apertuur <apert|`uur -uuri -`uuri 22e s> (ld apertura ava < aperire avama) • füüs valgust läbilaskev ava optikasüsteemis; tehn raadiotehnikas antenni efektiivne pindala
apertuurnurk • füüs optikasüsteemi läbiva kiirtekimbu äärmiste kiirte vaheline nurk
asimuut <asim|`uut -uudi -`uuti 22e s> (pr azimut < ar as-sumūt teed) • astr vaatluskoha astronoomilise meridiaani tasandi ja vaadeldavat taevakeha läbiva vertikaaltasandi vaheline nurk (loetakse lõunapunkti suunast lääne poole)
magnetiline asimuut • geogr magnetilise meridiaani põhjapunkti suuna ja antud suuna vaheline nurk (loetakse päripäeva)
tõeline asimuut • geogr astronoomilise meridiaani tasandi ja antud punkti läbiva vertikaaltasandi vaheline nurk (loetakse põhjapunkti suunast ida poole)
astronoomiline <+ noomili|ne -se -st 12 adj> • astr astronoomiasse puutuv v kuuluv; piltl tohutu suur
astronoomiline aasta • astr ajavahemik, mille kestel Maa sooritab ühe tiiru ümber Päikese
astronoomiline kompass • navigatsiooniriist ilmakaarte määramiseks taevakehade (nt Päikese) asendi ja kellaaja järgi
astronoomiline laius • astr nurk, mille moodustab taevakeha ja vaatleja (v Maa keskpunkti) ühendav sirgjoon ekliptika tasandiga
astronoomiline pikkus • astr ekliptika kaar kevadpunktist suurringini, mis on tõmmatud läbi taevakeha ja ekliptika pooluse
astronoomiline ühik → astroühik
dekanteerima <dekant|`eerima -eerib 28 v> (pr décanter < keskld decanthare < de- + canthus kannu tila < kr kanthos silma nurk)
1. nõrutama, vedelikku sette pealt eemaldama
2. veini dekanteris hoidma veinile õhu andmise eesmärgil
diagonaal <diagon|`aal -aali -`aali 22e s> (ld diagonalis diagonaalne < kr diagōnios nurgast nurka minev < dia- + gōnia nurk) • mat sirglõik, mis ühendab hulknurga kaht tippu, mis pole ühe ning sama külje otspunktid, v hulktahuka tippe, mis pole ühe ning sama tahu tipud; mer lattrauast põikside puulaevade parraste tugevdamiseks
diagonaalis lugemine • kõnek pealiskaudselt lugemine
digressioon <digressi|`oon -ooni -`ooni 22e s> (ld digressio eraldamine, eraldumine) • kõrvalekalle; astr nurk pooluselähedast tähte läbiva vertikaali ja taevameridiaani vahel antud hetkel
dodekagoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (kr dōdekagōnon < dōdeka kaksteist + gōnia nurk) • mat kaksteistnurk
figuur <fig|`uur -uuri -`uuri 22e s> (ld figura kuju, välimus)
1. eseme väline piirjoon; kujund, kuju; inimese keha piirjooned
2. mat pinna osa, mis on piiratud joonega (tasapinnaline figuur, nt ring, nurk); suletud tasapinnaga piiratud ruum (ruumiline figuur, nt kera, püramiid)
3. kirj ebatavaline väljendusviis, millega taotletakse kõne emotsionaalsust, vt ka inversioon, anafoor
4. tants, sport väike terviklik liikumisosa (tantsus, iluuisutamises)
goniatiidid pl <goniat|`iit -iidi -`iiti 22e s> (< kr gōnia nurk) • paleont vanaaegkonna meredes elanud algeliste ammoniitide selts (Goniatitida)
goniomeeter <+ m`eet|er -ri 2e s> (< kr gōnia nurk + -meeter)
1. tehn nurgamõõtur, riist prisma, kristalli vms tahkude vaheliste nurkade mõõtmiseks
2. geod geodeesiainstrument horisontaalnurkade ja magnetilise asimuudi määramiseks
goniomeetria <+ m`eetria 1 s> (< kr gōnia nurk + -meetria) • mat trigonomeetria sissejuhatav osa, tegeleb nurkade mõõtmisega ning trigonomeetriliste funktsioonide määramise ja omadustega
goon <g`oon gooni g`ooni 22e s> (< kr gōnia nurk), tähis g • mat kümnendsüsteemil rajanev tasanurgaühik, nn uus kraad, 1/100 täisnurgast
heksagonaalne <heksagon`aal|ne -se 2 adj> (kr hexagōnos < heksa- + gōnia nurk), seksagonaalne <seksagon`aal|ne -se 2 adj> (< ld sex kuus + kr gōnia nurk) • mat kuusnurkne
heksagoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (< kr hexagōnos kuusnurkne < heksa- + gōnia nurk) • mat kuusnurk
heptagoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (< kr heptagōnos seitsmenurkne < hepta- + gōnia nurk) • mat seitsenurk
isogonaalne <isogon`aal|ne -se 2 adj> (kr isogōnios < iso- + gōnia nurk) • mat võrdnurkne
isogoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (< iso- + kr gōnia nurk)
1. geogr samakäändejoon, mis ühendab kaardil võrdse magnetilise deklinatsiooniga punkte
2. meteor joon, mis kaardil ühendab ühesuguse tuulesuunaga punkte
kanton <k`anton -i 2e s> (pr canton < it cantone < canto nurk, kant) • liidumaa Šveitsis; teatav haldusüksus paljudes riikides
kardaan <kard|`aan -aani -`aani 22e s> (< pn G. Cardano, Itaalia matemaatik, 1501–76) • tehn mehhanism pöörlemise ülekandmiseks kahe nurgi asetseva võlli vahel, kusjuures võllidevaheline nurk võib muutuda
korner <k`orner -i 2e s> (ingl corner nurk)
1. maj mingi kauba või väärtpaberi kokkuost eesmärgiga saavutada positsioon hinnaga manipuleerimiseks
2. maj monopoolse turuosa omamine, mis võimaldab hinnaga manipuleerida
3. sport nurgalöök jalgpallis
kremaljeer <kremalj|`eer -eeri -`eeri 22e s> (< pr crémaillère keedu- v katlakonks) • arhit sakk, etteulatuv nurk välisseinas; sakmeline serv; tehn hammaslatt v -rööbas; hammaslattmehhanism
kvadratuur <kvadrat|`uur -uuri -`uuri 22e s> (< ld quadratura nelinurk; nelinurkseks tegemine)
1. kujundi pindala ruutühikuis (ruutmeetreis)
2. kujundiga pindvõrdse ruudu konstrueerimine
3. kujundi pindala arvutamine (ka määratud integraali arvutamine), vt ka kubatuur
4. astr aspekt, mille puhul Päikese ja planeedi vaheline nurk on Maalt vaadatuna 90°
loovimisnurk <+ n`urk nurga n`urka 22i s> (< loovima) • mer (laeva) vöörisuuna ja tuule suuna vaheline nurk
magnetiline <magnetili|ne -se -st 12 adj> • füüs magneti omadustega, magnetisse v magnetismisse puutuv; piltl külgetõmbav
magnetiline deklinatsioon • geogr nurk magnetilise meridiaani ja geograafilise meridiaani vahel
magnetiline induktsioon • füüs magnetvoo tihedus
magnetiline inklinatsioon • geogr nurk, mille moodustab vabalt rippuv magnetnõel rõhtpinnaga
magnetiline permeaablus • füüs magnetiline läbitavus, magnetilise induktsiooni ja magnetvälja tugevuse vahelist seost iseloomustav füüsikaline suurus
magnetiline spektroskoopia • füüs füüsika haru, mis käsitleb magnetilise läbitavuse sõltuvust vahelduva magnetvälja sagedusest ning magnetilist resonantsi
nonagoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (< ld nonus üheksas + kr gōnia nurk) • mat (korrapärane) üheksanurk
oktogoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (kr oktagōnon < okto- + gōnia nurk) • mat kaheksanurk; arhit kaheksanurkse põhiplaaniga ehitis (sageli haua- ja ristimiskabelid)
ortogonaalne <ortogon`aal|ne -se 2 adj> (keskld orthogonalis < kr orthogōnion täisnurk < orto- + gōnia nurk) • täisnurkne, püst-, rist-
parallaks <parall|`aks -aksi -`aksi 22e s> (kr parallaxis muutus, hälve) • füüs kahest vaatluspunktist objektile suunatud sirgjoonte (vaatekiirte) vaheline nurk
taevakeha aastaparallaks • astr parallaks, mille baasiks on Maa orbiidi raadius. Vt ka parsek
peiling <peiling -u 2 s> (holl) • peilimise abil leitud kurss, mille määrab vastava meridiaani ja vaatlussuuna vaheline nurk. Vt ka peilrivi
pentagoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (< kr pentagōnos viisnurkne < penta- + gōnia nurk) • mat viisnurk
rakurss <rak|`urss -ursi -`urssi 22e s> (vn раκурс < pr raccourcir lühendama)
1. kunst maalikunstis esemete lühenemine perspektiivis
2. ka fot, film nurk, mille all objekti pildistatakse, filmitakse v vaadatakse
tetragoon <+ g`oon gooni g`ooni 22e s> (kr tetragōnon < tetra- + gōnia nurk) • mat nelinurk
trieeder <+ `eed|er -ri 2e s> (< tri- + -eeder) • mat kolmetahuline nurk, kolme üht punkti läbiva tasapinnaga piiratud ruumiosa
trisectio anguli [tris·ektsio anguli] (ld nurga kolmeks jagamine) • mat Vana-Kreekast pärit ülesanne jagada vabalt antud nurk sirkli ja joonlaua abil kolmeks võrdseks osaks