Право&Здраве - Здравната карта се нуждае от актуализация
Националната здравна карта, като термин е въведен още с приемането на закона за лечебните заведения през 1999 година.
Първоначалната идея е да се регламентира държавна намеса при недостиг на лечебни заведения и предлагане на медицинска помощ в определени райони.
В текстовете на закона регламентиращи Националната здравна карта (НЗК) са правени няколко изменения. Най-съществените от тях са през 2010 и 2015 година.
Според изменение от 2010 година Националната здравна карта става задължителна за планирането на медицинските дейности по видове, а според приетия през 2015 година нов чл. 34а, В областите, в които броят на леглата за болнично лечение надвишава конкретните потребности от брой легла по видове, определени с Националната здравна карта, директорите на РЗОК сключват договори с лечебни заведения за болнична помощ или техни обединения, избрани по критерии и по ред, определени с наредба на Министерския съвет.
Макар с текстовете на закона да се дефинират лимити на броя на леглата, по същество лимитът се превръща в лимит на броя на пациентите при сключване на договорите с НЗОК, защото броят на леглата, умножен по минималния престой, дава броя на пациентите. С други думи, формулираното, като лимит на структурите по същество е лимит на дейността.
Тук се стига до първия проблем от нормативен характер. Получава се разлика между броя на леглата, според издаденото разрешение за дейност и броя на леглата, за които е сключен договор с НЗОК. Издадената наредба по чл. 34а не два смислено обяснение, защо при издадено разрешение например за 10 легла по хирургия, НЗОК сключва договор за 5 и по какво тези 5 легла се отличават от другите 5. Критериите в наредбата са написани така, че да толерират по-големи болнични структури, но освен това позволяват изцяло субективна преценка и интерпретация.
Следва да се отбележи, че лимитът произтича не само от броя на леглата, но и от определените им нива на компетентност, което лимитира не само броя на болните но и броя на всеки един от видовете медицински дейности.
Не се нуждае от специално доказване, че едно такова лимитиране не само засяга интересите на лечебните заведения, но рефлектира върху правата на пациентите да избират къде да се лекуват.
Още по-неблагоприятно е влиянието на НЗК върху динамиката на предлагането на медицинска помощ и разкриването на нови дейности и/или нови структури – отделения, болници. Най-простия пример за това е при настъпването на грипна епидемия, когато естествено се увеличава нуждата от болнични легла за лечение на усложненията на грипа – тежки пневмонии и бронхиолити, особено у деца. Поради лимитите на НЗК, болниците не могат да приемат всички, нуждаещи се от лечение, а ако ги приемат, НЗОК няма да плати за лечението им. При аварии, бедствия и катастрофи се получава същия проблем. Лечението на много от пациентите, пострадали при инцидента в Хитрино миналата година така и не беше платено на Шуменската болница именно, заради ограниченията на НЗК.
НЗК блокира развитието на системата на здравеопазване още на ниво инвестиционно намерение, за което след последната поправка в закона от 2015 година се изисква предварително разрешение. На практика такова разрешение не може да се издаде, защото то винаги ще е в разрез с приетата НЗК.
Преди няколко месеца се стигна до комична ситуация, в която министерството на здравеопазването, закупило през 2016 година за областната болница в Русе ангиограф. Същият е монтиран в болницата, назначен е персонал, но не работи, защото няма договор с НЗОК. Новият ангиограф и отделение по кардиология, обаче са извън лимитите на НЗК. През януари се прави спешна актуализация на НЗК. Същата е разпоредена лично от министъра и в нарушение на приетата методика. Ако се спазваше закона, този нов ангиограф никога не би заработил по договор с НЗОК.
При приемането на НЗОК през 2016 година бе допуснато нарушение на закона. Съгласно чл.32 на същия, Националната здравна карта съдържа Областните здравни карти. Областните здравни карти се приемат от определени със закона комисии, по определена от министъра на здравеопазването методика. Законът не дава право на министъра на здравеопазването да изменя областните здравни карти. При утвърдената с решение на Министерския съвет НЗК, обаче това не е така. Максималният брой на леглата по области и нива на компетентност се различава значимо от приетите такива с областните здравни карти.
Така например леглата по ортопедия са разпределени, според нивата на компетентност така:
Според Областната здравна карта на София
10 за първо ниво, 103 за второ ниво, 570 за трето или общо 683 легла
Според НЗК леглата по ортопедия са разпределени така:
70 за първо ниво, 200 за второ ниво, 200 за трето или общо 470 легла.
Това може да се проследи за всяка от специалностите и за всяка от административните области на страната.
Това несъответствие е едно от основанията за оспорване на Решение № 202/2016 на МС, с което е утвърдена НЗК пред ВАС. Образувано е дело № 5611/2016, проведено е заседание на съда и се очаква решение.
Не по-малко съществени са и другите аргументи за незаконосъобразност на решението на МС, а именно липсата на цел, очаквани резултати, финансова обосновка, причини, съгласно изискванията на ЗНА, липсата на оценка за въздействие върху стопанската дейност, съгласно изискванията на ЗОАРАКСД.
В така описаната фактическа ситуация, министерството на здравеопазването не трябва да остане пасивен наблюдател на тези обстоятелства.
Липсата на работещо Народно събрание отнема възможността да се възстанови първоначалния текст и замисъл на Закона за лечебните заведения. МЗ, обаче би могло поне да предприеме действие за спазване на ЗЛЗ, относно Националната здравна карта. Може например да се свика Националната комисия и да се утвърди броя на легла по нива на компетентност, така както са предложени с областните здравни карти.
Така не само ще се санира незаконосъобразното действие на същата комисия, но ще се подобрят възможностите на лечебните заведения и ще се ограничи негативното въздействие върху правата на пациентите. Ще се създаде една по-благоприятна среда, за известен период от време, след който новото Народно събрание да предприеме промени в самия закон за лечебните заведения.
Едно такова действие на МЗ ще срещне широка обществена подкрепа, както сред професионалистите, така и сред пациентите и техните организации.
Алхимията е жива. Нейното име е Национална здравна карта