Анди Макдауъл;
с принцеса Сорая, втората съпруга на иранския шах Реза Пахлави
на Френска вечеря на Юнион клуб в ресторант „Крим“, с посланиците на Франция /в средата/, Хърватия /вляво/ и Япония /вдясно/ и техните съпруги, ноември 2008 г.;
на Сръбската вечеря през 2009 г. с посланика на Сърбия, цар Симеон ІІ, г-жа Мария Конакчиева от Френския институт в София и Валентин Михов;
на Японската вечеря на Юнион клуб, 2009 г.;
На Мароканската вечеря, декември 2017 г. с посланичката на Мароко – Н. пр. г-жа Закия Ел Мидауи, цар Симеон ІІ и царица Маргарита
Христо Куртев на прием в резиденцията на френския посланик по повод националния празник на Френската република, 14 юли 2007 г.;
на прием с Мария Конакчиева и Екатерина Павлова, главен редактор на „Дипломатически спектър“, 2015 г.;
на петия Парижки бал в София, октомври 2018 г.