Иван Горанов (политик) – Уикипедия
Иван Горанов (политик)
Вижте пояснителната страница за други личности с името Иван Горанов.
Иван Богданов Горанов е български политик, министър на железниците, пощите и телеграфите през 1940-1942 година. Осъден на смърт и екзекутиран на 1 февруари 1945 г. от т.нар. Народен съд.
Иван Горанов е роден на 25 април (13 април стар стил) 1891 година в София. През 1909 година завършва Първа софийска мъжка гимназия, а между 1909 и 1914 година учи право в Мюнхен и Женева и се дипломира в Берлинския университет.[1]
Горанов участва в Първата световна война като офицер от Първи пехотен софийски полк и в боевете в Добруджа е ранен и награден с офицерски кръст за храброст и немския „Железен кръст“.[2] От 1920 до 1942 година е адвокат в Самоков и София.[1]
В периода 1940-1942 година Иван Горанов е министър на железниците, пощите и телеграфите в първото правителство на Богдан Филов, а през 1943-1944 година е директор на кабинета на Регентството.[1] След Деветосептемврийския преврат през 1944 година е осъден на смърт от т.нар. Народен съд.[3][1] Отделно от това е глобен с 5 милиона лева, а имуществото му е конфискувано.
Иван Горанов е разстрелян на 1 февруари 1945 година в София.
↑ а б в г Ташев, Ташо. Министрите на България 1879-1999. София, АИ „Проф. Марин Дринов“ / Изд. на МО, 1999. ISBN 978-954-430-603-8 / ISBN 978-954-509-191-9. с. 123.
↑ Цураков, Ангел, Енциклопедия на правителствата, народните събрания и атентатите в България, Книгоиздателска къща „Труд“, стр. 206, ISBN 954-528-790-X
↑ Присъдата е изцяло отменена с Решение №172 на Върховния съд от 26 август 1996 г.
← министър на железниците, пощите и телеграфите (15 февруари 1940 – 11 април 1942) →
Взето от „https://bg.wikipedia.org/w/index.php?title=Иван_Горанов_(политик)&oldid=9535712“.