Създадена на Четвъртък, 06 Декември 2012 00:00
С крехка телесна физика и слаби дробове, роденият в Стокхолм на 16 януари 1767 г. Густав Екберг е податлив на настинки. След една наистина лоша простуда той губи слуха си, който с времето се влошава все повече и повече. Като дете Густав Екберг не е живял с родителите си, а в училищата, където е получил образованието си – Калмар и Содеракра.
Загубата на слух му пречи да работи като преподавател, но не и да катери академичната стълбица. През 1788 г. младият химик получава докторска степен от университета в Упсала, а десет години по-късно вече е ръководител на експерименталната химическа лаборатория и един от най-добрите за времето си минералози. Книгата „Методи на химичната номенклатура”, в която са селектирани и описани всички химични елементи, е най-голямото му постижение. Чувствителният химик обаче се е забавлявал да пише поеми, съчетавайки по интересен начин изкуството и науката. Той дори изпраща до краля писмо, написано с невидимо мастило, текстът на което се появява едва след нагряване или допир до топлина.