Договор за банков кредит. Сравнение с договора за наем. Видове кредити. - публичен документ
На тема: Договор за банков кредит. Сравнение с договора за заем. Видове кредити
I.Характеристика на договора за банков кредит.
Договорът за банков кредит е типичната /класическата/ активна банкова сделка. Има за предмет отпускането, ползването и връщането само на определена парична сума.
Страни по договора за банков кредит са кредитодателят /заемодателят/ и кредитополучателят /заемателят/. Кредитодател може да бъде само банка, а кредитополучател - всяко физическо или юридическо лице, което обикновено е търговец.
Договорът за банков кредит е формален, като трябва да се сключи в писмена форма, която е за действителност на договора.
Договорът за банков кредит е консенсуален, тъй-като за неговото сключване е необходимо да се постигне съгласие между страните.
Договорът за банков кредит е двустранен, защото поражда задължения за двете страни, а също така той е и възмезден, тъй-като паричната сума се отпуска срещу определена лихва. Договорената лихва е цената, която се дължи от кредитополучателя за ползването на предоставените средства.
Договорът за банков кредит е срочен. Срокът е в полза на кредитополучателя. Неговото задължение да върне получената сума с дължимите лихви е изпълняемо, но не е изискуемо преди падежа. Изключение от това правило е налице при предсрочната изискуемост по чл. 432 ТР. Хипотезите, при които банката може да иска предсрочно връщане на заетата сума, са три състава на неизпълнение на задълженията по дадения договор за кредит и един състав на неизпълнение по друг или други договори за кредит със същата банка. Хипотезите са:
- предоставяне на неверни сведения преди сключване на договора и през неговото изпълнение
- използване на сумата в несъответствие с договорената цел
- недостатъчност на даденото обезпечение и неговото недопълване в определения от банката срок. Не е необходимо намаляването на дадените обезпечения да се дължи на действия на кредитополучателя. Това намаляване може да се дължи на други причини.
- невръщане на суми по други договори за кредит, след като е даден допълнителен срок за това от банката
Договорът за банков кредит се отпуска винаги с определена цел, като банката има ораво да извършва проверки за целевото използване на предоставената сума.
Най-важното задължение на кредитополучателя е да върне предоставената сума след изтичане на уговорения срок. Той има и задължение за плащане на уговорената лихва върху главницата, както и лихва върху просрочиените лихви.Също така, в чл. 42 ал. 1 и ал. 2 от ЗБ е предвидено, че: Когато кредитът или вноски по него не бъдат издължени на договорените дати на плащане, както и когато кредитът бъде обявен за предсрочно изискуем поради неплащане в срок на една или повече вноски по него, банката има право да получи изпълнителен лист по извлечение от сметка за цялата дължима сума. В договора може да се предвиди, че банката има право да продаде на търг заложената вещ по ред, установен с наредба на министъра на правосъдието и на управителя на Централната банка. Този ред не се прилага за залозите, учредени по Закона за особените залози.
Кредитодателят (банката) има задължението да отпусне договорената сума.Също така според чл. 39 от ЗБ : (1) При отпускане на кредити банката задължително предоставя безплатно на клиента своите правила за делова дейност, които съдържат:
1. данни за общите разходи по заема (лихви, такси, комисиони и други) и за обективните критерии, въз основа на които тези разходи могат да се изменят;
2. метода за изчисляване на лихвата, ако периодичните лихвени задължения не са пропорционална част от годишния лихвен процент;
3. допълнителните задължения, свързани с разплащанията;
4. размера на ефективния лихвен процент, изчисляван по начин, определен от Централната банка.
(2) В случаите на потребителски заем банката е длъжна при неговото сключване да предостави на заемателя в писмена форма сведения относно прилагания текущ лихвен процент, изразен като годишен лихвен процент, размера на дължимата от заемателя сума, критериите за определяне на плаващ лихвен процент, ако такъв е прилаган, както и за другите разходи.
(3) Ако заемателят е ползвал кредит над отпуснатия при предварителна договореност с банката (овърдрафт), тя трябва да го уведоми писмено за прилагания лихвен процент за съответния период, както и за другите разходи, свързани с кредита.
(4) Разходите по кредита се определят с договора за заем, включително и за случаите на предсрочно изплащане на главницата.
В глава седма от Закон за банките са предвидени и кредитни ограничения.Според чл.47:
(1) Банката може да предоставя само с единодушно решение на нейния колективен управителен орган и одобрение на ръководителя на специализираната служба за вътрешен контрол кредити на:
1. администратори на банката;
2. съпрузи и роднини по права линия до трета степен, включително на лицата по т.1;
3. акционери, притежаващи акции, които им осигуряват повече от 5 на сто от общия брой на гласовете в общото събрание на акционерите;
4. акционер, чийто представител е член на управителен или надзорен орган на банката;
5. юридически лица, в управлението на които участват лица по т.1, 2, 3 и 4;
6. търговски дружества, в които банката или лице по т.1, 2, 3 и 4 участва в управлението или има квалифицирано дялово участие;
7. лица, упражняващи надзор върху банковата дейност;
8. ръководителя на специализираната служба за вътрешен контрол на банката;
(2) В случаите на ал.1 с решението за отпускане на кредит се определят и условията за погасяване и размерът на лихвата.
(3) Разпоредбата на ал.1 не се прилага, когато:
1. размерът на предоставения кредит на лицата по ал.1, т.1, 2, 7 и 8 не надхвърля годишното им възнаграждение;
2. размерът на предоставения кредит на лицата по ал.1, т.3, 4, 5, 6 и 9 е по-малък от 1 на сто от внесения капитал на банката.
(4) Банките не могат да предоставят облагодетелстващи условия по кредитите на лицата по ал.1, изразяващи се във:
1. сключване на сделка, която поради своето естество, цел, характеристика или риск не би могла да бъде сключена от банката с клиенти извън лицата по ал.1;
2. събиране на лихви, такси и други парични задължения или приемане на обезпечения, които са по-ниски от тези, изисквани от други клиенти.
(5) (изм.,ДВ,бр.54 от 1999 г.) Размерът на необезпечен кредит, предоставен от банка на неин служител, не може да надхвърля 24 пъти брутната му месечна заплата. За предоставянето на такива кредити банките приемат вътрешни правила.
Договор за банков кредит. Сравнение с договора за наем. Видове кредити. 9 out of 10 based on 2 ratings. 2 user reviews.