Polkovniku Butiik: Helesinine kleit, kass ja tüdruk
Krentu 12 December 2011 at 11:01
Kui lahe kleit!!!!!
Jenniplika (Helena) 12 December 2011 at 11:09
Absoluutselt vaimustav kleit! Ja tahtsin ka eelmise postituse kohta lisada, et sellist ühtlast voolimistaset ei ole juba tükk aega näinud. Ei usukski, et näppude vahel tehtud. Imeilus!
Polkovnik (Kadri) 12 December 2011 at 12:15
Aitäh, Krentu! Kleiti tegema hakates oli peas hoopis midagi muud. Sobrasin garderoobis kangahunnikutes aga siis jäi pilk ühele seelikule, mida ma kunagi kandnud polnud (see toodi mulle aga kahjuks ei olnud see eriti 'minu moodi') ja mis on just sellise talvise sooja olemisega. Hetkega oli ka selge, et kunagi kaltsukast armsa helesinise kanga pärast ostetud mammi-stiilis öösärk saab selle kleidi voodriks. Ammu juba olin otsinud võimalust, kuidas see õrn neerumustriline kangas realiseerida. Taaskord pean tõdema, et igal asjal on oma aeg ja koht. Kui mitu korda olin ma seda seelikut tõstnud ära-saatmisele-minevate-riiete hunnikusse ja siis jälle tagasi pannud. Samuti on öösärk püüdnud leida oma kohta nõelapadjas ja nukukleidis, isegi ühe ööbiku-prossi olen sellest välja lõiganud aga ei saanud ka see teoks, polnud õige. Nüüd on hing rahul, asjad on paigas.
Helena, mulle tavaliselt ei meeldi samasugust asja mitu korda teha aga seesuguseid fimo-linnukesi võin voolida lõputult, nad tulevad ise näpu seest välja. Ma kingin ühe linnukese sulle. :)
Sokike 12 December 2011 at 13:04
Fantastiline kleidike!
Üäää! Miks mul pole ainumastki tütart! :(
Ma tormaks praegu kohe kleiti õmblema!
Või peaks siiski tormama ja õmblema midagi iseenesele, et järgmise peo ajal ei peaks naaberkülast seelikut laenama...
Polkovnik (Kadri) 12 December 2011 at 13:11
Sokike, oled õigel teel. Torma jah endale õmblema ja haara mind ka sellesse tormamisse, ma üksi veel ei julge :) Kas siit koorub pidupäeva tresskoodiks 'handmade with love'?
ic. minu tähelepanu köitis jäägitult soeng. tükk aega hiljem alles sain aru, et sa kleiti presenteerid. :D
Polkovnik (Kadri) 12 December 2011 at 13:28
Ojaa... selle soengu kohta sobib eriti hästi öelda: handmade with love. Ja see pole sugugi esimene kord, kui selline isetegemise kirg välja lööb. Tolle sama armastuse osaliseks sai ka meie siledakarvalise koera saba.
Marianne S 12 December 2011 at 14:52
oi-appi-kui-armas! kõik on armas. pisimate detailideni. kleit, laps, ööbikud, jne, jne :)
Marmelaad 12 December 2011 at 17:20
jeebel, see on 10-sse - džäkpott - assa kui armas (kaadri taga puhuvad pasunad):)
Kristina Pentsa 15 December 2011 at 15:00
Ma tükk aega mõtlesin, et kuhu ma siis õigupoolest kirjutan, otsustasin valida viimase postituse, sest ma ei tea, kas sul tulevad kommentaaridele teated. Igatahes, tahtsin igaks sajaks juhuks tähelepanu pöörata sellele, et keegi inimene on sinu piparkoogipildid enda omade pähe SLÕhtulehe piparkoogivõistlusele üles laadinud.
Polkovnik (Kadri) 15 December 2011 at 16:02
Sul lihtsalt on niivõrd kaunid piparkoogid, et konkursile ihaleja kõigist internetti laetud sadadest ja tuhandetest piparkoogipiltidest just sinu omad välja valis. Mõni teinegi (allakirjutanu kaasa arvatud :) püüab iga aasta järjest peenemat ja ühtlasemat glasuurijoont tekitada, aga sinu kvaliteeti annab selles lühikese eaga kunstiliigis ikka järele teha.
Anonymous 17 December 2011 at 16:04
Lugesin nüüd oma kommentaari, ma nagu ei taunikski seda võõraste piparkoogipiltide oma nime all esitamist. Fuih, valelik esitaja, vastik-vastik-vastik!