Експлоататорът MySpace | Illa's Blog
Експлоататорът MySpace	19 юли 2006
Едно от големите предимства на MySpace е възможността да послушаш музика. Безплатно. Но MySpace печели от това. Повече посещения – повече реклама и т.н. Ти печелиш като слушаш безплатно, MySpace печели от реклама. Кой губи? Авторите и изпълнителите, които не получават нищо. Освен слава, може би? Могат да продават тениски, например – казват от MySpace… Би било странно, ако не се промени нищо в уредбата на авторските права.
4 Коментари »	4 Коментари “Експлоататорът MySpace”
19 юли 2006 at 22:43 Доколкото (значи не много) аз съм се ориентирал в механизмите им – то за музикантите има особен ред. Теоретично поне, музика може да си сложи само музикантът (или от негово име) и само по негово желание и съгласие. Явно в този случай не може да става и дума за някаква неяснота.
Но пък – има и много случаи, когато музикални сайтове в майспейс правят разни любители (които почтено и си го казват това, че не са съответният изпълнител, а само почитатели) и те естествено също слагат музика – този въпрос е вече доста по-щекотлив и ми е било чудно как това се търпи, след като много ясно и категорично е указано, че такова нещо е позволено само за самите музиканти.
От чисто моята – дребно-прагматична гледна точка – не е и толкова въпросът да изляза на „далавера“, слушайки безплатна (и – евентуално – крадлива) музика. По-важното е, че ние (аз) просто нямам друг достъп до една или друга музика. А има цяло море такива музиканти, които бих искал да слушам и понякога майспайс е полезен в това отношение.
Което – разбира се – не променя съществото.
20 юли 2006 at 10:10 Не се наемам да давам каквито и да било заключения. Има някаква логика в претенциите към MySpace – щом от барове и кафенета плащат за това, че там звучи музика, защо MySpace да не плаща? Струва ми се, проблемът е цялата тая система на функциониране на законите за защита на авторските права. В днешно време нещата са се променили из основи, а системата е от към началото на ХХ в. с големи кръпки по нея.
Отговор	orlin Says:
20 юли 2006 at 12:04 Да, това е имоето мнение, напълно съм съгласен.
Ако въпросите със собствеността са си добре от римско време още, то с юридическата регламентация на материалните измерения на нещо, което по природата си има чисто нематериален произход и това внася неимоверна специфика – нещата са просто в окаяно състояние.
Моето усещане е, че регламентацията вместо да върви в посока на изясняване на философията и отправната си точка – все повече отива в най-вредната посока:стремеж за индивидуална и поименна специализирана регламентация за всяко едно нещо поотделно. Е -никога и посмъртно няма алинеите да настигнат тия, дето искат да догонят.
20 юли 2006 at 19:31 Прав си. Лошото е, че от самото начало философията на защитата като че ли е ясна, но малко се е позагубила с времето ли, с що ли… ))
« Всички обичат Аманда
Социална мрежа »