Самосъзнание.com | Любов - Мъдрост - Истина: Его
7.04.2009г.
Л-я: Вкусът на суфизма.
ИР: Що е суфи?
Л-я: Нафса (егото според суфите).
ИР: Що е суфизъм?
Л-я: Иблис и злото.
ИР: Що е това Аллах?
ВКУСЪТ НА СУФИЗМА
Суфи казват: Дяволът е много хитър. Той дори често вкарва човека в правия път. Забележете, пак ще повторя: Дяволът е много хитър, той дори често вкарва човека в правия път, защото знае, че човекът не е готов за духовен подвиг, няма устой. И после започва да го отчайва – това е стратегия. Значи, трябва да разберем тези подходи. Може да те направи монах, може да те кара да постиш и ти си мислиш, че е за здраве. Когато дяволът те кара, той има особени цели, той винаги има полза. Трябва да се научите да различавате, след време ще говорим повече за него.
Казва един суфи: Аз дойдох при Тебе, Аллах, чрез Тебе, и така получих Тебе.
Суфите казват: Бавният път на знанието се осъществява по пътя на човешкото обучение. Истинският път на знанието се осъществява по пътя на Божественото наставление. Това са различни пътища.
Бавният път, това е маршрутът на петте чувства, но голяма част от тези хора се провалят, независимо от успехи и победи, и каквото и да е. Този тип хора имат два вида ограничено знание. Първо, когато ги обучава друг човек, и второ, когато те сами разсъждават. Тези два пътя са само условно добро. На едно ниско ниво те са все пак условно добро и затова, малко или много те биват обхванати от невежеството. И тези двата вида хора биват обхванати от невежеството.
Вторият път, пътят на Божественото наставление е за този, който е станал достоен. Тогава той идва тук и се подготвя за Божествени откровения. Тук човекът трябва да се очисти напълно от света и от земните желания; дотогава той не е достоен. Загатват му се неща, но не е достоен. Значи, трябва да се очисти от света и от земните желания.
За да бъдеш достоен за Божественото знание и наставление, трябва да избереш твърдо Бог и Истината. Тогава Неговото свещено внимание, на Бога, вече се насочва към тебе. Тогава Бог ти дарява Божествен взор. Можеш да проникваш в нещата и постепенно да ги разбираш.
Любовта към Бога може да отрече само този, който е останал в петте сетива, т.е. може да се каже на нивото на животните. Разбира се, има животни и с шесто чувство; има и хора.
Любовта не може да се научи от хората – другото нещо, което казват суфи – тя е един от даровете на Бога и идва по Неговата милост. Когато хората обичат човешки същества, Бог им причинява мъка, за да видят те своето лицемерие. Бог иска иначе абсолютен свещен брак с всичко, защото всичко е Негово. Не можеш да обичаш човека – трябва да обичаш Бог в човека, тогава ще имаш правилен подход.
Знание, което не те отвежда до Бога, до реалността, увеличава твоето невежество.
По пътя на суфи, каквото и да се случи, милост или гняв, все е хубаво. Защо? Защото суфи е влюбен в двата лика на Бога. Значи, той обича и милостта на Бога, и гнева, защото гневът е просто справедливостта Му.
Атар казва: Този, който е изпълнен с любов, от кое ли вероизповедание ще е? И отговаря: От изповеданието на Бога. После казва: Този, който е изпълнен с Бог, трябва ли му някакъв ритуал? Подразбира се. И казва: Научи се, приятелю, на това, че ние търсим единствено Бога, а не нещата. Ние търсим единствено Бога и то чрез светлина, идваща от Него.
Знания, приети чрез Божествени откровения, са мощни и съвършени, защото са получени по Божествен път. Но има един друг вид знание, илхан, т.е. Божествено внушение. То също е много ценно, то е междинно, защото тук душата придобива стремеж и увереност по своя път. Така тя се подготвя за дълбоки Божествени откровения, придобива стремеж, увереност и върви към все по-голяма чистота.
Разликата между откровение и Божествено внушение е тази, че откровението е явно разкритие, а внушението е като светлина, идващо от скрит светилник. То идва за душата, за да я води и учи, да я подготвя.
Няма нужда човекът, казват суфите, да се бори със злото и да отхвърля дявола. Просто усъвършенствай любовта си към Бога. Просто е: усъвършенствай любовта си към Бога.
Този, който не разбира злото, се поставя в невежество.
Гневът и милостта на Бога са сгодени, съединени и от този съюз се е родил двойнствения свят на доброто и злото.
Злото е загадка на битието. Ако Бог лиши света от злото, то този Бог не може да се нарече добър. Наистина е така и така мислят суфите; не може да се нарече добър. Ще обясня: Бог е Абсолютно Единство и затова и доброто, и злото Му служат. Дали ние одобряваме е без значение. Те служат на Неговата скрита и висша цел. В ръцете на Бога доброто и злото действат в съгласие. Милостта и гневът му са в пълно съгласие. И пак казвам: а какво мислим ние, няма значение, Бог просто действа. И е казал ясно: Не съдете! Т.е. това означава, че гневът и милостта са части от величието на Бога. Не може да осъждаш гнева, несправедливостта, на която ти не знаеш дълбоките причини. Значи, части от величието на Бога, части от това страховито Единство.
Самият Бог е, Който потъпква и възвишава. Забележете, не е дявола, Бог потъпква и възвишава. Той има план с всяка душа. Той е Самият велик Деятел. И казват суфите: Виж принизената земя и възвисеното небе – все е Той.
И така, какво ни казва Ибн Араби: Аз странствах навътре в себе си и когато достигнах до Бога, аз станах чисто служене, без сянка на богослужение. Чисто служене! Значи съществува служене, но това е само условно. Всъщност съществува само Бог. И казва Ибн Араби: Изглежда, че аз съм служител и че аз проповядвам, но всъщност само Бог действа. Ние не можем да произведем действие; Сатана не може да направи действие; даже и Христос, т.е. действа страховитото Единство, действа само Бог. И който осъжда нещо, той осъжда себе си.
ЩО Е СУФИ
Суфи е този, който е изчезнал за себе си и е жив за Истината. Т.е. той се е изплъзнал от човешките склонности и реално е придобил Бога отвътре.
Суфи е този, чиято душа е в тялото му, чиято душа е вътре в тялото му.
Един суфи казва: Аз не търся добри хора. Аз търся безумци. Аз търся безумно влюбените в Бога, безумно отдадените, и това са суфите.
За обикновените хора са създадени заповедите, а за суфи е създадена Любовта.
Суфи не търси святост. Забележете, не си губи времето със святост. Суфи търси Бога и Го намира – нещо по-дълбоко, по-конкретно и по-точно. Ще обясня: светецът следва определени закони и правила, и живее по тях. Суфи не приема никакви закони и правила, а само Любовта към Бога.
Суфи вижда океана чрез очите на Океана, а не чрез очите на капката, т.е. не чрез ума и логиката – те са капката.
Що е суфи? Суфи е този, който е изчезнал, който се е освободил от себе си.
Дали е болен или здрав, за суфи е все едно, защото той никога не отхвърля Бога. И при болест, и при здраве, на него му е безразлично, но той е насочен изцяло към Бога.
Суфи е този, който е постигнал сърцето си и поради това суфите са хора на тайното знание.
Смъртта е принудена да въведе суфи в мистичната свобода, тя няма избор.
Онзи, който е пречистен посредством Любов, е чист, а онзи, който е погълнат от Бога и е изоставил всичко друго, е суфи.
Суфи не пътешества в света. Той пътешества от себе си към Бога.
Суфи, това е състоянието на изчезналото Аз.
Злите мисли не са в състояние да понесат състоянието на суфи. Състоянието на суфи е любов към Бога.
Суфи не вижда в човека нито враг, нито приятел, а само Бог, действащия Бог.
Суфи се възхищава на противоположностите.
Суфи казва: Бог не е в някакви небеса. Той върви редом с мен.
Освен това, суфи не пие вода; суфи пие Любов – това е разликата.
Суфи е обкръжен от аромата на Истината.
Според суфи, човекът трябва да се подобри вътрешно, а не да чака добри външни условия.
Истинският суфи живее естествено в своята вечност. Дали е долу, или в другия свят, или в Бога, той все живее естествено в своята вечност.
Истинският суфи се наслаждава на света, забележете, повече от земните хора, защото той се наслаждава чрез Бога, чрез Божествената Любов.
Суфи са просто хора, хора на пътя. Тяхното ежедневие не е човешко. То се ръководи от Бога.
Суфи не търси отговор, защото отговор означава ограничение, даже ограбване.
Суфи е търсач на Същността.
Суфи царува, защото се е справил със своите скрити изкушения. Той се е справил с тях, със своите скрити изкушения.
Истинският суфи е пиян, защото той е същество, видяло своята същност. Той наистина е познал Любовта.
НАФСА
Нафса, това е нисшият човек, най-общо казано нисшият човек, нисшият ум, нисшето сърце, нисшата душа. Това е на езика на суфи нафса. Ще говорим за нафса или за егото.
Сърцето живее между двама господари: духът и нафса (егото). Който надделее, става господар на сърцето.
Любовта и добродетелите са армията на духа, а страстите са армията на нафса.
Желанието да се освободиш от нафса, е също желание на егото. Просто помни Бога, това е методът; просто помни Бога, все по-често. Не се безпокой за егото, просто постоянно мисли за Бога и егото ще се разтопи.
За да постигнеш нещо по пътя си, нафса трябва да е овладян.
Нафсът е трудна задача. Той е мъртво блато, което трябва да се превърне в плодородна земя.
Когато воюваш с нафса, той дълго време не изчезва, а става все по-изтънчен. И там, в скритото, изтънченото, трябва да го победиш.
На езика на суфи, очистване означава умъртвяване на нафса.
Бог е създал нафса като противник, но не му е дал победата.
Нафсът трябва да бъде унищожен, което означава овладян, защото той е велика завеса между тебе и Бога.
Всеки човек е длъжен да разкрие пред своя нафс книгата на вдъхновението, за да му напомни (на нафса) за Първоизточника.
Човек трябва да има любов към Бога, а не самолюбие, не самовлюбеност; тя е от нафса.
Зикр или постоянната молитва, постоянното спомняне на Бога, постепенно отстраняват от съзнанието всички излишни обекти. Така нафса постепенно се изпраща в забвение.
Постоянната преданост към един суфи-учител отделя човека от нафса, и енергията на неговия нафс започва да служи на този учител или учение. И така нафса се разрежда, после се смирява, учи се и на покоряване пред този учител. Всъщност той е пред скритото Лице на Бога. Това е метод за бавно овладяване на нафса. Разбира се, има и такива, които избягват и учители, и посветени под предлог, че нещо там е трудно, че нещо не е наред; нафсът си знае работата. Но нафсът е много хитър. Той може да внуши, че това място, при учител, при посветен е опасно, че нямал нагласа; разбира се, че няма нагласа.
Тези, които следват страстите на този нафс, ги очакват големи бедствия. Този нафс може да се преодолее само със строга самодисциплина, и накрая с намесата на Божията милост. И тогава човекът придобива свобода от своята вродена материална природа. И злобата му се превръща в добродетел.
Суфи казват: По форма този нафс е човек, а по природа е Сатана.
По пътя на очистването нафса минава през четири състояния. Първото, нафсът в случая е призоваване, предизвикателство към човека. Второто състояние, нафсът е обвиняващ, все търси някого да обвинява. Трето: после нафсът става постепенно вдъхновяващ, въведен в пътя, вдъхновен. И четвърто: накрая нафсът е успокоен, умиротворен, овладян. Настъпва покоят.
За суфи единственото глупаво нещо в битието, това е нафса, егото.
Нафсът има две основни качества: страст и гняв. Първото, страст – за да постига изгода и второто – гняв, за да доминира и да обладава. Когато в тялото на човека има много страст и много гняв, това означава, че има много нафс.
Нафсът отрича Бога, защото не Го познава. Много просто: Бог не се разкрива на нафса. Знанието за Бога е възможно само чрез Бога.
Нафсът е самосъздадена завеса и затова той отрича Бога.
Нафсът е разсеян. Той е злопаметен и обидчив. Даже да няма кой да го обиди, той е обиден от живота. Просто такава е нагласата му.
Нафсът е раздразнителен. Той не умее да прощава.
Освен това нафсът е много хитър. Вижте сега за какво става въпрос: нафсът понякога може да те насочи към нещо разумно, даже полезно, но винаги има своя скрита цел. Той има полза от това, затова те насочва в разумното. Нафсът може да излъже човека и да го принуди да стане аскет, учен, даже забележете, и суфи; даже може да го поведе по този път и да иска човека да стане суфи. И всичко това е, за да придобие човека признание, някаква слава, някакъв авторитет, за да може да изпъди после Бог от себе си. Забележете колко хитро, гъвкаво и същевременно елементарно.
Ако нафсът (егото ти) ти приписва пост и молитва, суфи казват: това е мошеничество. Това означава, че нафсът замисля нещо против тебе.
Нафсът, това е неверният приятел на човека, а Божественото в човека – това е верният приятел.
В света на суфи няма място за нафса, защото ти или си отдаден, или не си.
Нафсът е много враждебен, много повече от всеки твой противник. Значи, противниците си ги смятай за нещо много бледо, в сравнение с твоя скрит враг отвътре – нафсът.
Твоят нафс е скритата в тебе змия. Нафсът умее много коварно да претендира за Божественост. Нафсът иска хората да го хвалят, да го следват, даже да го обичат. И даже да го обичат повече от всичко на света.
Нафсът, т.е. неовладяният ум, е проводник и пособие на нашите скрити, вътрешни врагове.
Нафсът прави малки услуги на хората и ги счита за много важни, и ги помни много дълго. Така е устроен, помни ги много дълго.
Ал Халладж казва: Нафсът никога не следва Божествения път, дори даже да е свещеник. Даже ако е свещеник, той си има някакъв свой път, но не Божествен път.
ЩО Е СУФИЗЪМ
Суфизмът не е философия, не е разсъждения. Той е чисто живеене в Бога. Суфизмът, без да е наука, е по-научен от нея, защото той постига реалността.
Суфизмът – това е мистично знание за Бога, знание за близостта с Бога.
Суфизмът предшества религията, той освен това е извън историята; историята е нещо ограничено.
Идеята на суфизма е универсална, защото тя е велика Любов и цялостна отдаденост на Бога.
Суфизмът е път към Божията реалност. Пробуждащата сила за движението към тази реалност, е Любовта, а средството за придобиването е целеустремеността.
Най-дълбоката практика на суфизма е в това движение към Истината, към Бога, с помощта на Любовта и предаността.
Според суфизма, човек трябва да се излекува от своите болезнени мислителни процеси. Пътят към това е зикр, т.е. постоянното мислене за Бога. И така човекът започва постепенно да възприема Истината такава, каквато е; не каквато е натрапена, а такава, каквато е.
Суфите казват: Дръж хляба по-далече от мишките. Преведено: Дръж суфизма по-далече от учените хора.
Суфизмът не се опира на книгите, а на Любовта. В суфизма Любовта е водачът на кервана.
Има само Бог и това е целият суфизъм. Бог е същността на всички неща. Суфизмът е същността на всички религии.
В суфизмът се казва, че ако направиш две крачки към Бога, Бог ще тича към тебе. Ако направиш две крачки към Бога, искрено, Бог ще тича към тебе.
Суфизмът, това е универсалният дух, съкровеното в нещата, душата на всяка религия.
Суфизмът, това означава, че Бог ни подбужда да умрем за себе си и да живеем в Него, да живеем вътре в Него.
Суфизмът е състояние, при което изчезва всичко човешко.
Суфизъм означава, че душата ви желае толкова много Бога, че отстранява всички други желания.
Суфизмът е живот в състоянието на Бога. Величието на суфизма е в таслим (преди време говорихме), таслим, т.е. смирението. Ще обясня: величието не е в това, да бъдеш голям, според суфизма, а да бъдеш нищожен. Но да бъдеш нищожен е много мъдро умение, то не е просто така; това е мъдро умение, това е велико смирение, където се ражда Бог.
Суфизмът е жажда за постижение на дълбоките тайни, скрити в Бога, не във вселената; скрити в Бога. Не в природата, не в космоса – вътре в Самия Бог. В края на суфизма е състоянието фана – изчезването в Бога, след което следва вечният живот.
ИБЛИС И ЗЛОТО
(т.е. Сатана и злото)
Сатана прониква в човека само когато в човека възникват желания да съгреши. Щом има такива желания, Сатана се хваща за човека и така му показва неговата собствена същност, изкривената човешка същност, неговият собствен провал. Всеки попада под властта на своята собствена страст, на своя собствен Сатана.
Сатана е създаден с дадена цел. Целта, наречена Сатана, съществува само в чистото Божествено съзнание, т.е. Сатана е скрит в целта на Бога. Било е древно време, когато Сатана даже не е съществувал. После е било време, когато е бил вътре в същността на Бога, но после излязъл навън, заради свещените цели на Бога. Всички същества, които са скрити в невидимото, имат способност по повеление на Бога, по повеление на Неговата могъща Воля да излизат навън, т.е. Той ги призовава и те се появяват, раждат се. Те се появяват и поради това се наричат създания. Разбира се, всичко създадено е само условно, защото само Бог действа. И освен това Той може да върне това създание пак в Себе Си.
На много същества е дарено да съществуват външно, а на други е дарено да съществуват вътрешно. И външните създания, и вътрешните са напълно зависими от Него. Те заимстват от Него своето съществуване.
Бог съществува и в създанията, и независимо от тях, но те зависят от Него и от Неговия Замисъл.
Създанията са изразени идеи на Бога. Сатана, Христос, добро и зло – това са изразени идеи на Бога. Но Той не е подобен на нищо. Той е по-висш от всичко. Той е тайна, която е наречена в Корана Дхат (една дума), Дхат, т.е. Абсолютна Същност. Там в скритата Си част, Той е Абсолютна Същност. И затова всичко зависи от Него. И подобията са само условни, защото Той е Самосъществуващ, Независим и Абсолютно скрит в Своята Тайна, и по-надълбоко – в Своята Мистерия.
Той е извън пределите на всякакви доказателства. Който иска доказателства за Бога, оглупява. Но ако Бог реши, Той Сам Се доказва. Той знае кога да реши това и тогава съмнението умира завинаги.
Бог отклонява от пътя този, когото иска; когато поиска, Той го отклонява от пътя. И Сам ръководи този, когото Той иска.
В Бог са всички възможности – и злото, и доброто. Защо? Защото Той иска да осъществи висшето добро; мярката е в Него.
Злото помага на човека да узнае самото добро, и накрая напълно да го разбере.
И така: Не отричай злото, но се отречи от своето собствено зло. Пак ще повторя: Не отричай злото, но се отречи от своето собствено зло. Ние не сме тук, за да изтръгнем злото от света, а да го преодолеем вътре в себе си.
Ако ти имаше висша душа, злото нямаше да бъде реално, защото тази душа е свидетелство за висшето добро. Ако ти отричаш злото, това е вече зло, защото ти отричаш и неговия Мъдър Създател, и ти отричаш вече замисъла на Бога. Така осъждаш себе си.
Злото е израз на вечномъдрата Божия воля, която е съвършена, никога не прави грешки. След като Бог е създал злото, може ли това да е необмислено, може ли това да е немъдро деяние? Няма такова нещо. Бог е Всемъдър. Бог търпи злото, защото желае да спаси света от по-голямо зло, за което преди говорихме. Значи, Бог търпи злото, защото наистина обича, наистина желае да спаси света от по-голямо зло.
Бог търпи злото, за да не бъде този свят лишен след време от истински радости. А кой ще ги донесе? Самият Бог. Сам Той иска да донесе тези радости, затова търпи злото. Ако Бог не изтърпи злото докрай, Той, казват суфите, няма да бъде достоен за почитание.
И така, злото е значимо. То играе роля, скрита роля. То е скритата възможност на Бога, чрез която да се подобри този свят.
Злото е идея на Мъдър Бог. Въобще Бог всякога създава нещата с Мъдрост и Той винаги знае какво е създал. Абсолютно всичко му е известно.
И така, Сатана се е отклони от Бога чрез Бога, и той знае, че неговите действия не са негови действия. Той не може да произведе действие. Тука само ще прибавя: и Христос не може да произведе действие. И на кръста не се възкресява сам Христос, а точно този Всемогъщ Бог.
Само Бог действа. Само Той е създател на действия и затова е казал Той: Не противете се на злото.
ЩО Е ТОВА АЛЛАХ
(т.е. Бог)
Суфите казват: Не наранявай даже и комар, защото и неговото крехко сърце лети към Бога. Ти може да го наричаш всякакси, защото не виждаш.
Истинското знание не се добива чрез обучение, или чрез усилия. То идва чрез реално видение на същността на Бога.
Любовта към Бога е дар свише, дар на вътрешния пламък.
Нито един от съществуващите не е видял Бога. За да видиш Бога, трябва да станеш несъществуващ, т.е. да не пречиш.
На земята само две неща могат да удовлетворят човека. Първо, самият Бог. Второ, човек, който като „другия” има постижения на Божията реалност. Това са двете неща, които могат да дадат пълнота на човека.
Който е познал Бога, не може да бъде огорчен от нищо. За него вече няма загуба и печалба.
Предаността към истинския Учител е не заради Учителя, а заради Бога.
Лошото състояние в човека, и преди ви казах, е също дар от Бога. Ние мислим, че само доброто състояние е дар. Не. Лошото сътояние е особен подарък. В него има нещо красиво, трябва да го изтръгнете, то е там. Трябва да минеш покрай него и да го изтеглиш. То е дар от друго качество на Бога, от скрито качество на Бога. Така че, Учителят казва: Бъди доволен в своето недоволство. Простичко. Бъди доволен в своето недоволство.
Бедствие или изобилие – това е единствената и действаща Божия воля. Някой път ще ви обясня, как Майстер Екхарт срязява благотворителността, голяма глупост, голямо невежество е тази благотворителност. Ти не си познал Бога, не си посветил живота си на Бога и мислиш, че правиш благотворителност. И не знаеш мярката, и къде отиват нещата. Майстер Екхарт го обяснява идеално. Когато говорим за него, ще видим как той разсича... Някой ще каже: ама да не правим ли... Не е казано това. Трябва да разбереш дълбоко какво правиш, каква енергия даваш и дали Бог в тебе действа или твоя нафс.
Грубостта на хората, когато ти си съсредоточил вниманието си към Бога, нищо не струва. Значи, не трябва да ти влияе тази грубост. Когато има такава грубост на хората към тебе, ти трябва да си съсредоточиш вниманието към Бога. Тогава тази грубост избледнява и се стопява.
Ако Бог не ви е дал нещо, което вие много искате, това деяние е Негов велик дар. Няма да обяснявам, защо човек не знае какво иска. Просто това е велик дар. Радвай се, че нещо което много го искаш, Бог не ти го дава, защото не знаеш пропастта.
Един суфи казва: О, Аллах, ти знаеш, че в моите очи осем райски градини тежат не повече от крилото на комар. В сравнение с Твоята Любов, какво са осем райски градини!
Същността на Бога е винаги скрита, но качествата Му някога са скрити, някога са явни.
Да изоставиш Бога и да влезеш в рая, според суфи, значи да изоставиш безпределния океан и да влезеш в локва; да изоставиш океана и морето, и да влезеш в локва.
Обикновеното търсене намира четирите каменни стени на джамията; истинското търсене намира Сърцето на храма, Самия Бог.
Обикновеният човек е камък, а суфи е захар. Той се разтваря в Бога като захар във вода.
Човек, който е престанал да мисли за Бога, е потопен в обикновения живот с всичките му безмислени тревоги; ако няма, той си ги измисля.
В сърцето е скрит наблюдателният пункт на Бога.
Щастлив е този, казват суфите, който е станал на прах и се е слял със същността на Бога.
Следваща лекция: Дао - Лао Дзъ - Пустотата - Елеазар Хараш
През този месец на 8 октомври ни очаква Кърваво Пълнолуние по време на пълно Лунно Затъмнение. Това е второто от общо 4 последователни затъмнения в поредица известна като тетрада. Останалите две затъмнения ще се проведат на 4 април и 28 септември, 2015г..
Кървава Луна е когато земята е между Слънцето и Луната и Слънцето грее през атмосферата на Земята и хвърля върху Луната червена сянка и така Луната изглежда червена.
Традиционно затъмненията са означавали време на голяма промяна и пробуждане, отвеждайки дълбоко в Космическото Сърце на Майката/Баща Бог чрез отърваване от стари вярвания, мисловни форми и осъждания, стари модели и обусловености.
Това също е времето когато се повдигате в по-високи нива на Космическото Съзнание, тъй като енергиите на планетата се променят и се преживяват по-дълбоко чрез универсалната песен "Обичам те, обичам те". Време е да се съсредоточите върху тишината на сърцето си, и Кървавото Пълнолуние усилва това, изразявайки по-дълбокият смисъл на приемането на себе си, знаейки, че вие сте тези свещени преобразяващи пламъци на Божествената Любов и вие сте цъфтежа към по-високата степен на вашето великолепие и Светлина.
Цялата информация от: Старейшините ~ октомври 2014, чрез Анрита Мелхизедек можете да прочетете тук на Английски, или да гледате клипчето по-долу (пак на английски).
http://www.xn--80aapggvibf1ad2i.com/2014/10/kyrvavoto-pylnolunie-priemaneto-na-egoto.html
Продължение на Част 5 : Приказка за Любовта и Светлината
Преди няколко години, като влязох във входа на една голяма кооперация, видях една дама, която се грижеше за чистотата. Никога преди това не бях виждал по-грижливо поддържан вход. Всички стъкла бяха измити, никъде не можеше да се види прах. Споделих възхищението си от начина, по който се справя с работата си. Тя засия от радост. Толкова се гордееше с това, което върши. Някой беше забелязал усилията й и сега тя с радост разказваше колко много обича работата си.
Ето, това е човекът Творец, за когото говорим. Няма значение дали пишеш книга, дали създаваш музика, дали миеш пода, или месиш хляб. Важното е да го вършиш с любов. Щом вършиш нещо с любов, ти си Творец. Разбирате ли колко е важно това осъзнаване? Ние всички сме Творци. Сега ни е дадена пълна свобода да сътворим света, за който толкова дълго сме мечтали. Но първо трябва да повярваме, че всичко е в нашите ръце. Няма да дойде Месия и да ни поднесе всичко даром. Бог е създал условията, при които да можем да сътворим Новия свят. Надарил ни е със своите способности на Създател и сега с любопитство и надежда гледа как ще използваме тези способности. Повярвайте, това не са просто красиви думи, това е самата истина. Това трябва да разбираме, когато казваме, че ни е създал Бог по свой образ и подобие. Ние сме получили Неговите способности на Творци, на Създатели. В нашите възможности е да влияем на климата, на безопасността на движението по пътищата, на природните катаклизми. Можем да сътворим просперитет за семейството си, за града, в който живеем, за цялата планета. Достатъчно е да видим във въображението всички тези желания реализирани.
В нашите възможности е да можем да повлияем и на политическото и икономическо развитие на страната. Протестите, които текат в момента по света и у нас, карат политиците да се замислят за начина, по който са ни управлявали до сега. За пръв път те разбират, че трябва да поставят интересите на народа над всичко. Но те мислят за това със страх. Страхуват се да не изгубят властта, защото без нея те, всъщност са никои. Те се стремят към власт, за да се чувстват значими, а не защото са загрижени за нашето добруване. За да им повлияем, трябва да се отнасяме към тях като към деца, които не знаят какво вършат. Затова, нека им изпратим любов. Повярвайте, те са много по-нещастни и объркани от нас. Единствената радост, която имат, е властта. Затова се страхуват да не я изгубят. Изпращайте им любов и пожелание да бъдат разумни. В същото време отправяйте молитви за това Бог да ни даде лидери, загрижени за хубавата ни страна. Повишаването на нашето съзнание извиква нови лидери. Ако всички се съсредоточим върху това, непременно ще задействаме промените, от които толкова много се нуждаем.
Не знам дали ви е известно, но по-напредналите цивилизации могат да виждат мислите ни, така както ние виждаме нещата от физическата реалност. Така в техните новини и научно популярни филми се прожектират мислите на нашите лидери. Те виждат една ужасяваща картина и не могат да проумеят как е възможно да вървиш против интересите на народа си, само и само да удовлетвориш някакви свои дребнави амбиции. По подобен начин ние гледаме филми за аборигени или човекоядци в джунглата и в никакъв случай не бихме желали да сме сред тях. Това е една от причините развити цивилизации да избягват контактите си с нас. Нашите вибрации са толкова ниски, че те не биха могли да ги понесат. Затова, може би, ще се отдалечи нашата среща с тях. Нашите вибрации ще се повишат значително към 2030 година и вероятно тогава ще започнем да работим заедно за просперитета на планетата. Сега те се грижат за нас от разстояние.
Някъде около 1955 година група видни италианци получили предложение за контакт от извънземна цивилизация. Било им забранено да говорят за това. Но преди няколко месеца те ни предложиха разказ за това, което се случило. Представителите на тази цивилизация, всъщност били от няколко различни раси, които живеели заедно. Били с височина от един до шест метра. Перфектно владеели италиански. Може би знаете, че напредналите цивилизации проникват в мозъчната ни дейност и извличат информация от там. Така че не е проблем усвояването на даден език. Тази цивилизация се намирала под Средиземно море в пространство почти колкото територията на България. Те създавали необходимото им пространство, като свивали материята. Когато техните летателни апарати трябвало да излетят, материята се разширявала и апаратите излитали. После материята отново се свивала. Контактите с тази цивилизация продължили двайсет години. Те умеели да създават материя от етера. Но въпреки това искали някои услуги от земните си приятели. Така им били доставяни големи количества плодове и суровини. Заплащали с пари, които материализирали в момента. Доставените материали били изпращани чрез телепортация. Била създадена система на радио връзка. Понякога земляните получавали чрез телепортация различни пратки. Тази връзка била необходима за извънземните, за да имат взаимоотношения на любов със земната група. Тя се състояла от 120 души. Но в групата отношенията се влошили и това накарало техните приятели да се отдръпнат и да прекратят контактите през 1976 година.
Разказвам ви това, за да разберем колко важно е издигането на нашето съзнание, за да можем да получим помощта, от която толкова много се нуждаем. Просто е необходимо да заживеем в свят, изпълнен с любов и радост, и така да повишим нашите вибрации и да станем един желан партньор.
Нашият живот трябва да бъде изпълнен с чистота. Необходими са чисти помисли, чисти емоции, чисти действия. Чистота трябва да стои в основата на нашите взаимоотношения. Чист трябва да бъде и езикът, с който общуваме. Вслушайте се в езика, който говорят нашите политици, „народните ни избраници“. Та те не познават езика „свещен на моите деди“. Хора, които стоят начело на държавата, говорят на диалект. Какво е това „ходиме“, „правиме“, „крадеме“. Или „на кой е позволено...“. Да не говорим за „изобретенията“ на чалга културата. Та дори и журналисти и водещи на телевизионни предавания са много далеч от познаването на чистия български език.
Преди няколко години, като минавах край един ученически бюфет – вън, на улицата – чух как предприемчивият кифладжия предлагаше на учениците, докато закусват, да чуят поредния хит. Някакъв комплексар, изживяващ се като „певец“ „възпяваше“ нечия майчина вагина. И то с думи, за които съвсем до скоро, ако ги произнесеш на улицата, те вкарваха в полицията за дребно хулиганство да полагаш три дни обществено полезен труд. Ако това се случеше някъде в мюсюлманския свят, този „певец“ на часа щеше да бъде пребит с камъни. А ако се осмелеше да произнесе същите „сакрални“ слова в някоя от „белите“ страни, щеше да влезе в затвора. Само в нашата „мила Родина“ това е „изкуство“, а авторът „творец“. И то при наличие на Министерства на образованието и на културата. ...А там, наред с учениците, „учител“ спокойно, невъзмутим преживяше своята закуска! По късно от говорителя върху нашите деца се плиснаха изпражнения от същия самозабравил се „творец“. След време и моите ученици започнаха да си тананикат познатия „хит“. Оказа се, че това „изкуство“ звучи всяка вечер в дискотеките. По този повод написах „Вагина“. Тя завършва така:
Всеки ден убиват децата ни –
убиват ги с дрога, с чалга, с пари,
убиват ги с порно, окалват душата им.
Всеки ден убиват децата добри...
...А СВЕТЪТ БЕЗДУШНО МЪЛЧИ!...
Оказва се, че тази помия се плисва ежедневно чрез някои български радиа. Разбира се, тези, които получават заплата да опазват чист българския дух, мълчат, за да не би някой да ги обвини в създаването на цензура и така превръщат нецензурното в норма.
Бях си обещал в тази книга да не говоря с тон, който създава негативни емоции. Не издържах. Правя го с надеждата, че някой ще чуе този глас на възмущение и ще спомогне за прочистването на българското духовно пространство от такива „творци“. Мисля още, че е крайно време да бъде създаден „Закон за опазване чистотата на българския език“, който да дава възможност за санкциониране на всички прояви на неграмотност и вандализъм по отношение на свещения език на нашите деди.
Надявам се, че съзнавате какво замърсяване на аурата на България представлява само това издевателство над човешките норми. Дори само тази вандалска проява връща страната ни много стъпала надолу в тъмнината, от която с толкова усилия се мъчим да излезем. Този изстрел в духовния облик на България отеква в Космоса и се завръща като програма за застой, недоимък, неразбирателство и скръб. Това съвсем не е преувеличено. А сега ние с вас трябва да правим медитации, да визуализираме просперитет и с много усилия да се стремим да изчистим поне отчасти пораженията, нанесени от подобни „творци“. Просто защото министрите, отговарящи за това, и тези, които създават законите в тази страна, се страхуват да не нарушат спокойствието си.
Добре, че има достатъчно чисти души, на които да се опре уморената от превратности душа на Майка България. Преди няколко години пътувах в автобус до съседния град. В автобуса имаше една дама от близкото село Градежница. Това е село само от българомохамедани. Тази була разказваше как са ходили с познати за боровинки в тетевенския балкан. Повярвайте, никога преди това не бях чувал такъв кристално чист български език. Виждате ли къде трябва да търсим чистотата? При обикновения човек, при този, който е свързан със земята, с природата. Това са низшите духом, които всъщност, са носители на високия дух, на чистия морал.
Известно време живях в село Микре при моите роднини. Имаше в това село един самотен, отдавна овдовял човек. Той разказваше как всяка сутрин се събужда в пет часа, когато започва да работи радио точката. Тогава звучат изпълнения на народни хора и ръченици. Скача тогава този „обикновен“ човечец и започва да играе! Мята кърпата и вика! Сам! Като луд! Играе този голям българин всеки ден по половин час, та земята се тресе под него! Изпълва се селското му сърце с възторг, а светът става тесен за прелялата от щастие душа. И когато се насити този жаден дух, когато се зареди с красота и хармония, отива да си говори с овцете и козите в кошарата. Продължава да раздава любов тази голяма душа, без да съзнава, че е един велик Творец, една прекрасна частица от Бога, наистина сътворена по Негов образ и подобие. Взема след това косата и отива в росната трева да коси. Продължава това голямо сърце да се опива от дъха на Земята и да пее.
Това е величието на Българския дух! Това е дух, който може да се всели само в голямото сърце на един Селянин. Затова е толкова велик този дух – защото пие нега от дъхавата пазва на българската земя! Затова са толкова значими Радичков и Хайтов – защото бяха Селяни! Затова е толкова значим Слабаков – защото беше Селянин, който цял живот черпеше сила от Земята. А какъв Селянин беше Гришата Вачков! Земята още плаче за него...
Ето, приятели мои, това е Земята, при която ние с вас полека се завръщаме. Това е Земята, която трябва да променим и изчистим, за да можем да я пренесем, като едно безценно съкровище, в Новия свят, който с нетърпение ни очаква. Новия свят, който ние сътворяваме непрестанно. Това е Новият свят, който с вас създаваме точно в този миг. Създаваме този свят чрез споделената сълза. Създаваме го със свещения трепет, който изпълва нашите, завинаги останали детски, сърца. Силата на тези, изпълнени с Любов сърца, е тази, която преобразява нашия свят и нашето бъдеще. А не силата на тези, опити от власт „професионалисти“. Ако осъзнаем силата си, ние се превръщаме в Творци. Само осъзналите силата си и изпълнени с Любов сърца, могат да пресътворят нашата действителност. Силата на нашата Вяра е новият Създател!
Съсредоточете се върху величието на Духовното си съществуване. Нашето Божествено присъствие е единствената реалност. Ние сме Богове, сънуващи смъртност и ограничения. Нашето мислене създава нови времеви линии. Във всеки един момент пред нас се откриват безброй възможности. Ние избираме коя от тях да реализираме. Така, в последните години променихме времевата линия на унищожението и създадохме нова времева линия на просперитета и любовта. Затова и най-известните ясновидци не могат да кажат със сигурност какво точно ще се случи. Дори Бог не може! Затова сега с такова любопитство ни гледа. И с толкова Любов! Повярвайте, дори и Бог във всеки един момент се учи. Ние сме неговите сетива. Ние сме неговото обоняние и слух. Чрез нас Той опознава свещения трепет на влюбеното сърце. Така ние Го правим още по-любящ. Чрез нас Той придобива нова опитност, която ще използва в създаването на нови светове. Защото процесът на Творението е безкраен. Затова ние с вас сме толкова щастливи – защото ни е дал този безкрайно щедър Бог възможността, като негови частици и продължения, да сътворяваме всеки миг Красота и Любов, дал ни е четката на ваятели на този прекрасен живот на най-красивата планета във Вселената. Знайте, че целият този невидим и видим свят следи с възхищение чудесата, които ние с вас творим непрестанно. Те са изпълнени с уважение към нас, задето сме приели мисията в този толкова труден и отговорен момент, да бъдем архитекти на Новия свят. Казват ни: „Голяма ще е славата ви в Небесата, затова че приехте да се потопите в този свят на дуалността и да поведете човечеството към Светлината!“
Тези думи, приятели, се отнасят за всички вас, които четете тези думи сега. Изпълнен съм с невероятно вълнение, докато изписвам тези редове. Защото знам, че те ще стигнат до вас и поне с малко ще ви променят към добро. През цялото време, докато пиша, имам усещането, че независимо от вашата възраст, ви водя като деца за ръката. Усещам с каква Вяра и Любов ме слушате. И с какво доверие! Благодаря ви за тези чувства! Благодаря ви, че ги споделяте с мен! Благодаря ви за Любовта и Светлината, която излъчвате и разпръсвате в света и по този начин го правите по-добър!
Като говорим за чистотата на духовното пространство на България, нека помислим и с какви имена кръщаваме децата си. Тревожно е, че все повече деца носят имена на герои от любими сериали. Даваме им чуждите имена Рич и Джесика, вместо Камен и Явор, Неда и Яна. Една журналистка, изживяваща се като „топ“, кръсти детето си, както оригинално забелязаха нейните колеги журналисти, с „изконното българско име Патрик“. Не разбирате ли, че това явление замърсява аурата на хубавата ни Родина? Всичко, което излъчваме в космическото пространство, трябва да звучи в хармония. Тези драскащи звуци нарушават хармонията. Мотивите за едно такова поведение се крият в търсенето на идентичност, на оригиналност. По този начин някой иска да лекува комплексите си. Това поведение е продиктувано от егото. Егото иска да бъде забелязвано и ухажвано. Егото иска да бъде значимо. Чрез търсенето на „оригинални“ имена за децата си, искаме да демонстрираме, че нямаме нищо общо с „тази просташка страна“, че ние сме „новото“ и „голямото“. Това е търсене на повод за гордост. Този, който се чувства незначителен, иска да изпъкне с оригиналността на името на детето си. Без да мисли, че това дете трябва да носи като дамгосано цял живот последиците от странното хрумване на своите родители.
Проявите на егото са точно противоположното на това, за което толкова много говорим – усещането за единство, за цялостност. Егото ни кара да се сравняваме с другите, да се стремим да бъдем различни и така да разкъсваме цялото и да нарушаваме хармонията. За да бъде поддържано това разделение, векове наред сме поставяни в условия да се състезаваме помежду си. Поддържан е стремежът ни да бъдем герои на труда, да получаваме престижни звания във всички сфери на живота. Така всеки започва да се стреми към слава, към превъзходство. Толкова упорито ни е внушавано колко важно е да бъдем личности и по този начин да воюваме помежду си за издигане в йерархичната стълбица. По този начин ни е внушавана надеждата за успех. Тази надежда е едно пагубно внушение, което ни откъсва от истинската ни същност. Започваме да мечтаем за постигане на нови и нови „висоти“. Ето, още малко ми остава и ще успея да си купя кола. Сега вече мога да си купя и жилище. А, може би, някога ще успея да си построя и вила... Но нека първо да се издигна в службата. И така измамно бягат пред нас цел след цел „връх“ след „връх“.
всички към върха.
Пълзим
по лакти, по колене.
И устрем
спира ни дъха.
Със зъби,
с нокти сме се впили!
по стръмния му слог.
И нямаш брат,
и нямаш ближен,
и няма святост,
няма Бог –
Останал сам,
отчаяно пълзиш.
всеки ти е враг.
Кат’ хищник
захапал си светът.
...И нямаш брат...
И нямаш ближен...
А, всъщност,
няма и Върхът...
Тези строфи съм написал много преди да заговоря за Прехода. Но едва сега виждам колко точно изразяват тази амбиция, за която говорим. Амбицията, която векове наред е поддържала измамния стремеж да бъдем различни, да бъдем над другите, да търсим щастие в надмощието, в разделението, а не в единството. Ето, това е илюзорното усещане, че постигаме някакво щастие, когато, всъщност, придобиваме временни материални блага. Когато се сравняваме си мислим: „Ето, и аз бих могъл да успея.“ Постоянният стремеж да бъдем като някого, ни пречи да намираме щастието, което бихме открили, ако се обърнем към себе си.
Преди няколко години видях един лъскав „Мерцедес“, паркиран на забранено място, оставен с отворени стъкла. Водачът беше излязъл, но колата се тресеше от високите децибели на долнопробна чалга. Картината се допълваше с номер от четири петици. Посланието към минувачите беше: „Ето, аз съм някой. За мен не важат забранителните знаци. Някой съм и защото имам луксозен автомобил и разбирам от музика. А видяхте ли номера на колата ми?.Аз съм „голямата работа.“ Всъщност, този автомобил беше взет с цената на голям кредит. Заради него този „бизнесмен“ едва не фалира. Колко други „бизнесмени“ вземаха коли с получените кредити, за да покажат своята значимост и едва след това мислеха как да правят някакъв бизнес с останалите пари. Разбира се, в повечето случаи се проваляха. Мой приятел ми разказа как синът му, работещ в чужбина, взел заем от 8000 евро, за да си купи по-луксозен автомобил за 10000 евро. Всъщност, предишната му кола била чудесна, но бил готов да прекара години в недоимък, само и само да подхрани егото си, да демонстрира значимост, която не успял да докаже по друг начин. А спомняте ли си как един харизматичен лидер, от когото очаквахме толкова много, се провали само заради огромното си ЕГО? Когато още при първите си изяви започна на всяка втора дума да казва „аз“, ми стана ясно, че не би могъл да бъде успешен лидер. Когато непрекъснато се сравняваш с другите, за да покажеш своето величие и непогрешимост, не би могъл да бъдеш слуга на народа.
Всички тези случаи, за които ви говоря, имат една и съща основа. Това са слаби хора, които чувстват празнота. Те се стремят да запълнят тази своя вътрешна празнота, като търсят външни ефекти. Властта им помага да се чувстват значими. Затова така яростно са се вкопчили в нея – защото, ако се обърнат към себе си, ще открият само празнота. Духовно богатият човек няма нужда от външни ефекти. Той е самодостатъчен. Колкото по-малко е егото, толкова по-голямо е извисяването. Ето, сега нашите „народни избраници“ се правят на сърдити и не ходят на работа. Също като децата, които са сбърчили вежди, недоволни, че не са им купили шоколад. Това е проява на его. Сръдливостта, обидчивостта са прояви на егото. Клюкарството е проява на егото. Дори скръбта е проява на егото. Даже тя е една от най-драстичните му прояви. Човек се потапя в скръбта, за да привлича внимание и съчувствие, а не толкова заради болката по загубата на любим човек. Съчувствието подхранва егото. Излизаш из града на разходка с подсъзнателната нагласа, че ще те срещнат хора и ще ти поднесат съболезнование и така ще подхранят егото ти. Така полека ставаш зависим от скръбта. Започва да ти харесва да си жертва. Удобно е да си жертва. Всъщност, вече си започнал да се радваш, на състоянието на жертва. Да си нещастен е лесно. Толкова се срастваш с това състояние, че започваш да потъваш все повече и повече и при това потъване се превръщаш в енергиен вампир. Изпитваш непреодолимо желание да споделиш болката си и, след като си го направил, казваш: “Ох, олекна ми.“ И си тръгваш с тази лекота, а в същото време си натоварил с болката си своя слушател. Той буквално е приел твоята болка и сега се чувства уморен и отпаднал. Една моя близка позната често се срещаше със своя приятелка единствено, за да изслуша поредното й оплакване. После с дни не спираше да плаче, натоварена от нейните „откровения“. Изходът е един – бягайте. Прекъснете контактите и ще видите как отново ще си върнете свободата и ведрото настроение.
Егото се проявява дори и когато искаме да демонстрираме любов. Тъй като истинската проява на любов не се удава на всеки, ние започваме да я демонстрираме чрез материални неща. Когато приятелката ви е сърдита, тоест, проявила е егото си, правите и подарък и тя ви излъгва: „Господи, колко те обичам!“ По този начин постъпват и децата. Те още от малки се научават да ни манипулират. Когато детето заплаче, разбира, че получава внимание. Тогава започва да злоупотребява и започва да плаче дори и когато няма проблем. Полека разбира, че за да постигне нещо, най-сигурният начин е, като демонстрира, че е сърдито. Ако вие се подчините на тази схема – ще изпълним всяко твое желание само не се сърди – тогава вие създавате егоист. При всяко излизане правите нова покупка, за да удовлетворите поредния каприз. И отново, и отново. Така покупката се превръща в единствената форма на демонстрация на любов. Постепенно демонстрацията на любов започва да се материализира, започва да измества общуването, изпълнено с любов. Получава се равенство между „получавам нещо материално“ и „обичам“. Така любовта изчезва от човешките сърца и се превръща в сделка. Повярвайте, и най-скъпият подарък не може да замени родителската ласка. Какъв е смисълът, след като многократно си обяснявал колко е голяма вредата за децата от шоколада, щом влезеш в магазина да купиш най-големия шоколад. Тогава радостта е още по-голяма, защото сте влезли в заговор – ще направим изключение от правилото, за да ти покажа колко те обичам. И отново, и отново. За да бъде подхранено егото. Родителят е готов да жертва здравето на собственото си дете, само и само да получи одобрението му. Виждате ли колко е силно егото? Защото най-много от всичко егото търси одобрение.
Като обграждаме децата си с все повече и повече вещи, ние им внушаваме, че това е единственият начин да се чувстваш щастлив. Но това щастие е временно, ефимерно. Цялото ти внимание е погълнато от стремежа да събираш години наред средства, за да си купиш най-лъскавия автомобил. Паркираш го пред дома си, лъскаш го и самодоволно се усмихваш, удовлетворен от това какъв „връх“ си постигнал. Щастлив си. Но след време удряш любимата си кола и светът изведнъж се превръща в ад. Или съседът ти си купува още по-нова кола и сърцето ти се изпълва със завист, денят ти помрачнява. Пълзиш търпеливо по йерархичната стълбица, издигаш се стъпало след стъпало, преследваш „върха“. Но в един момент всичко се срива и животът ти се изпълва със скръб.
В същото време до теб живее съвсем обикновен, незабележим човек. Има съвсем скромно имущество, малка кола и куче, което разхожда всяка сутрин. Но за разлика от тебе той е винаги усмихнат, сърцето му е изпълнено винаги с радост. Защото се е обърнал към себе си, защото е научил мъдростта на малките радости. Тези радости никой не може да му ги отнеме.
Като казвам това, аз не твърдя, че трябва да живеем в мизерия или в отшелничество. Всеки от нас би могъл да живее добре и в същото време да работи за духовното си усъвършенстване. „Прекален светец и Богу не е драг“. Затова, стремете се да бъдете Зорбас – Буда, да носите и светостта и лудостта едновременно в себе си.
Не мислете, че съм се отделил от темата. Защото целта на тази книга е да спомогне преди всичко за прочистването на прекрасната ни страна от всякакви негативни въздействия и от там да повлияе за просперитета на света. Не забравяйте, че България е един от най-значимите духовни центрове на планетата. Тук се намират и най-старите души. Затова вероятно, при прочистването, което предстои, процентът на отстранените души тук ще бъде по-малък.
Още не сме изяснили как точно ще стане това. Енергиите, които обливат планетата, ще бъдат ползотворни за тези, които са застанали на страната на Светлината. Те ще преживеят положителни промени в духовен и физически план. Ще се подобри здравето им и ще се удължи техният живот. В същото време тези, които са избрали да продължат да пребивават в трета плътност, ще започнат да деградират. Те ще стават все по-недоволни от това, което се случва, и имунната им система ще стане неустойчива. Заболявания, които до сега са били безобидни, ще станат заразни и слабата имунна система няма да може да устои. Това, разбира се, не се отнася за вас. А и тези, с които ще трябва да се разделим, сами са избрали този път на развитие, както вече няколко пъти казахме.
Приказка за Любовта и Светлината - Част 7
Мисля, че мога да говоря от името на всички нас, споделяйки, че през последните седмици, и по-специално изминалите няколко дни от слънчевото затъмнение, бяха доста тежки и ни донесоха вътрешни прозрения и ситуации, служещи на нашата еволюция. От моя гледна точка (а аз лично усетих това) ние се сблъскваме с много интензивни вълни, които се засилват понякога, но независимо от това се справяме. Забелязах го при съжителството си с други хора (в моя случай живеем с децата ми) и лесно мога да усетя ефектът, който енергийните промени оказват върху тях. Трябва да се науча да се справям с това като част от процеса и този на моите приятели и близки.
Понякога е доста трудно да останеш в спокойно състояние или да го достигнеш отново. ОБАЧЕ аз намирам за доста ефективно и възстановяващо навлизането навътре в себе си, да почувстваш сърцето си и просто да съществуваш без никакви задължения или очаквания. Да се наслаждаваш на момента, да се погрижиш за себе си и да се отвориш за енергията. Остани притихнал, в пълно доверие към същността си и енергийното течение, потичащо през теб, така че да се съединиш с енергията. Не можеш да спреш енергията да достигне дълбините на твоята същност и да останеш вкопчен в дуалността (в отричане, разделение и твърдост).
Вие искате да се разширите, да течете като поток и да се издигнете: вие, бидейки енергия, искате да сте свободни от кутията (твърдото физическо тяло), но едновременно с това стоите вътре в тази кутия. В резултат, ставате неспокойни, защото искате да израстнете, да се освободите и по една или друга причина това не се случва. Не виждате, че това, което ви задържа фиксирани в едно положение, сте самите вие. Чувствам, че в тази вътрешна борба ние наистина получаваме подкрепа. Позволете си да имате доверие в себе си (вашия Божествен Аз, неподправеното его) и водачите ви, които са край вас. Те са толкова близо и доловими, дори може да ги разпознаете с просто око.
Сен Жермен ще разкаже за процесът, през който ние всички преминаваме понастоящем. Струва ми се, че скоро ще преминем през много интензивен, дълбок и необикновено дълъг процес (не дълъг период, измерван в земно време, понеже времето се забързва сега, в смисъл, няма да бъде ден или два). Всички отварящи се портали и енергийни потоци ще се комбинират с ретроградните позиции на определени планети. Дишайте дълбоко – вдишвайте и издишвайте.
Поздрави, обичани мои приятели, това е Сен Жермен, идващ сега! С гордост и с много любов към вас аз пристъпвам, с най-любящите и добри намерения, да ви окуража да прегърнете себе си в наближаващите предизвикателни времена и процеси, стоящи пред вас. Измина почти година по вашето земно време, считайки еволюционният път, който изминахте от заветното декемврийско слънцестоене на 21 Декември 2012г. Усетихте ли колко бързо изтече времето досега? Денят се равнява на цяла седмица земно време, точно толкова бързо всичко еволюира във вашата реалност. Ще започнете да осъзнавате бързо как се изменя всичко с най-добрите възможности на ваша страна.
Мили мои приятели, братя и сестри, аз съм истински щастлив от вашия прогрес, който всички постигнахте в условията, в които съществувате и в сърцевината на същността си. Навлизаме в период на бурно въздействие, когато всеки от вас ще бъде разтърсен из основи – казано с прости думи, но това е, което ще бъде усетено. Чувствам болката, емоциите, препъващите камъни и блокажи, вилнеещи във вас като вихър, който засяга както вътрешния, така и външния свят.
Позволете ми да навляза дълбоко в темата и да ви дам повече информация за значението и пътя, който сте поели. Като колективно цяло вие сте избрали да осъществите цялостно и всеобхватно пречистване. Земните жители все още живеят в особено нечисто състояние, приютявайки кармични енергии както сред светлоносците, така и в колектива на хората, живеещи в дуалност. Желанието за цялостно и интензивно пречистване и изчистване е ваше творение. По този начин Божествен план и планетата Гая взеха решение да ви подкрепят в разрушаването на дълго-продължилата дуалистична форма и вибрации.
Искам да наблегна специално на факта, че колективното цяло на човечеството все още се придържа здраво към истината, извираща от изопаченото его и отговарящите му емоции. Вихър от конфликти и пречистващи процеси са на път да се проявят, пристигащи като възможност да погледнете искрено към себе си, да ги приемете като части от вас и изцяло да ги преобразите в божествени качества на светлината. Споменатият Божествен светлинен Аз е онзи, с който винаги общувате през сърцето.
Комуникацията през сърцето, независимо с кого, включително и със себе си, ще се осъществява по безусловен и най-уважителен начин. Няма да се разграничава правилно от неправилно; добро или зло. Всичко е форма на изразяване и е възприятие, което е напълно уважавано и приемано заради неговата същност. Погледнете на това мъчително състояние, в което се намирате в момента като огромен дар и възможност да вземете всичко, което ви принадлежи във вече балансирано състояние и да го обгърнете с любовта, която Сте.
За да достигнете балансирано състояние, вие трябва да приемете себе си изцяло. Всички части на вашата същност, независимо колко тъмни могат да бъдат: те са ваши! Подчертавам този факт, защото вие толкова често мислите, че егото и тъмните аспекти на вашето същество трябва да бъдат унищожени. В действителност, е по-добре да ги приемете безусловно като част от самите вас. По този начин вие може да възстановите баланса и така да функционирате с балансирана полярност, отразявайки Нулевата точка или неутралността.
Слънчевото затъмнение даде допълнителен импулс в процеса. То ви насочи към вашето вътрешно аз, независимо дали искахте или не. Вие сте водени да видите фактите с какво сте свързани и върху какво трябва да се фокусирате. Незначителни неща се превръщат в реалност, непоносими ситуации ви подканват да ги преосмислите; наистина изглежда, че не сте се освободили от тежките уроци на живота. Мили приятели, нищо не е прекалено трудно или тежко за вас да го понесете, защото вие привличате към себе си точно онова, с което може да се справите, нито повече, нито по-малко...При всички случаи ще бъдете точно там, където сте водени и трябва да бъдете. Всичко е създадено от вашето Аз Съм Присъствие.
Не забравяйте, че личното ви Аз Съм Присъствие се спуска в момента във вашата реалност и тялото ви! По този начин нищо неотработено не може да остане във вас до пълното му интегриране. Ръководството на изопаченото его не може повече да ръководи процеса на обединение с вашето истинско аз. Така че гледайте на тежкото време като благословия и подарък в премахването на всичко, което не ви служи повече. Вече не е въпрос на желание, а решение да се откажете и пречистите. Времето на егото изтече, с него е приключено. Това е толкова просто.
Постъпващите енергии ще усилят всичко и ще ви помогнат да се промените до степен, с която сте хармонични. Това е промяна, след промяна, след промяна… Ето защо ви беше дадена кратка почивка през месеците Септември и Октомври, за да се подготвите психически за това. Голямо събитие се разгръща сега във вашата реалност. Имам предвид слизането на вашето Аз Съм Присъствие и изпращането на изопаченото его. Извършва се отрязване на всички връзки, които все още ви държат прикрепени към дуалността и старите и добре познати начини на съществуване. Освободете всички ограничения, всички договори и вашето его и съществувайте от сърцето си.
Вярвайте, освобождавайте, грижете се един за друг. Обичайте се, почивайте, дишайте дълбоко, заземявайте се и дръжте на фокус позитивните намерения. Приемайте, бъдете отворени безусловно към всичко, което идва на пътя ви. Не съдете, а вървете с потока, без да осъждате, без да очаквате, без очертания. Бъдете наблюдатели от неутрална позиция и стойте притихнали във вашата собствена какавида, която ще бъде с вас през всички промени и възможен хаос. Тя ще ви отведе до сигурно място и комфорт. Колкото по-малко се сражавате, толкова по-гладко ще протече всичко. Запомнете, няма разделение! Всичко, което приемате като разделение, ще ви изключва от реалността.
Като човешко същество, вие сте склонни да мислите прекалено много. Търсите причините на всичко, което се случва, искате да бъдете приети, оценени и убедени, имате ваши вярвания. Мили мои приятели, осмелете се да Бъдете и да Знаете! Комуникацията и промяната се случват първо отвътре. Факт, който вече разбрахте, видяхте и възприехте досега. Това е причината за голямото пречистване на цялото човечество, при което засегнат ще бъде всеки, буквално всеки жив организъм. Не съществува друг начин да пристигнете там, където искате да бъдете, а това е „В дома”. Вашият дом, вашето СЪЩЕСТВО, вашето сърце.
Информацията, която споделям с всички вас, извира дълбоко от моето сърце, Същество и енергия! Моята цел е тя да бъде чиста, непревзета, защото вие всички сте упълномощени с прозрачност и водачество. Вие присъствате в сърцето ми, безусловно и безрезервно! Моля ви, викайте мен или Възнесените Учители винаги, когато нещата станат прекалено сложни, ние ще ви помогнем с безусловната любов, която чувстваме към вас. Вие трябва да си свършите работата, с подкрепа и изясняване на вашето сърдечно намерение и молба към нас, вие ще стигнете далеч, по щадящ и лесен начин. По-лесен отколкото да се инатите и да се борите със себе си.
Не бъдете прекалено горди и давайте съвети на онези, които ви молят за това. Вие сте заедно и е важно да си помагате в най-изпитващото време. Като колективна единица винаги, когато помогнете на някого и отговорите на неговото/нейното питане, помагате на себе си по този начин. Бъдете добре, Майстори на Възнесението! Аз се чувствам абсолютно благословен с такива братя и сестри. Възхищавам се на вашата издържливост и толерантност, вашето разбиране и любов един към друг. Позволете да ви кажа, че вие избрахте този процес поради любовта, която имате един към друг и към себе си. Искаме да видим всяка жива душа, еволюираща в нейния/неговия процес на Възнесение и затова вие направихте избор за колективна промяна и просветление. Вие всички сте чудесни Майстори и е чест да работя с всички вас!
След повишаване на нашата енергия Кундалини e важно да се стабилизира тази енергия. Когато енергията Кундалини е първоначално повдигната, ние чувстваме дълбоки промени - физически и психически. Преживяваме силни вибрации в телата ни, които се чувстват извън контрол, физическа болка от блокажи в енергийното ни тяло и чакри, халюцинации, видения, чуване на гласове, преживявания извън тялото, засилване на съществуващите физически и психически заболявания...
По-голямата част от хората нямат проблем с мисленето за себе си, като за нещо по-малко от истинската им същност. Истината е, че те са великолепни! Вие сте създадени по образ и подобие на Бога, следователно нищо по-малко от Прекрасни. Знаейки това, как можеш да мислиш за себе си, че си нещо по-малко?
Лесно е приятели мои, когато позволявате на егото си да ви убеди, че сте това човешкото тяло! Вие не сте!
Докато не започнете да вярвате в себе си като в нещо Повече..... Много, Много, Много повече от това човешко тяло, ще продължите да раздавате силата си на по-ниско базираните мисли на егото за това кои сте, и ще се изгубите. Не гледайте навън ... отидете дълбоко вътре във вас и се свържете с великолепието, което СТЕ!
И в случай, че се притеснявате от това да сте ПРЕКРАСНИ и смирени едновременно, не бъдете. Исус не е бил. Така че и вие можете.
Престанете да бъдете Егото и започнете да бъдете Душата.
Спрете да гледате другите като Его и започнете да ги виждате като Душа.
Осъждането произтича от Егото.
Любовта възниква, когато започнете да виждате нещата като Душа.