Правилник за здравословни и безопасни условия на труд в горите.
ДЪРЖАВНА АГЕНЦИЯ ПО ГОРИТЕ – гр. София, 2007 г.
Раздел I Oбхват и приложение на Правилника
Чл. 1. С този правилник се определят минималните изисквания и задължения за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд при провеждане на горскостопанската и дърводобивната дейност в горите. Тези дейности се отнасят до брането, събирането и преработката на горските семена и плодове, производството на посадъчен материал, създаването и отглеждането на горски култури, добиването, товаренето и транспортирането на дървените материали,
защитата на горите, строителството на горски пътища, обезопасяването
на сечищата и временните складове, първичната обработка на дървените материали на постоянни складове и ловуването.
Чл. 2. Правилникът е задължителен за:
1. всички работници и служители от Държавната агенция по горите, нейните структури и специализирани териториални звена;
2. всички физически и юридически лица, извършващи и/или възлагащи дейностите по чл. 1, независимо от ведомствената им принадлежност, вида на собствеността и основанието, на което се извършва работата;
3. всички учебни заведения и учебни форми, извършващи обучение за придобиване на правоспособност и квалификация, курсове за повишаване на квалификацията или преквалификация в областта на горското и ловното стопанство;
4. лицата, извършващи дейностите по чл. 1, за добиване на дърва за огрев, дървесина и други горски продукти за задоволяване на собствени нужди, както и с цел търговия.
Чл. 3. При организиране и осъществяване на дейностите по чл. 1 освен разпоредбите на този правилник, се спазват и изискванията на Кодекса на труда, Закона за здравословни и безопасни условия на труд и свързаните с тях нормативни актове по осигуряването на здравословни и безопасни условия на труд.
Чл. 4. При извършване на дейности извън обхвата на чл. 1 се спазват правилата за безопасност и здраве на съответната нормативна уредба.
Чл. 5. Всеки работодател може да въвежда допълнителни мерки за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд, които не могат да противоречат на този правилник или на други нормативни актове, отнасящи се до осигуряването на здравословни и безопасни условия на труд.
Чл. 6. При извършване на дейности в горския фонд чрез предоставяне на обекти или възлагане на дейностите, задълженията и отговорностите, произтичащи от този правилник и другите нормативни актове по осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд, се регламентират със съответните договори.
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА БЕЗОПАСНОСТ И ЗДРАВЕ
ПРИ РАБОТА В ГОРИТЕ
Раздел I Задължения на работодателя за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд
Чл. 7. (1) Работодателят е длъжен да осигури здравословни и безопасни условия на труд, както за наетите от него работници и служители, така и за всички останали лица, които по друг повод се намират във или в близост до работните помещения, обектите или площадките за работа.
(2) Когато на един обект, в работно помещение или на работна площадка се извършват дейности от няколко предприятия или организации, осигуряването на здравословни и безопасни условия на труд се извършва съвместно по писмена договореност между отделните работодатели.
(3) За специфични работи и дейности, при специфични условия на труд, при въвеждане на нови технологии на работа и ново оборудване, които не са в обхвата на този правилник, работодателят разработва и утвърждава вътрешни правила и инструкции за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд.
Чл. 8. За организиране и изпълнение на дейностите, свързани с осигуряването на здравословни и безопасни условия на труд, работодателят назначава или определя длъжностни лица с подходящо образование и квалификация като органи по безопасност и здраве при работа в предприятието. Функциите на тези лица са определени с Наредба № 3 за функциите и задачите на длъжностните лица и
специализираните служби в предприятията за организиране изпълнението
на дейностите, свързани със защитата и профилактиката на професионалните рискове (обн., ДВ, бр. 91 от 1998 г.).
Чл. 9. (1) Работодателят е длъжен да направи оценка на риска за здравето и безопасността на работещите, която да обхване работните процеси и работното оборудване, работните места, организацията на труда и други странични фактори, в съответствие с изискванията на Наредба № 5 от 11.05.1999 г. за реда, начина и периодичността на извършване на оценка на риска (обн., ДВ, бр. 47 от 1999 г.) и да предвиди подходящи мерки за неговото предотвратяване.
(2) При работа с риск за здравето и безопасността на работещите, който не може да бъде отстранен, работодателят осигурява необходимите лични предпазни средства, в съответствие с изискванията на Наредба № 3 от 19.04.2001 г. за минималните изисквания за безопасност и опазване на здравето на работещите при използване на лични предпазни средства на работното място (обн., ДВ, бр. 46 от 2001 г.).
Чл. 10. Работодателят е длъжен да осигури на всеки работещ провеждането на подходящо обучение по здравословни и безопасни условия на труд в зависимост от неговата професия, квалификация и работно място, както и провеждането на инструктажа на работниците и служителите, в съответствие с изискванията на
Наредба № 3 от 14.05.1996 г. за инструктажа на работниците и служителите по безопасност, хигиена на труда и противопожарна охрана (обн., ДВ, бр. 44 от 1996 г.).
Чл. 11. Работодателят задължително установява, разследва и регистрира всяка станала трудова злополука при спазване на изискванията на Наредбата за установяване, разследване, регистриране и отчитане на трудовите злополуки, приета с ПМС № 263 от 30.12.1999 г. (обн., ДВ, бр. 6 от 2000 г.; изм. бр. 61 от 2000 г.; изм. и доп. бр. 19 от 2002 г.).
Чл. 12. Работодателят е длъжен:
2. да осигурява медицинско обслужване на своите работници и служители от службите по трудова медицина;
Раздел II Задължения на работниците и служителите за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд
Чл. 13. Всеки работещ е длъжен да се грижи за здравето и безопасността си, както и за здравето и безопасността на другите лица, пряко засегнати от неговата дейност, в съответствие със своята квалификация, длъжностна отговорност и дадените му от работодателя инструкции.
Чл. 14. Всеки работник и служител е длъжен:
7. да оказва първа долекарска помощ на пострадали при трудова злополука или други увреждания;
Чл. 15. Не се допускат до работа лица, които:
1. не отговарят на изискванията на този правилник и другите нормативни актове за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд;
2. не са включени в заповед или утвърден от работодателя списък в състава на работната група, бригада или звено;
3. не са инструктирани или не притежават необходимата квалификация и/или правоспособност за извършване на дадената дейност или за работа с дадените машини, съоръжения и инструменти.
Раздел III Общи изисквания към работните места и при използване на работното оборудване
Чл. 16. При организиране на работните места и при използване на работното оборудване трябва да се спазват изискванията на Наредба № 7 от 23.09.1999 г. за минималните изисквания за здравословни и безопасни условия на труд на работните места и при използване на работното оборудване (обн., ДВ, бр. 88 от 1999 г.; изм. бр. 48 от 2000 г.; изм. бр. 52 от 2001 г.; изм. и доп. бр. 43 от 2003 г.; изм. бр. 37 от 2004 г.; изм и доп. бр. 88 от 2004 г.).
Чл. 18. (1) Всички трактори, машини, съоръжения и инструменти се придружават от паспорт на изделието, ръководство за безопасна работа или инструкция по безопасност на труда, написани на български език.
(2) В паспорта на изделието задължително се вписват данни за параметрите на шума, вибрациите и други производствени вредности.
Чл. 19. За работа в горите се допуска само регистрирана техника в съответствие с Наредба № 15 от 10 ноември 2005 г. за реда и условията за регистрация на земеделската и горската техника (обн., ДВ, бр. 93 от 22 ноември 2005 г.).
Чл. 20. Тракторите, транспортните средства, машините и съоръженията, работещи в горите трябва да бъдат комплектовани с изправни противопожарни средства съгласно Приложението към Наредба № 30/2003 г. за условията и реда за извършване на противопожарни мероприятия в горския фонд и опазване на горите от пожари. (Обн. ДВ; бр. 71/2003 г.).
Чл. 21. Употребяваната горска техника се допуска за използване при спазване на реда и условията, определени с Наредбата по чл. 19.
Чл. 22. Тракторите и другите самоходни транспортно-технологични машини за работа в горите трябва да са оборудвани със здрава (обезопасена) кабина, която да отговаря на нормативните изисквания.
Чл. 23. Всички транспортни средства, колесните трактори и транспортно-технологичните машини, движещи се по републиканската пътна мрежа, трябва да отговарят на изискванията на нормативната уредба за безопасност при движение по пътищата.
Чл. 24. Машините, съоръженията, агрегатите, технологичното оборудване и инструментите трябва да бъдат снабдени с ограждения, предпазни и спирачни устройства, блокировки, сигнализации и други устройства, осигуряващи тяхната безопасност.
Чл. 25. Външните повърхнини на възли и елементи от машини и съоръжения, които променят своите размери (габарити) при преместване, удължаване, скъсяване и други манипулации, се означават с черни и оранжеви ивици, наклонени под 45°, сигнализиращи за опасност и повишено внимание.
Чл. 26. Дървообработващите машини трябва да отговарят на изискванията на Наредба № 6 от 25.05.2004 г. за осигуряване на здравословни и безопасни условия на труд при механично обработване на дървесината (обн., ДВ, бр. 53 от 22.06.2004 г.).
Чл. 27. Всички трактори, машини, съоръжения и инструменти задължително трябва:
Чл. 28. Ако даден трактор, машина или съоръжение се обслужва едновременно от няколко работници, отговорен за безопасната работа е трактористът или операторът.
Чл. 29. (1) Броят на работниците в кабините на тракторите и машините се определя от определените места за сядане, освен ако това не противоречи на други изисквания за безопасност при работа в конкретни условия.
Чл. 30. (1) Зареждането на тракторите, машините, агрегатите и инструментите с гориво се извършва на определените пожарообезопасени места, при спазване на съответните противопожарни мерки и изисквания. Зареждането се извършва само при неработещ двигател.
Чл. 31. Забранява се използването на бензиномоторни триони:
2. за едновременно рязане (нарязване) на няколко тънки стъбла (материали), без предварителното им групиране и укрепване (превързване);
Чл. 32. Забранява се непрекъснатата работа с моторни триони, храсторези и почвени свредли. При работа с тях на всеки 40-45 мин. се прави 10-15 мин. почивка. Общата продължителност на работа за един ден (смяна) не трябва да превишава 3,5-4 часа.
Чл. 33. Забранява се работата на трактори и други самоходни машини:
Чл. 34. Забранява се тракторите за извоз на дървени материали да се използват за теглене на ремаркета или друг прикачен инвентар, ако не са снабдени със стандартен теглич от производителя.
Чл. 35. Тракторите, машинно-тракторните агрегати и самоходните машини се изкачват или спускат по терени с голям наклон само на първа предавка, при работещ двигател. При движение по такъв участък се забранява изключването на съединителя и превключването на предавките.
Чл. 36. Забранява се спирането и оставянето на тракторите и самоходните машини по склона.
Чл. 37. Забранява се работата с технологични машини, съоръжения и инструменти:
1. с карданни валове, необезопасени със стандартни предпазители
(кожуси);
2. с липсващи или свалени кожуси, капаци, предпазни мрежи и други на движещите се или въртящите се части и механизми (зъбни колела, ремъчни и верижни предавки, излизащи краища на валове, маховици и др.);
3. с липсващи или свалени предпазни елементи (кожуси, капаци, ограничители, предпазни и защитни устройства и др.) на
технологичното оборудване или неговите елементи (ножове, барабани,
фрезери, режещи вериги и ленти и др.);
4. с липсващи или свалени капаци и защитни мрежи на електродвигателите, лостовите прекъсвачи, контакторите, главните и разпределителните табла и др.;
5. с неизправна автоматика и прибори за контрол;
6. с неизправни пускови и спирачни устройства.
Чл. 38. Забранява се почистването на работните органи и отстраняването на повреди по време на работа на тракторите, машините, съоръженията и инструментите.
Чл. 39. Не се разрешава извършването на прегледи и отстраняване на повреди посредством лягане под тракторите или машините, ако не са надеждно спрени и укрепени (подпрени) или са повдигнати и се крепят само на крикове или други подемни устройства.
Чл. 40. Не се разрешава едновременно сваляне и на двете ходови вериги на верижните трактори и верижните самоходни машини в полеви условия.
Чл. 41. Забранява се: подгряването на двигателите на тракторите и машините с открит огън; контролирането на нивото на електролита с открит пламък и свалянето на капачката на радиатора на работещ или прегрят двигател без ръкавици.
Чл. 42. (1) Забранява се тегленето на повреден трактор или самоходна машина по наклонен терен с мек теглич (въже).
Чл. 43. При изтегляне на буксуващ или аварирал трактор или самоходна машина е забранено да се преминава между тях.
Чл. 44. Транспортирането на трактори, машинно-тракторни агрегати и друга горска техника се извършва при спазване на нормативната уредба за движение по пътищата.
Чл. 45. Ремонтът на тракторите, автомобилите, машините, агрегатите и др. се извършва при спазване изискванията на съответните правилници по безопасност на труда.
Чл. 46. Поддържането, прегледите и ремонтите на електрическите машини и съоръжения се извършват при спазване на изискванията на правилниците по електробезопасност.
Раздел I Работа с ръчни и механизирани инструменти
Чл. 47. (1) За извършване на залесителни и други лесокултурни дейности в горите се допускат само предварително инструктирани работници, включени в състава на работната група (бригада, звено), със заповед или утвърден от работодателя списък. За ръководител на групата се определя старши работник или бригадир.
Чл. 48. Залесителните дейности и другите лесокултурни мероприятия се извършват по технологичен план, в който са указани в последователност операциите, които ще се извършват, и изискванията към тях.
Чл. 49. Преди започване на работа техническият ръководител на обекта или друг представител на работодателя и ръководителят на работната група (старшият работник) уточняват границите на обекта, евентуалните потенциални опасности в него и мерките за отстраняването им.
Чл. 50. Почистването на обектите за залесяване и за други дейности от храсти, вършина и други растителни отпадъци чрез изгаряне се допуска, само ако е предвидено в технологичния план, извършва се в присъствието на ръководителя на обекта (представител на работодателя) и извън пожароопасния сезон.
Чл. 51. При направа на ръчни тераси и окопаване на културите работниците се разполагат по хоризонталите, без да са един под друг, като на стръмни терени се обръща особено внимание за опасност от претъркаляне на повърхностни и неукрепени камъни и останали от сечта дървени материали.
Чл. 52. Моторните свредли и храсторези се допускат до работа при спазване на общите изисквания за безопасност при работа с механизирани инструменти в глава втора, раздел III на настоящия Правилник.
Чл. 53. При стартирането на двигателите на моторните свредли и моторните храсторези се внимава свределът, циркулярът или дисковият нож да не са опрели в камък, пън, корен или клон.
Чл. 54. При работа с моторен свредел:
1. пробиването на посадъчно място (дупка) се извършва след като мотористът е заел удобно и устойчиво положение −полуразкрачен стоеж, без пренасяне на масата на тялото върху свредела;
2. при натъкване на свредела на камък, корен и др., веднага се преустановява подаването на газ, той се изважда от дупката и се извършва пробиване на ново място;
3. не се разрешава на други лица да стоят в непосредствена близост до работещия със свредел.
Чл. 55. При работа с моторен храсторез:
3. положението на ръкохватките във вертикална равнина се регулира така, че ъгълът, който се получава в лакътните стави, да бъде около 120-130°;
5. преди да подаде режещия инструмент към мястото на рязане работникът трябва да се убеди, че в тази зона няма камъни, лед или други твърди материали;
10. при рязане на дървета с диаметър над 3 cm в зоната на рязане да се избягва работата с предната четвърт част от десния сектор на дисковия трион поради опасност от загуба на контрол (отскачане) върху инструмента;
Чл. 56. (1) При работа с моторен свредел и моторен храсторез организацията на работа и режимът на труд и почивка се определят съгласно глава втора, раздел III, от настоящия Правилник.
(2) Забранява се придвижването със свредли и храсторези с работещ двигател на разстояние по-голямо от 50 метра, както и преминаването с тях през препятствия в това положение.
Раздел II Механизирано изкореняване на пъни
Чл. 57. Изкореняването на пъни чрез теглителното въже на трактора се допуска по изключение при единични случаи на изкореняване, като се вземат съответните мерки срещу скъсване или отвързване на теглителното въже и засягането на трактора или други лица.
Чл. 58. При изкореняване със зъбни изкоренители:
1. на пъни с диаметър над 40 cm, независимо от дървесния вид, най-напред се разкъсват страничните корени, а след това изкоренителят се насочва фронтално към пъна;
2. в момента на контакта на зъбите с пъна, трактористът включва и изваждането (повдигането) на изкоренителя нагоре;
3. Забранява се изкореняването на пъни в непосредствена близост до стоящи дървета;
4. не се разрешава присъствието на други лица на разстояние, по-малко от 10 метра от работещата машина.
Чл. 59. При работа с тракторни изкоренители с роторни работни органи:
4. присъствието на други лица на разстояние, по-малко от 10 метра от работещата машина, е забранено.
Чл. 60. При изкореняване с багерни изкоренители:
2. най-напред се разкъсват страничните корени и след това се изважда пъна;
4. забранява се присъствието на други лица на разстояние, по-малко от максималния излет на стрелата с двузъбеца плюс 5 метра.
Чл. 61. Не се разрешава изкореняването на цели стоящи дървета.
Раздел III Механизирано терасиране
Чл. 62. Терасирането се извършва по предварително съставен технологичен план, в който са указани и конкретните мерки за безопасност.
Чл. 63. При терасиране на каменисти склонове за предпазване от падащи камъни границите на обекта се сигнализират посредством табели с предупредителни надписи.
Чл. 64. Терасирането на обекта започва винаги от горния край на склона.
Чл. 65. Преди терасиране на стръмни терени трактористът трябва да направи пробно тераси на терени с наклон до 20°.
Чл. 66. Ако на обекта липсва терен с наклон по-малък от 20-25°, преди терасирането се изгражда път косо на склона за придвижване на трактора до мястото на първата тераса.
Чл. 67. При проектиране на ширината на терасното платно трябва да се има предвид, че краят на външната верига на трактора трябва да се движи на разстояние, не по-малко от 0,2 метра от ръба на насипа.
Чл. 68. Не се разрешава терасирането при дъжд, намалена видимост и нощно време.
Чл. 69. Не се разрешава терасирането на терени, където протичат свлачищни процеси.
Чл. 70. По време на терасирането вратата на трактора от горната страна на склона трябва да бъде отворена и фиксирана в това положение.
Чл. 71. По време на работа се забранява в кабината на трактора
да има други лица освен тракториста.
Чл. 72. При работа с роторни терасири се забранява регулирането на предпазните механизми на самия обект.
Чл. 73. Ако при работа тракторът започне да се свлича от терасата, трактористът незабавно трябва да го спре, да напусне кабината и да уведоми прекия си ръководител.
Чл. 74. Изтеглянето на застрашен от свличане или обръщане трактор трябва да става само след подсигуряване с друг трактор в присъствието на механик - специалист.
Чл. 75. При спиране на работа технологичното оборудване (булдозер, терасир) се спуска на земята.
Раздел IV Работа с почвообработващи машини и оръдия, сеялки, садилни и други машини
Чл. 76. Почвообработващите машини и оръдия трябва да отговарят на общите изисквания за безопасност и здраве при работа, включени в настоящия Правилник.
Чл. 77. (1) Почвообработващите машини и оръдия трябва да имат здрави и изправни тегличи или навесни устройства.
(2) Органите им за управление (лостове, кормилни колела и др.) трябва да бъдат осигурени срещу самоволно преместване, завъртане и освобождаване.
Чл. 78. Преди работа трактористът задължително оглежда работния участък за наличието на ровини, ями, камъни и пънове и ги отбелязва върху терена с видими знаци.
Чл. 79. (1) Забранява се работата с фрези, фрезови култиватори, почвени свредели (ямокопатели) и други машини с активни работни органи без обезопасени карданни предавки.
Чл. 80. Фиксирането на почвообработващите машини и оръдия към навесните механизми или прикачните устройства на тракторите се извършва само със стандартни свързващи елементи.
Чл. 81. Забранява се използването на нестандартни предпазни щифтове, болтове и др. за предпазване на работните органи на машините и оръдията от претоварване.
Чл. 82. (1) Работният орган на тракторния свредел се подава към мястото за направа на посадъчното място само при спрян агрегат.
(2) Забранява се приближаването на други лица на разстояние по-малко от 10 метра от работещия свредел.
Чл. 83. Разбъркването на семената, торовете или пясъка в бункерите (сандъците) на сеялките, торосеещите машини и апарати и пясъкозасипващите устройства по време на работа се извършва само с дървени лопатки или пръти.
Чл. 84. Преди коситба площите се обхождат и с трайни знаци (табели, ленти, колове) се отбелязват всички ями, ровини, канавки, камъни и други препятствия.
Чл. 85. Почистването на работните органи на косачките от растителни остатъци трябва да става при неработещ двигател с помощта на специални чистачи и четки.
Чл. 86. (1) Садилните машини и машините за пикиране на фиданки в горските разсадници задължително трябва да са оборудвани с удобни и обезопасени седалки с облегалки и стъпенки за краката.
Чл. 87. Транспортирането на почвообработващи машини и оръдия и другите технологични машини се извършва при спазване на правилата за безопасност при движение по пътищата.
Раздел V Безопасност при извършване на растителнозащитни дейности в горите
Чл. 88. При работа с растителнозащитни препарати и торове със заповед на работодателя се назначава отговорно и компетентно лице за тяхното получаване, съхранение, раздаване и контрол.
Чл. 89. При съхранението, транспортирането и работата с растителнозащитни препарати трябва да се спазват изискванията на Наредба № 25 от 26.10.1999 г. за условията, начините и реда за прилагане на растителнозащитните препарати и средства в горите на Република България (обн., ДВ, бр. 95 от 1999 г.) и другите
нормативни документи, регламентиращи работата с тях.
Чл. 90. За работа с препарати за растителна защита се изисква лицата да са навършили 18 години и да са преминали предварителен медицински преглед.
Чл. 91. Препаратите за растителна защита и торовете се съхраняват в отделни пожарообезопасени закрити складове или складови помещения, оградени и отдалечени на разстояние, не по-малко от 200 метра от жилищни или обитаеми помещения, места с концентрация на полезни животни и птици и на не по-малко от 2000 метра от бреговете на рибарници, водоеми и други водоизточници.
Чл. 92. Приемането и отпускането на растителнозащитните препарати и торове се извършва при водене на строга отчетност по видове и количества.
Чл. 93. Растителнозащитните препарати и торове се съхраняват в оригиналната опаковка, като се запазват указанията за съхранение и мерките за безопасна работа, посочени върху нея.
Чл. 94. При работа с токсични химически вещества времето за работа се ограничава до 6 часа.
Чл. 95. Приготвянето на разтворите и смесите трябва да се извършва на специално определени за целта площадки, отдалечени от жилищни сгради, складове за храни, фуражи и обори и при спазване на санитарно-хигиенните и екологичните изисквания. След работа местата се обеззаразяват, прекопават и се извършват предвидените в такъв случай дейности. За да не се допускат разливи
и разпръскване, самото приготвяне трябва да се извършва в закрити съдове, и други подходящи резервоари. Пълненето на резервоарите на машините да се извършва с ръчни помпи, газови или струйни ежектори.
Чл. 96. Преди започване на работа работещите с препарати за растителна защита и средства във всичките им форми на приложение и за всеки конкретен случай трябва да се инструктират, включително и за мерките по безопасност.
Чл. 97. Тракторите, използвани за работа с растителнозащитни машини, трябва да бъдат снабдени със затворени кабини и работеща вентилационно-филтрираща система.
Чл. 98. Растителнозащитните агрегати трябва да имат резервоари за чиста вода, предназначена за миене и за даване на първа помощ.
Чл. 99. Забранява се използването на неизправни растителнозащитни машини −с повредени манометри, скъсани уплътнения и маркучи, с течове от помпата, резервоарите, разпръсквачките и др. Резервоарите трябва да имат затварящи се капаци.
Чл. 100. Преди работа годността на пръскачките се проверява при пръскане с вода, а на напрашвачките −при прашене с инертни материали.
Чл. 101. В процеса на експлоатация трябва да се спазват следните правила, гарантиращи безопасна работа:
2. при работа с ръчни, гръбни или гръбно-моторни пръскачки и напрашвачки да се има предвид посоката на вятъра и струята на пръскане да не се насочва срещу нея.
4. при пневматичните и вентилаторните пръскачки най-напред се пуска вентилаторът и след това работната течност, а при спиране най-напред се спира работната течност и след това вентилаторът;
6. не се допуска прашенето и пръскането с наземна растителнозащитна техника при скорост на вятъра над 3 м/сек. и температура на въздуха над 25°С.
Чл. 102. (1) Най-малко десет дни преди химическата обработка на даден район чрез съответните кметства се уведомява населението, като в съобщението се посочват деня, часа, мястото и веществото, с което ще се работи, конкретните забрани и изисквания.
(2) Уведомяването на съответните кметства става писмено от директорите на държавните лесничейства и държавните дивечовъдни станции.
Чл. 103. Районът, обработен с отровни химически вещества, трябва да се сигнализира с достатъчен брой табели с надпис: “Районът е третиран със силна отрова! Забранява се минаването, брането и консумирането на горски плодове и гъби, пашата на добитък и косенето на сено в срок до ............................!”
Чл. 104. (1) При фумигация задължително се работи с противогаз и в обекта абсолютно се забранява влизането на други лица. Около обекта се поставят табели с надпис: “Влизането е забранено!”, “Отровен газ!”.
Чл. 105. При работа с химически препарати работниците трябва да имат аптечка с необходимите медикаменти за даване на първа помощ.
Чл. 106. При използване на летателна растителнозащитна техника (самолети и вертолети) се спазват правилата и мерките за безопасна работа, валидни за лицата, чиято собственост са летателните машини.
Чл. 107. По време на работа с химически вещества се забранява пушенето, приемането на храна и пиенето на вода. Това може да се извърши само по време на почивка, на разстояние, не по-малко от 100 метра от обработваната площ.
Чл. 108. Преди хранене се свалят средствата за индивидуална защита, ръцете и лицето се измиват, устата се изплаква.
Чл. 109. След свършване на работа, преди да се свалят, гумените ръкавици се измиват с 3-5% разтвор на калцинирана сода или сода бикарбонат и се изплакват обилно с вода. След това се снемат защитните очила, маската или респиратора, ботушите и панталона. Ръкавиците отново се измиват и тогава се свалят.
Чл. 110. След свършване на работа машините, съоръженията и инструментите се измиват обилно с вода (далеч от водоизточници и течаща вода), като отпадната вода се излива в специални шахти или в изкопана яма, не по-плитка от 0,5 метра, която се засипва с вар и пръст.
Чл. 111. Остатъчните количества неупотребени разтвори, препарати с изтекъл срок на годност, както и опаковките (амбалажа) от тях, се унищожават съгласно предписанията на производителя и действащите в страната санитарнохигиенни изисквания.
Чл. 112. (1) Семената се обеззаразяват в специално изградени и обособени за целта закрити площадки, подложени на строг санитарно-хигиенен и екологичен контрол.
(3) Обеззаразените семена се събират в чували или торби от плътна материя, върху които се поставя надпис: “Обеззаразени семена!” и “Токсично!”.
Чл. 113. При транспортирането, съхранението и работата с минерални торове се забранява:
4. да се съхраняват заедно с вещества от органичен произход, като слама, дървени стърготини, хартиени отпадъци и др.;
7. съхраняването им в складове и хангари с машини и съоръжения−минералните торове и отделящите се от тях газове са силно корозионно действащи.
Раздел VI Бране и преработка на горски плодове, семена и билки
Чл. 114. (1) За катерене по дърветата се допускат лица, които:
(2) Работниците-берачи по време на работа с катерене трябва да са снабдени с прибрано работно облекло от здрав плат, предпазен пояс или колан и предпазна каска. Обувките да са с гумени подметки.
(3) Катеренето по дърветата и брането на плодове и шишарки се извършва само при дневна светлина.
(4) Забранено е катеренето по дърветата и брането на плодове и шишарки в короните при вятър, дъжд, мъгла, снеговалеж, скреж и температура на въздуха под 0°С.
Чл. 115. Съоръженията за изкачване се закрепват за дърветата по следния начин:
1. въжените стълби се закрепват в основата на първоразряден (скелетен) здрав клон, като под него за сигурност остават 1-2 здрави клона от същия разред; горното (завръзното) въже трябва да се усуче няколко пъти около стъблото и да се завърже за основата му. Стълбата се проверява относно нейното закрепване и тогава се разрешава качването по нея;
Чл. 116. При използването на лък, пистолет, харпун или други въжеизхвърлящи устройства трябва да се прилагат предпазните мерки, валидни за огнестрелно оръжие −да не се насочват срещу човек, при изстрелване останалите работници да бъдат зад стрелящия. Забранява се придвижването със заредено въжеизхвърлящо
Чл. 117. При катерене по дърветата със спомагателни устройства (котки), те трябва да се закрепват здраво към краката на работника, като независимо от това задължително се използва и осигурителен колан.
Чл. 118. При всички случаи на изкачване, бране и движение в короната, работниците трябва да използват правилото за трите опорни точки −опора на два крака и една ръка; две ръце и един крак; два крака и предпазен колан.
Чл. 119. При катерене работникът трябва да оглежда клоните, на които стъпва, да проверява здравината им чрез стъпване, като се държи и с двете ръце и чак тогава да прехвърли теглото си върху тях, както и да се стреми винаги да стъпва в тяхната основа.
Чл. 120. По време на изкачването и брането на плодове и шишарки в короните се забранява стоенето на други работници под дърветата.
Чл. 121. Преди всяка кампания по брането и преработването на диворастящите плодове, гъби и билки, организираните работници трябва да бъдат запознати с техните белези, свойства и качества.
Чл. 122. При бране на шипки, лешници и други плодове от храсти работниците трябва да използват дървени куки за навеждане.
Чл. 123. При бране, съхранение и преработване на отровни билки работниците трябва да бъдат запознати с токсичните им свойства и мерките за първа помощ.
Чл. 124. (1) За бране на гъби се допускат само опитни работници, добре познаващи различните видове.
Чл. 125. (1) На приемателните пунктове за горски плодове, гъби и билки трябва да работят само квалифицирани приемчици, с достатъчна практика.
(2) В склада или приемния пункт се внасят само плодове, гъби и билки, проверени от приемчика.
(3) Видът, количеството и качеството на приетата продукция се удостоверяват задължително с документи.
Чл. 126. Шишаркосушилните и сушилните за други горски плодове, гъби и билки, трябва да отговарят на изискванията на Наредба № 2 от 05.05.1987 г. за противопожарните строителнотехнически норми (обн., ДВ, бр. 58 от 1987 г.; изм. и доп. ДВ, бр. 33 от 1994 г.).
Чл. 127. При работа в шишаркосушилни и сушилни за други горски плодове, гъби и билки се изисква:
Раздел VII Добив на смола
Чл. 128. Преди започване на смолодобива работниците ежегодно трябва да преминават на инструктаж по безопасните методи на работа.
Чл. 129. При добива на смола трябва да се спазват следните правила за работа:
2. след употреба и при транспорт режещите части на инструментите трябва да бъдат покрити със здрави предпазни калъфи;
Чл. 130. За безопасна работа с химичните и другите стимулатори се препоръчва те да се нанасят върху раноподновките под формата на паста.
Чл. 131. Складовете за временно съхраняване на смола трябва да имат естествена вентилация. Забранено е влизането в тях с газови лампи, пушенето и внасянето на открит огън.
Чл. 132. При пожар и запалване на смолата гасенето да се извършва с пясък или пожарогасители. В склада да има противопожарно табло с инструменти (кирка, брадва, лопати) и сандъци с достатъчно количество пясък.
Чл. 133. Забранено е паленето на огън в смолодобивните участъци и на разстояние по-малко от 50 метра от тях и от складовете за смола.
Раздел I Механизирано поваляне
Чл. 134. (1) Дърводобивна дейност в дадено сечище се разрешава при одобрен по съответния ред технологичен план.
(2) Технологичният план трябва да съдържа характеристика на насаждението, описание на технологията за провеждане на дърводобивната дейност и схема за разработване на сечището с условното му разделяне на гравитационни зони и полета и последователността на тяхното разработване, разположението на горскотранспортните пътища и временните складове.
(3) При разделянето на сечището между секаческите групи трябва да се осигури безопасно разстояние −не по-малко от 100m в хоризонтална посока. Не се допуска работни групи или членовете на една и съща група да работят едни над други по наклона на склона, независимо от дължината му. Отговорност за спазването
на тези изисквания носят ръководителят на обекта и ръководителят на работната група.
Чл. 135. Всички работници от работната група, които извършват сеч и първична обработка на дървени материали, трябва да работят с подходящо за сезона работно облекло, кожени ръкавици, обувки или ботуши и лични предпазни средства −каски с антифони и шлемове или предпазни очила.
Чл.136. (1) При разработване на сечището ръководителят на обекта заедно с ръководителя на работната група го обхождат, като уточняват на място разположението на отделните звена от групата и подлежащите на предварително поваляне изсъхнали, гнили и закачени дървета.
(2) На входните и изходните места, край пътищата и пътеките, влизащи в сечището, се поставят предупредителни табелки с надписи “Внимание, извършва се сеч, влизането на хора е забранено!”
(3) Надписите и табелките стоят до пълното приключване на работа в сечището, след което се преместват на друг обект.
Чл. 137. Преди започване на работа в дадено сечище трябва да се повалят всички сухи, гнили и закачени дървета. Повалянето на такива дървета трябва да се извършва с моторни триони, без набиване на клинове и под непосредственото ръководство на ръководителя на работната група.
Чл. 138. (1) Преди да започне работа мотористът на моторния трион е длъжен да провери изправността на моторния трион, като обърне особено внимание на състоянието на режещия апарат, системата за мазане на веригата, спирачката на веригата, центробежния съединител и антивибрационното окачване на двигателя
към ръкохватките.
(2) Регулирането и притягането на възлите на моторния трион да се извършва само при спрян двигател.
(3) Зареждането на моторния трион трябва да се извършва при спрян двигател, на пожарообезопасена площадка, на разстояние не по-малко от 30 m от запален огън. Забранено е пушенето при зареждане на моторния трион.
Чл. 139. (1) Повалянето на дърветата започва с определяне на посоката на поваляне и подготовката на работното място.
(4) От гледна точка на извозването най-подходящо е повалянето да се извършва под ъгъл около 45° спрямо извозния път.
Чл. 140. (1) Подготовката на работното място обхваща почистването от храсти, сухи клони, сняг и други препятствия на работна площадка с радиус 1 m около подлежащото на поваляне дърво и очистването на пътеки за отдалечаване на работниците от падащото дърво.
(2) Пътеките за отдалечаване трябва да осигуряват бързо и безпрепятствено оттегляне на работниците назад и встрани от мястото на поваляне на дървото, на безопасно разстояние от пъна, не по-малко от 4-5 m.
(3) Отдалечаването на работниците от падащото дърво трябва да става косо назад −под ъгъл 45° спрямо продължението на посоката на поваляне на дървото.
Чл. 141. (1) За да се осигури падането на дървото в избраната посока, в основата му −откъм страната на повалянето, се прави засек.
(2) Засичането на дърветата се извършва клиновидно с два ряза −хоризонтален и наклонен под ъгъл не по-малък от 45°, които трябва да се срещнат в дъното на засека.
(3) Височината на засека, измерена от горната страна на дървото по наклона на склона, трябва да бъде не повече от 5 cm за дървета с диаметър в мястото на рязане до 20 cm. При по-дебели дървета височината на засека не трябва да е по-голяма от 10 cm.
(4) Дълбочината на засека при поваляне на здрави и прави дървета трябва да бъде от 1/4 до 1/3 от диаметъра на дървото в мястото на рязане.
(5) При поваляне на наклонени, сухи и гнили дървета, както и на дървета с едностранно развита корона, дълбочината на засека трябва да бъде 1/3 до 1/2 от диаметъра на дървото.
(6) При наличие на вятър всички дървета се повалят с подълбок засек.
Чл. 142. (1) От противоположната страна на засека се прави основният ряз, който трябва да бъде хоризонтален и на височина 3-4 cm над хоризонталния ряз на засека.
(2) Между дъното на засека и основния ряз се оставя непре- рязана (предпазна) ивица с ширина 2-3 cm при здрави и прави дървета и 4-5 cm при наклонени, сухи и гнили дървета.
Чл. 143. (1) При направата на основния ряз трябва да се предприемат мерки за наклоняването на дървото в посоката на поваляне, за да се избегне притискането на режещата част на моторния трион в прореза.
(3) При поваляне на дървета с диаметър в мястото на рязане над 40 cm за наклоняването им в избраната посока трябва да се използват най-малко два клина. Когато дърветата са по-тънки, наклоняването им може да се извърши и с помощта на лост.
Чл. 144. (1) Когато диаметърът на дървото е по-голям от дължината на шината, но по-малък от два пъти дължината є, основният ряз се прави в следната последователност:
1. с движеща се верига режещият апарат на триона се вкарва в дървото, като се избягва обратния удар и след като се постигне необходимата форма и ширина на предпазната ивица, се прави ряз назад с ширина около два пъти ширината на шината;
2. моторният трион се завърта на дясно (по посока на часовниковата стрелка), докато се оформи и останалата част от основния ряз.
(2) Повалянето на дървета с диаметър в мястото на рязане равен или по-голям от два пъти дължината на шината, но по-малък от 2,2 пъти, се извършва в следната последователност:
1. шината и веригата на моторния трион се вкарват в централната част на дървото от страната на засека, на височина 3-4 cm над хоризонталния ряз на засека и се прерязват дървесните влакна в централната част на стъблото;
2. моторният трион се премества на страната на основния ряз, който се прави по начина, описан в предходната алинея, като се оставя по-широка предпазна ивица −най-малко 5 cm, за да се компенсира отрязаната є част.
Чл. 145. (1) При поваляне на пречупено дърво, на което върхът опира в земята или е близо до нея, първо се отрязва връшката, след което пречупената част се събаря на земята с помощта на въже на трактор или ръчна лебедка, като дължината на въжето е най-малко 20 m.
(2) Когато дървото е високо пречупено, с неотделена връхна част, която не достига до земята, и двете части −стояща и пречупената, заедно се повалят под ъгъл 90° спрямо равнината на пречупването. Подпомагането на повалянето в този случай се извършва с вилка или лост, без използване на клинове.
Чл. 146. (1) Забранено е да се повалят сраснали дървета на един път.
Чл. 147. (1) При поваляне на полуизкъртено дърво, което е силно наклонено, първо се отрязват опънатите и напрегнати корени, за да падне дървото на земята.
(2) Преди отделяне на стъблото от дънера, последният се укрепва добре, след което се определя мястото на натисковата и опъновата зона и последователността на рязовете.
Чл. 148. (1) Когато отсечено дърво се закачи, се прекратява работата на разстояние най-малко 50 m от дървото и се предприемат мерки за неговото събаряне.
(4) Събарянето на закачени дървета се извършва чрез изтегляне на дънерната част назад с помощта на въже с дължина най-малко 20 m. Изтеглянето може да се извърши с лебедката на трактора или с ръчна лебедка, а също и с животинска теглителна сила.
Раздел II Кастрене на клони и разкройване на сортименти
Чл. 149. Кастренето на клоните, когато се провежда в сечището, трябва да се извършва на разстояние, не по-малко от 50 m, в хоризонтална посока от групата за поваляне.
Чл. 150. (1) Кастренето може да се извърши ръчно с брадви или механизирано с моторни триони и винаги започва от дебелия към тънкия край на дървото.
Чл. 151. (1) Когато кастренето се извършва в сечището на стръмни терени с наклон над 30°, повалените дървета преди кастренето трябва да се подпрат в долния край с колове или да се завържат в горния край за живорастящи дървета или здрави пънове.
Чл. 152. (1) При кастрене с брадва кастрачът трябва да отсича клоните, разположени на противоположната страна на стъблото, така че то винаги да се намира между него и отсичания клон.
(2) Работниците кастрачи трябва да са на разстояние един от друг не по-малко от 5 m.
(4) Мотористът на моторния трион застава от лявата страна на дървото по посока на движението си, като подава режещият апарат на моторния трион под прав ъгъл към клоните и ги прерязва наравно с повърхността на стъблото.
Чл. 153. (1) При рязане на дебели и силно разперени клони първо се прерязват клоните и разклоненията им, които пречат на движението на моториста, след това тези, които създават големи напрежения в основата и самите те са с големи вътрешни напрежения, и накрая се прерязва основният клон.
Чл. 154. (1) Разкройването на стъблата на сортименти с моторни триони се извършва в сечището или на временния склад.
(2) За да се предотврати разцепването на стъблото или затягането на шината и веригата на моторния трион в прореза, работниците трябва да си служат с подходящи спомагателни инстру- менти, като лостове, клинове и др.
Чл. 155. (1) Когато разкройването се извършва в сечището на наклонени терени, мотористът трябва да застава от горната страна на стъблото.
(2) Когато дървото е подпряно в долния край, разкройването започва от горния край, като всяка отрязана секция се отмества и спуска надолу до подпирането є в стабилна опора.
(3) Ако дървото е вързано в горния край, разкройването започва отдолу нагоре, като всяка отрязана секция се укрепва срещу внезапното є свличане надолу.
Чл. 156. (1) Провиснали на мост стъбла или конзолно навесени стъбла се разкройват чрез срещуположни рязове или чрез обхождане и ограничаване на опасното сечение, като последователността на рязовете се определя в съответствие с чл. 147 ал. 4 т.т. 1 - 5.
Раздел III Машинно поваляне, кастрене и разкройване
Чл. 157. (1) При сеч и първична обработка на дървени материали с машини, зоната в радиус 50 m около машината е опасна и пребиваването на хора и разполагането на други машини в нея е забранено.
Чл. 158. В началото на работната смяна операторът на машината е длъжен да я огледа, да се убеди в изправността на механизмите, възлите и системите, от които зависи неговата безопасност и безопасността на други лица и машини, пребиваващи при необходимост в опасната зона.
Чл. 159. При работа с машини за поваляне, кастрене и разкройване (харвестери), както и при провеждане на техническото обслужване и текущия ремонт, трябва да се спазват правилата, определени в Глава втора на настоящия Правилник и специфичните правила, залегнали в Инструкцията за безопасна работа със съответната машина.
Чл. 160. При преместване на машините за поваляне, кастрене и разкройване от един обект на друг, стрелата трябва да бъде поставена в транспортно положение.
Раздел IV Работа с подвижни секачни машини
Чл. 161. Секачната машина трябва да се установи стабилно на подравнена площадка, непосредствено до фигурата с материали, подлежащи на насичане.
Чл. 162. Зоната около секачната машина с радиус 20 m e опасна и пребиваването на странични лица и други машини в нея е забранено.
Чл. 163. Всички секачни машини, снабдени с механично подаващо устройство, трябва да имат приспособление за спиране и реверсиране на подаването на материалите.
Чл. 164. При работа с подвижни секачни машини трябва да се спазва следното:
Раздел I Строителство на тракторни горски пътища
Чл. 165. (1) Проектирането и строителството на тракторните пътища се предхождат от оглеждане на терена за наличие на признаци на свлачища, мочурища и др.
(2) При проектирането и строителството да не се превишават допустимите надлъжни наклони за съответните видове трактори и да се спазват изискванията за минималния радиус на кривите, широчината на пътното платно и уширението в кривите.
Чл. 166. (1) Строителството на тракторен път трябва да започва след като оста на пътя е трайно обозначена на терена с колчета.
Чл. 167. (1) Всички земни работи при строителството на тракторните пътища трябва да се извършват по механизиран начин. Ръчни изкопни работи се допускат само в случаите, когато използването на строителни машини не е разрешено.
(2) При извършване на взривни работи трябва да се спазват реда и условията, определени със съответната нормативна уредба.
(3) Пътностроителните машини трябва да се управляват от правоспособни машинисти.
(4) Достъп до пътностроителните машини имат само служебни лица, непосредствено свързани с тяхното управление или ремонтно-възстановителни работи.
Чл. 168. (1) При наличие на подземни инсталации (електропроводи, газопроводи, водопроводи и др.) в близост до проектирания път, е забранено извършването на земни (изкопни) работи по трасето без писмено разрешение от съответната организация, отговаряща за тяхната експлоатация, придружено със схема за разположението им.
(4) Извършването на изкопни работи с булдозери, багери и други машини в близост до подземни инсталации се разрешава на разстояние не по-малко от 2 m встрани и 1 m над тях. По-нататъшната работа се извършва с ръчни инструменти внимателно и без удари.
Чл. 169. (1) Движението и работата с пътностроителни машини на терени, неотговарящи на техническата им характеристика, е забранено.
(2) Забранена е работата с неизправни машини, както и с такива, на които са свалени предпазните ограждения.
(3) Абсолютно е забранена работата с пътностроителна машина, когато в опасната є зона или под нея по склона има хора или други машини.
(4) При няколко последователно разположени пътностроителни машини разстоянието между тях трябва да бъде не по-малко от 20 m.
Чл. 170. (1) При работа с булдозер на високи насипи (над 2 m), разстоянието от края на веригите на булдозера до ръба на насипа не трябва да бъде по-малко от 1 m.
Чл. 171. (1) При работа с багери разстоянието между въртящата се платформа и земния откос трябва да бъде не по-малко от 1 m.
(2) Опасната зона около работещия багер се определя като към максималния излет на стрелата се прибавят 5 m.
(3) С багерите могат да се товарят и разтоварват само загребани с кофата материали.
Чл. 172. (1) При строителството на пътя ежедневно да се извършва оглед на оформените откоси и при поява на пукнатини и козирки да се направи обрушване (изкуствено срутване).
(2) В района на извършваните обрушвания на откосите е абсолютно забранено пребиваването на хора и други машини.
(4) Забранено е да се почива в основата на новоизградени откоси.
Чл. 173. (1) При спиране на работа пътностроителните машини да се оставят на разстояние най-малко 1 m от изкопа или насипа на пътя, като работните им органи се отпускат до опиране на земята.
Чл. 174. След приключване на извозването на дървените материали по даден път той се закрива в съотвествие с изискаванията на чл. 93 а, ал. 5 от Правилника за прилагане на Закона за горите.
Раздел II Монтаж и демонтаж на горски въжени линии
Чл. 175. Преди монтажа на горските въжени линии задължително се проверява изправността на въжетата и всички други елементи от материалната част. Те трябва да отговарят на посочените в техническата инструкция показатели и на установените за страната изисквания.
Чл. 176. (1) Монтажът на горските въжени линии се извършва в съответствие с предварително изготвен и утвърден технически проект, който трябва да съдържа:
1. ситуация и дължина на трасето;
2. надлъжен профил с местата и височините на подпорите
за дългите въжени линии от типа на “Пирин”;
3. мястото на задвижващото устройство;
4. местата, начините на закотвяне и размерите на котвените устройства на носещото въже.
(2) Проектите на въжените линии с дължина до 500 m се одобряват от директора на държавното лесничейство, а над 500 m −от началника на регионалното управление на горите.
(3) В местата на пресичане на въжените линии с път, по който има движение на превозни средства и хора, задължително се поставят устойчиви предпазни скари и предупредителни табелки.
Чл. 177. (1) Монтажът и демонтажът на късометражните въжени линии се извършва от обслужващия ги персонал, който трябва да е преминал специална подготовка за това.
(2) Монтажът и демонтажът на дългометражните въжени линии от типа на “Пирин” се извършва от специална монтажна група.
(5) Забранено е изпълнението на каквито и да е монтажни и демонтажни операции на подпорите високо над земята, без употребата на предпазни колани.
Чл. 178. При направата на просеката дърветата с широки корони, които стесняват просеката във височина, се окастрят или отсичат.
Чл. 179. При започване на монтажа на въжената линия трябва да се осигури стабилна разговорна съобщителна връзка между отделните звена на работната група. Ако се използва жична телефонна линия, тя се монтира първа и се демонтира последна.
Чл. 180. (1) За подпори на горските въжени линии могат да се използват подходящо разположени живорастящи дървета, без гнилоти, раковини, мразобойни и други недостатъци, ако размерите им съответстват на изискванията на проекта на дадената въжена линия.
(2) Използваните за подпори живорастящи дървета трябва да се окастрят до мястото на връзване на седловите стойки. Ако височината на връзването превишава 30 пъти диаметъра на дървото на гръдна височина, дърветата трябва да се укрепят с обтяжки, както изкуствените подпори.
(5) При монтиране на подпори на стръмен терен предварително около основата на подпорния стълб се подготвя хоризонтална площадка с минимални размери 1x1 m.
Чл. 181. (1) Седловите стойки за носещото въже се окачват към подпорните стълбове още преди тяхното изправяне. Преди изправянето на подпорите се заковават и стъпенките на разстояние между тях, не по-голямо от 40 cm, посредством три пирона с дължина 12-15 cm.
(2) За издигане на подпорите трябва да се използват подходящи изправни съоръжения като въжеобтегач, ръчна лебедка, преносима моторна лебедка и др., които трябва да са разположени на безопасно място и на разстояние най-малко един и половина пъти височината на издиганата подпора.
Чл. 182. (1) При строеж на плаващи подпори на дълги въжени линии, дължината на напречното подпорно въже не трябва да надвишава 500 m. Дебелината на въжето и начинът на закотвяне трябва да отговарят на техническия проект на линията.
Чл. 183. Развиването на навитите на макара въжета трябва да става след като макарата се постави на ос, така че да може свободно да се върти, но да има и сигурни спирачки.
Чл. 184. (1) Носещото въже на дългометражните въжени линии задължително се изтегля механизирано с помощта на теглителното им въже или друго подходящо спомагателно въже със скорост, не по-голяма от 1 m/s.
(2) Преди вдигане на носещото въже на седловите стойки, жлебовете им трябва да бъдат добре гресирани.
(3) При вдигане на носещото въже на дългометражните въжени линии до седловите стойки задължително да се използват две помощни отклонителни ролки, от които едната се разполага в горната част на стълба, а другата −в основата му.
(4) вдигането на носещото въже върху седловите стойки трябва да става, само когато то е напълно отхлабено.
Чл. 185. (1) Ролковият път за теглителното въже при двувъжените линии за въздушно извозване се монтира след изтегляне на носещото въже и окачването му на седловите стойки.
(2) При въжените линии с автономна лебедка задължително се изгражда здрава дървена скара за лебедката, а през зимния период −уплътнено моторно помещение. Пред моториста трябва да има метална решетка, която да го предпазва при скъсване на теглителното въже.
Чл. 186. (1) Котвеният трап трябва да бъде покрит и отводнен за запазване на котвения труп и котвените въжета.
Чл. 187. (1) Натягането на носещото въже на двувъжените линии трябва да се извършва при строго спазване на изискванията, посочени в техническия проект на съответната въжена линия.
(6) Окончателното натягане на носещото въже на дългометражните въжени линии тряба да се извършва на етапи като на един етап се изтегля най-много 1,5 m от въжето.
Чл. 188. Носещите въжета и задвижващото устройство на въжените линии задължително се заземяват против мълнии посредством меден проводник със сечение най-малко 25 mm2.
Чл. 189. (1) Приемането и пускането в експлоатация на късометражните въжени линии става с протокол от комисия, съставена от ръководителя на обекта и ръководителя на групата, която обслужва линията.
(2) Приемането и пускането в експлоатация на дъгометражните въжени линии става с протокол от комисия, в която се включват представител на Държавното лесничейство, ръководителя на обекта, ръководителя на монтажната група и ръководителя на групата, която обслужва линията.
(3) Ако се констатират пропуски и грешки при монтажа, те се описват в протокола, а въжената линия не се приема и не се пуска в експлоатация до пълното им отстраняване.
Чл. 190. (1) Закриването на въжените линии се извършва в съотвествие с изискванията на чл. 93 а, ал. 4 на Правилника за прилагане на Закона за горите.
Чл. 191. Освен указаните в настощия Правилник правила трябва да се спазват и конкретните правила и изисквания, включени в инструкциите за монтаж и демонтаж на отделните въжени линии.
Раздел III Спускане на дървени материали
Чл. 192. (1) Спускане на дървените материали по терена се допуска само на къси разстояния. Извършва се от двама работници с помощта на лостове или цапини.
Чл. 193. (1) При използване на въжени спускове трябва всеки ден преди започване на работа да се проверява изправността на въжения спуск.
Чл. 194. (1) Движението на хора и работата под самите въжени спускове и на разстояние до 50 m около тях е забранено.
Чл. 195. Закриването на въжените спускове се извършва в съответсвие с изискванията на чл. 93 а, ал. 5 на Правилника за прилагане на Закона за горите.
Раздел IV Извозване на дървени материали с животинска теглителна сила
Чл. 196. (1) При извозване на дървените материали с животинска теглителна сила да се използват подходящи, според сезона, извозни средства −коли, колесарки или влачки, изправни впрегатни амуниции и подходящи подкови за животните.
(3) При извозване на дървените материали чрез влачене, предният край на материалите да бъде повдигнат на колесарка или влачка или да се води в направляващи корита-шейни.
(5) При извозване на дървени материали по стръмни пътища, колесарките задължително трябва да имат изправни устройства за спъване на колелата.
Чл. 197. (1) Пътните участъци, минаващи край дълбоки урви и брегове, както и високите мостове трябва да имат ограждения против свличане на извозваните материали.
Чл. 198. (1) Извозвачът е длъжен да познава добре характера и състоянието на извозния път, стръмните и опасните участъци, местата за разминаване и реда за движение.
(4) При извозване по стръмни пътища разстоянието между колите или влачките трябва да бъде най-малко 30 m.
(5) Преминаването на много стръмните участъци от пътя трябва да става поединично, само след като предната кола, колесарка или влачка е излязла от тях.
Чл. 199. При извозване на дървени материали с животинска теглителна сила се забранява:
Раздел V Извозване на дървени материали с трактори
Чл. 200. (1) Управлението на дърводобивните трактори се предоставя само на правоспособни трактористи, преминали допълнително обучение за работа в дърводобива.
(2) Прехвърлянето на тракторист от един трактор на друг се допуска само след допълнителен инструктаж.
Чл. 201. Тракторите за чокерно извозване трябва да имат защитна мрежа на задното стъкло за предпазване на тракториста при скъсване на теглителното въже на лебедката.
Чл. 202. При извозване на дървени материали с трактори е забранено:
Чл. 203. (1) При полунатоварено извозване дървените материали се завързват с помощта на завръзни въжета на разстояние, не по-малко от 60 cm от челата им.
(8) При сигнал “Спри”, независимо от кого е подаден, трактористът е длъжен да преустанови изтеглянето на товара или движението на трактора.
Чл. 204. (1) При формирането на товара на специализираните трактори за безчокерно извозване, снабдени с хидравлични манипулатори за самонатоварване, се забранява присъствието и движението на хора в обсега на стрелата на манипулатора.
Чл. 205. (1) При тракторите за полунатоварено извозване предният край на дървените материали трябва сигурно да лежи върху щита или конника, или да виси свободно под арката, без да опира в кабината или шасито, като завръзните въжета не трябва да се намотават на барабана на лебедката.
(3) При завиване и маневриране на трактора с товара се допуска да има работници само от вътрешната страна на кривата на разстояние, не по-малко от 10 метра.
(4) При затискане или запъване на извозваните материали, те се освобождават само след спиране на трактора и пълно отпускане на въжето на лебедката.
(5) Спускането на натоварения трактор по стръмни скатове и пътища трябва да става на най-ниската предавка. Забранява се при тези условия да се изключва съединителя, да се превключват предавките или да се гаси двигателя.
(6) При движение на няколко трактора между тях трябва да има безопасно разстояние, не по-малко от 50 m, а при пътища с по-големи наклони −не по-малко от 100 m.
Чл. (1) Криволинейните участъци на тракторния път, минаващи край дълбоки и стръмни долове, трябва задължително да бъдат оградени откъм страната на откоса срещу странично свличане на извозваните материали.
(2) На местата, където тракторите пресичат или излизат на автомобилни пътища, задължително се поставят предупредителни табели.
Чл. 206. (1) Забранено е да се извозват дървени материали от зона, разположена под или над мястото на поваляне на дърветата.
(2) Забранено е да се извозват дървени материали на разстояние в хоризонтална посока по-малко от 100 m встрани от мястото на поваляне на дърветата, освен когато трактористът е в работна група със секачите.
1. да спре трактора на разстояние 60-70 m от секача, който поваля дърветата, и да подаде звуков сигнал;
2. да придвижва трактора по-нататък само след ответен сигнал от секача, който поваля дърветата;
(4) Секачът подава сигнал за придвижване на трактора към зоната за формиране на товара, само след като е повалил дървото, което е започнал да поваля.
Чл. 207. (1) Освобождаването на дървените материали при разтоварването се допуска само след спиране на трактора, пълно отпускане на теглителното въже на лебедката и лягане на товара върху терена.
Чл. 208. (1) Почистването и техническото обслужване на тракторите да се извършва само при спрян двигател и изключени агрегати.
Раздел VI Извозване на дървени материали с въжени линии и системи
Чл. 209. (1) Управлението на различните видове въжени линии и системи се поверява само на лица, които притежават необходимата правоспособност:
1. за въжените линии с автономна лебедка −моторист на въжена линия;
2. за тракторните въжени линии −тракторист и въжар;
3. за въжените линии, задвижвани с мотолебедки −моторист на моторен трион и въжар.
Чл. 210. (1) Подреждането на дървените материали за извозване с въжени линии трябва да става на разстояние, не помалко от 3 m встрани от проекцията на носещото въже, и то само през времето, когато вагонетката се движи без товар към товарната станция.
(3) Товарът да се привлича и вдига към товарната вагонетка, само след като прикачвачът се отстрани на безопасно разстояние.
Чл. 211. При извозване на дървени материали с въжени линии се въвеждат следните ограничения и забрани:
11. при въжените линии за въздушно извозване се забранява спускането на вагонетката с товар да става със скорост, поголяма от 5-6 m/s. Когато вагонетката минава през седловите стойки, скоростта є не трябва да превишава 1,5 m/s.
Чл. 212. (1) Придвижването на тракторните въжени линии
трябва да се извършва със скорост до 15 km/h.
Чл. 213. (1) Машинистът е длъжен ежедневно да преглежда състоянието и закрепването на въжетата, като и на задвижващото устройство.
(2) Всеки месец задължително се извършва преглед и мазане на всички съоръжения на въжените линии. При констатиране на неизправности, работата на линията се спира до тяхното отстраняване.
(3) На всеки три месеца ръководителят на обекта и машинистът преглеждат състоянието на въжената линия и да вписват резултатите от прегледа в дневника на въжената линия.
Чл. 214. (1) При въжените линии, задвижвани с автономни лебедки, отработените газове от двигателя задължително трябва да се отвеждат извън моторното помещение.
(3) забранява се да се пали огън около моторното помещение или задвижващия трактор на разстояние, по-малко от 30 m.
Чл. 215. При работа с горските въжени линии трябва да се спазват и всички конкретни правила и изисквания, залегнали в техническата инструкция на съответната въжена линия.
Раздел I Товарене на дървени материали в сечище и на временен склад
Чл. 216. Товаренето на дървените материали в сечищата и на временните складове се извършва с хидравлични стрелови манипулатори, монтирани на трактори или автомобили (хидравлични стрелови кранове) изброяват се с челюстни товарачи и ръчно.
Чл. 217. За работа с хидравлични стрелови кранове и челюстни товарачи се допускат правоспособни водачи на колесни трактори и автомобили, притежаващи документи за завършени курсове за кранисти или за работа с челюстни товарачи.
Чл. 218. Всички кранове и товарачи трябва да бъдат снабдени с табелки или надписи за максималната им товароподемност, която не може да бъде превишавана.
Чл. 219. (1) Площадките за товарене трябва да се избират на равни места, да са почистени и да са с напречен наклон до 5°. Те се обозначават с табели, които предупреждават, че се извършва товарене и преминаването е ограничено или забранено.
Чл. 220. (1) По време на товаренето с хидравлични стрелови кранове и челюстни товарачи е забранено пребиваването на хора в опасната зона.
(2) Опасната зона при хидравличните стрелови кранове е периметърът около работещия кран с радиус, равен на максималния излет на стрелата плюс 5 m.
Чл. 221. Подлежащите на товарене дървени материали трябва да лежат на подложки и челата им да бъдат подравнени.
Чл. 222. (1) Преди започване на работа кранът се стабилизира и хоризонтира на площадката за товарене с помощта на стабилизаторите.
(2) Забранено е стабилизаторите да лежат върху обли ма- териали, върху мека и хлъзгава почва, както и под тях да се подлагат неустойчиви материали.
Чл. 223. (1) Захващането на материалите трябва да става до плътното сключване на челюстите на грайфера.
Чл. 224. Първите 2-3 товара при всяко стабилизиране на хидравличния стрелови кран да се извършват при 50 % от номиналната му товароподемност, за да се убеди кранистът в устойчивото стабилизиране на крана.
Чл. 225. При загребване на дървени материали с челюстни товарачи операторът е длъжен да следи за правилното положение на долната челюст, която трябва да е хоризонтална или с наклон 3°- 5° надолу.
Чл. 226. Придвижването на челюстните товарачи с товар по товарната площадка да се извършва само при долно разположение на грайфера.
Чл. 227. Забранено е с помощта на грайфера да се измъкват затиснати материали чрез хващането им в края.
Чл. 228. Водачът на транспортното средство е длъжен:
Чл. 229. Кранистът е длъжен да оповести със звуков сигнал началото на товаренето.
Чл. 230. При товарене с хидравличен стрелови манипулатор, монтиран на трактор, последният се стационира спрямо транспортното средство така, че хващането на материалите да става при странично положение на стрелата, а поставянето им в транспортното средство, когато стрелата се намира към задната част на трактора.
Чл. 231. При силен вятър −със скорост над 14-15 m/s, работата с крановете и товарачите се прекратява.
Чл. 232. Забранено е качването и слизането върху крановете и товарачите по време на движение и през време на работа.
Чл. 233. По време на работа вратите на кабините на машините за товарене трябва да бъдат затворени.
Чл. 234. При придвижване на хидравличните стрелови кранове от един на друг обект, стабилизаторите трябва да бъдат вдигнати и фиксирани, а стрелата −поставена в транспортно положение.
Чл. 235. При придвижване на челюстните товарачи на празен ход, технологичното оборудване трябва да бъде вдигнато над земята, така че да осигурява добра видимост на водача.
Чл. 236. (1) Забранява се ръчно товарене на едра и средна дървесина от земята.
Чл. 237. Забранява се по време на товарене на обли материали стоенето на хора в автомобила и върху материалите, подлежащи на товарене, или от противоположната страна на товаренето, на разстояние по-малко от 10 m.
Чл. 238. При товарене на тънки материали се допуска те да се подават до 2 m извън задната опора на каросерията, но без да опират в пътното платно.
Чл. 239. (1) Не се допуска при товаренето материалите да се подреждат извън габаритите на превозното средство или да се поставят в положение, което може да предизвика разместването им по време на движение.
(2) Превозването на дървени материали, извън габаритите на превозните средства, да се извършва в съответствие с изискванията за безопасност при движение по пътищата.
Чл. 240. Не се допуска претоварване на транспортните средства над нормативно определената товароносимост.
Чл. 241. След приключване на товаренето материалите се завързват здраво за климиите или платформата.
Раздел II Транспортиране на дървени материали
Чл. 242. (1) Транспортирането на дървените материали се извършва с оборудвани за целта обикновени или специализирани автомобили, трактори и автомобили с ремаркета и трактори сортиментовози.
Чл. 243. Превозните средства, предназначени за транспортиране на дървени материали, трябва да имат подсилена платформа с няколко носещи напречни греди и здраво закрепени към тях климии.
Чл. 244. Когато се превозват дълги стъблени секции или цели стъбла с колесар, върху платформата на автомобила трябва да има монтиран въртящ се стол, носещата повърхност на който да бъде оребрена или обкована с шипове.
Чл. 245. Между кабината и превозваните материали трябва да има здрава метална или дървена преграда. Височината на натоварените материали не трябва да бъде по-голяма от височината на преградата.
Чл. 246. Когато се превозват цели дървета, транспортните средства трябва да бъдат снабдени с въжета за връзване на товара в средата между автомобила и полуприцепа.
Чл. 247. Закрепването на хидроманипулаторите при самонатоварващите се автомобили и сортиментните трактори да се извършва по указаните начини за съответното транспортно средство.
Чл. 248. Преди потегляне водачът на транспортното средство е длъжен лично да огледа състоянието на товара и на самото транспортно средство. При лошо натоварване и закрепване на материалите или манипулатора, той няма право да потегли.
Чл. 249. При транспортиране на дървените материали се забранява:
Чл. 250. Разтоварването на дървени материали се извършва механизирано −с кранове и товарачи, или ръчно.
Чл. 251. При извършване на товаро-разтоварни работи да се спазват изискванията на съответната нормативна уредба за безопасност на работа със съответното съоръжение.
Чл. 252. Теглото на повдигнатите материали не трябва да превишава номиналната товароподемност на съответното разтовараващо средство.
Чл. 253. Работниците, заети с разтоварването, трябва да работят с каски и ръкавици.
Чл. 254. Забранява се разтоварване при неподаден предупредителен сигнал, при недостатъчна видимост и при лошо осветена площадка.
Чл. 255. При механизирано разтоварване на дървени материали с кранови устройства е забранено:
4. да се освобождават климиите като се стои срещу товара;
Чл. 256. При разтоварване на дървени материали с челюстни товарачи товарът трябва да бъде добре захванат и притиснат със затварящата челюст на грайфера.
Чл. 257. Забранено е при разтоварване на дървени материали в опасната зона на товароподемните машини да се намират хора или други машини.
Чл. 258. При ръчно разтоварване се забранява:
1. да се разтоварва едра и средна дървесина;
3. да има други хора върху превозното средство или в непосредствена близост до него откъм страната, където се разтоварва или в момента на освобождаване на климиите и товара.
ПЪРВИЧНА ОБРАБОТКА НА ДЪРВЕНИ МАТЕРИАЛИ НА ПОСТОЯННИ СКЛАДОВЕ
Раздел I Белене и цепене на дървените материали
Чл. 259. Беленето на кората и цепенето на дървените материали могат да се извършват механизирано с коробелачни и цепачни машини, а също и ръчно.
Чл. 260. При машинно белене с коробелачни машини се забранява:
1. да се правят опити за ръчно наместване или освобождаване
на дървените материали, които са в процес на белене;
3. да се отваря предпазния кожух или да се извършват ремонти при движещ се ротор.
Чл. 261. (1) Когато коробелачната машина е подвижна, преди началото на работа тя се стационира и укрепва в близост до материалите за белене.
1. да се подават материалите ръчно на разстояние, по-малко от 1 m до ротора;
Чл. 262. При белене с механизирани или с ръчни инструменти се забранява:
Чл. 263. Преместването от един труп към друг при белене с механизирани инструменти да се извършва при изключено състояние на белещия апарат.
Чл. 264. (1) При машинно цепене на обли дървени материали подаването на материалите към машината и отстраняването на разцепените части, да се извършва когато цепачният клин или тласкачът са напълно изтеглени в изходно положение.
Чл. 265. По време на цепенето се забранява:
1. ръчно наместване и придържане на дървесината към клина
или тласкача на цепачната машина;
Чл. 266. (1) При ръчно цепене да се използват брадви и специални клинове, които се набиват в материалите с дървен чук.
4. да се работи без ръкавици и очила;
Раздел II Нарязване на дърва за отопление
Чл. 267. Машинното нарязване на дърва за отoпление се извършва с циркуляри, банцизи, специални поточни линии и с помощта на електромоторни и бензиномоторни верижни триони.
Чл. 268. (1) При машинно рязане на дърва за отопление да се спазват общите правила за разкройване на дървени материали.
1. да се работи без ръкавици и предпазни очила;
2. да се пуска машината без предпазен кожух на режещото устройство;
3. да се режат материали с дължина над 1 m без помощник;
4. да се стъпва върху нарязаните дърва;
5. да се извършват регулировки и да се отсраняват повреди при включен двигател.
Чл. 269. При механизирано нарязване на дърва за отопление с моторни триони да се спазват правилата за безопасна работа с моторните верижни триони.
Раздел III Складиране и товарене на готовата продукция
Чл. 270. Размерите на фигурите с готова продукция трябва да отговарят на технологичната схема на работа на склада и на машините и съоръженията, с които се извършва складирането.
Чл. 271. Между отделните фигури с готова продукция трябва да има разстояние, не по-малко от 2 m.
Чл. 272. Максималната височина на фигурата при подреждане на пакети не трябва да превишава 1/3 от дължината є, а при насипно нареждане не трябва да превишава 1/4 от дължината на фигурата.
Чл. 273. При повдигане и преместване на дървени материали с кран кранистът трябва да се ръководи от сигналите на работниците товарачи.
Чл. 274. Преди повдигането на товара кранистът е задължен да предупреди със звуков сигнал товарачите и всички, които се намират около вдигнатия товар, да напуснат опасната зона.
Чл. 275. При преместване на товарите в хоризонтална посока, те трябва предварително да се повдигнат на височина, не помалко от 0,5 m над фигурата с материали, или над срещащите се по пътя на товара препятствия.
Чл. 276. Забранено е използването на неизправни товарозахващащи приспособления, както и вдигането на товари, превишаващи товароподемността на крана.
Чл. 277. Забранява се оставянето на товар във висящо положение при прекъсване на работа.
Чл. 278. При работа на смени кранистът, завършил смяната си, трябва да запише в дневника всички неизправности, установени по крана и да ги съобщи на приемащия смяната.
Чл. 279. Забранява се ремонтиране, почистване, смазване и оглеждане на товароподемните машини и съоръжения по време на работа.
Чл. 280. Всички работни места на постоянните складове трябва да бъдат снабдени с пожарогасители и други средства за гасене на пожари.
Раздел I Гасене на горски пожари
Чл. 281. (1) Членовете на противопожарните ядра от държавните лесничейства, дивечовъдните станции и членовете на гасаческите групи от местното население се допускат за участие при гасене на горски пожари след провеждане на инструктаж по безопасност при гасенето на горските пожари, който се провежда всяка година преди началото на пожароопасния сезон.
(2) Инструктажите по безопасност на труда се провеждат от специалисти от държавните лесничейства и дивечовъдните станции.
(3) Всички работодатели, техните представители и ръководителите на ведомства, организации и други (ловци, войска, пастири, туристи, пчелари и др.), извършващи дейности или пребиваващи на територията или в близост до горския фонд, са длъжни също да инструктират своите работници и членове, съгласувано с държавните лесничейства и дивечовъдните станции.
(4) Членовете на противопожарните ядра от държавните лесничейства и дивечовъдните станции се осигуряват със специални термозащитни облекла, лични предпазни средства и инструменти за гасене на горски пожари;
(5) Не се допускат до участие в гасене на горски пожари: лица ненавършили 18 г., бременни и кърмачки, инвалиди и психично болни.
Чл. 282. (1) Пожаронаблюдателните кули се изграждат при спазване на съответните строителни норми по одобрен строителен проект. Същите се оборудват със средства за радиовръзка.
(2) Забранява се за наблюдение да се използват високи единични дървета без допълнителни приспособления (стълби, парапети, обезопасено наблюдателно място и други).
(3) Забранява се по време на буря и поява на мълнии наблюдателят да се намира на наблюдателната кула.
Чл. 283. След оповестяване на горски пожар участниците в гасенето се превозват до мястото на пожара при спазване на изискванията на Закона за движение по пътищата и Правилника за неговото приложение.
Чл. 284. (1) До пристигане на мястото на пожара на органите от Пожарна безопасност и защита на населението, гасенето на пожара се ръководи от старшия по длъжност специалист или друг определен служител от държавното лесничейство или дивечовъдната станция.
Чл. 285. Ръководителят на пожарогасенето:
4. определя мястото и разположението на гасачите и отделните гасачески групи в зависимост от конкретните условия на развитие на пожара;
6. определя установен сигнал, надвишаващ по сила шума от пожара, за спиране на гасенето и изтегляне на гасачите на определени безопасни места;
7. след ликвидиране на пожара определя лица от лесничействата, държавните дивечовъдни станции и от гасаческите гру- пи от местното население за патрулиране (наряд) и действие при евентуално възобновяване на пожара;
8. уговаря начините за връзка с кметствата и органите на Пожарна безопасност и защита на населението в случай на възобновяване на пожара.
Чл. 286. Държавните лесничейства, дивечовъдните станции и кметствата осигуряват храна и вода за участниците в гасенето.
Чл. 287. Използването на автомобили, трактори, инструменти и друга техника при гасенето се извършва при спазване на съответните изисквания за безопасност.
Чл. 288. При гасенето на низови пожари да се спазват следните мерки за безопасност:
3. при пожари с голяма интензивност −частично гасене по фланговете, обхват откъм тила и активни мероприятия пред фронта с цел локализация (ограничаване) на напредването му;
Чл. 289. При гасене на върхови пожари се спазват следните мерки за безопасност:
1. основен метод за борба с върховите пожари е тяхното локализиране чрез изграждане на минерализовани ивици и просеки;
4. при използване на техника за изграждане на минерализовани ивици, прокарване на просеки и пътища, ръководителят на пожарогасенето в зависимост от конкретните условия определя минималните разстояния до пожара;
6. пускането на насрещен или изпреварващ огън се допуска при наличието или изграждането на сигурни опорни ивици (реки, пътища, просеки и минерализовани ивици с достатъчна ширина) и след внимателна преценка на условията на горене;
7. ръководителят на пожарогасенето разрешава пускането на насрещен огън, само след като се убеди, че между него и настъпващия пожар няма останали хора (гасачи).
Чл. 290. При гасене на пожари в планински гори и гасене на големи пожари да се спазват следните мерки за безопасност:
2. всяка гасаческа група трябва да включва не по-малко от
4 души, като поне един от тях трябва да познава добре местността и особеностите на гората (насаждения, култури, пътища и др,);
3. директно се гаси само в участъците с малка интензивност на пожара, а при такива с голяма интензивност или върхови пожари, се пристъпва към локализиране;
5. гасачите напускат определените им места само при получаването на предварително уговорения сигнал за напускане или в случай, че са получили изгаряне, нараняване, задушаване от дим или при опасност за обхващане от огъня;
6. гасачите се изтеглят към предварително определени места за събиране.
Чл. 291. За да се избегне вредното влияние (задушаването) от продуктите на горене, гасачите трябва да са снабдени с лични защитни средства или да поставят мокра марля (кърпа) на устата и носа.
Чл. 292. Гасачите, обградени от огъня, да се насочват към по-ниските и влажните части на терена, като се придвижват възможно по-ниско до терена.
Чл. 293. Лицата, които ще търсят и извеждат обградени от огъня гасачи, и ще дават първа помощ, трябва да са снабдени със специално защитно облекло и лични предпазни средства.
Раздел II Гасене на пожари в производствени и спомагателни сгради и помещения
Чл. 294. Всички сгради и помещения трябва да отговарят на изискванията на Наредбата, посочена в чл. 126 на настоящия Правилник.
Чл. 295. Сградите, помещенията и горските пунктове трябва да бъдат снабдени с необходимия противопожарен инвентар и да бъдат стопанисвани съгласно действащите противопожарни нормативи.
Чл. 296. При съмнение, че пожарът е обхванал значителен обем от сградата или пункта, при застрашаване на съседни сгради и при наличие в близост до него на горими материали първо задължение е да се уведомят съответните противопожарни служби.
Чл. 297. До пристигането на пожарните служби на мястото на пожара да се изясни и извърши следното:
1. проверява се наличието на хора и животни в горящата и/ или съседните сгради и се организира тяхната евакуация;
2. проверява се наличието в сградите на горими вещества с особена опасност: кислородни бутилки, ацетиленови генератори, заредени с гориво машини, химически вещества, минерални торове и други леснозапалими вещества и материали;
3. определят се тези сгради и съоръжения в съседство на горящите, върху които огънят може да се прехвърли;
4. прекъсва се електрозахранването в горящата и/или застрашените от пожара сгради;
5. установява се местонахождението на водоизточниците и техния запас (дебит);
6. да се организира посрещане и запознаване с обстановката на силите и средствата от противопожарната охрана.
Чл. 298. (1) Спасяването и евакуирането на хора и животни трябва да се извърши по най-късия възможен път, включително и чрез избиване на врати или отвори в стените.
(2) При спасяването и евакуирането на животни се режат поводите за завързване и не се застава на техния път за излизане.
Чл. 299. При пожар вътре в помещения и сгради да се отварят само тези отвори (прозорци, врати и др.), които са необходими за евакуацията и спасяването на хора и животни, или през които ще се подава вода за гасене на огъня.
Чл. 300. При гасене на пожари в сгради и помещения с химически вещества, минерални торове, смоли и други, трябва да се знае:
1. вида на химическото вещество, минералния тор и други потенциално опасни вещества, тяхното количество, опаковка и точното им място;
2. наличието на вещества, които при нагряване се самозапалват, могат да се взривят, да доведат до задушаване или при подаване на вода да усилят горенето си;
3. при смесването на селитри с негасена вар, хлорна вар, калциев карбит и др. температурата на реакцията достига 800°С, която значително надхвърля температурата на самовъзпламеняване на дървесината, смолата и др. вещества;
Чл. 301. (1) При гасене на горящи химически вещества гасачите трябва да се намират откъм наветрената страна.
(2) При гасене на химически вещества вътре в сгради и помещения гасачите трябва да бъдат снабдени със защитно облекло и изолиращи противогази.
(3) При гасене на химически вещества с вода да се следи нейния отток да бъде в безопасни за хората и животните места.
Чл. 302. Всички участници в гасенето на пожара трябва строго да изпълняват разпорежданията на службите за Пожарна безопасност и защита на населението.
ЛОВНОСТОПАНСКА ДЕЙНОСТ И БЕЗОПАСНОСТ ПРИ ЛОВУВАНЕ
Раздел I Ловностопанска дейност
Чл. 303. Ловностопанската дейност, свързана с опазването, охраната и грижите за дивеча, се осъществява от лица с необходимата квалификация и опит, предварително инструктирани по здравословни и безопасни условия на труд.
Чл. 304. Осигуряването на здравословни и безопасни условия на труд при провеждане на ловностопанската дейност се регламентира с разработена от специалист писмена инструкция, утвърдена от работодателя и/или Председателя на ловно-рибарското сдружение.
Раздел II Безопасност при ловуване
Чл. 305. Ловуването и безопасното съхранение и боравене с ловно оръжие се извършва при стриктно спазване на изискванията на Закона за лова и опазването на дивеча и Правилника за неговото прилагане и Закона за контрол над взривните вещества, огнестрелните оръжия и боеприпаси и Правилника за неговото прилагане.
Чл. 306. (1) Отговорен за безопасното провеждане на ловуването е ръководителят на лова.
(2) Фукциите на ръководителя на лова са определени в член 59, ал. 3 на Правилника за прилагане на Закона за лова и опазване на дивеча.
Чл. 307. За осигуряване на безопасност при ловуването трябва да се спазват следните общи правила:
Чл. 308. Забранява се:
Чл. 309. Контролът по прилагането на Правилника за здравословни и безопасни условия на труд в горите се осъществява от органите за спазване на трудовото законодателство и от органите на МВР, съобразно тяхната компетентност.
Чл. 310. (1) Нарушителите на изискванията на този правилник, ако не подлежат на по-тежко наказание, носят отговорност по чл. 413 и чл. 415 от Кодекса на труда.
(2) Установяването на нарушенията по ал. 1, издаването на наказателни постановления, тяхното обжалване и изпълнение се извършват по реда, определен в Закона за административните нарушения и наказания.
1. “ръководител” е физическото лице, което представлява работодателя, наема и/или възлага по договор дейности на лица за изпълнение на трудовите процеси;
2. “работещ” е понятието, определено в § 1, т. 10 от допълнителните
разпоредби на Наредба № 7 от 23.09.1999 г. за минималните изисквания за здравословни и безопасни условия на труд на работните места и при използване на работното оборудване;
3. “работно оборудване” е понятието, определено в § 1, т. 4 от допълнителните разпоредби на Наредба № 7 от 23.09.1999 г. за минималните изисквания за здравословни и безопасни условия на труд на работните места и при използване на работното оборудване.
§ 2. Този Правилник се издава на основание чл. 275 и чл.
276, ал. 3 от Кодекса на труда във връзка с чл. 19, ал. 4 от Закона за администрацията.
§ 3. Отговорност за спазване на изискванията на Правилника носят лицата по чл. 2 от него.
§ 4. Контролът по изпълнението на Правилника се възлага на председателя на държавната агенция по горите, нейните структури и специализирани териториални звена.
§ 5. Служителите от държавните лесничейства и държавните дивечовъдни станции контролират изпълнението на изискванията на този правилник от всички физически и юридически лица, извършващи дейности в горите.
§ 6. Изменения, допълнения и тълкувания на правилника се правят само от Държавната агенция по горите след съгласуване с Министерството на труда и социалната политика.
§ 7. Нарушителите на изискванията на този правилник носят отговорност съгласно действащото в страната законодателство.
§ 8. Този Правилник отменя Правилника по безопасност на труда в горите от 1999 г. и влиза в сила от деня на обнародването на заповедта за утвърждаването му в Държавен вестник.