maarjayano	Uncategorized	 20/07/2018 07/02/2019 3 Minutes
Sest sellised me siilid juba oleme – lubadusi murdvad.
Aga tahan endale sellist päevakohustust, rituaali, sest kuigi mõne pisikese filigraanse asjakese puhul võib öelda, et kvaliteet on tähtis ja kvantiteet mitte, siis vahel vaatad mingit suurt massiivset asja ja mõtled, oooo jaaaa, mõnus kuhi, mmmmm….
Oot, ma mõtlesin palju ilusama paralleeli. Et kui on üks puu, siis on tore, aga kui on hästi palju puid koos, siis on võimas mets – isegi, kui suur osa puid on sellised vibalikud-äbarikud. Ikkagi mets.
Mingil määral on see jaapani köögi eripära, püüab S mind lohutada – palju väikeseid kausikesi. Aga ikkagi on see meisterlik.
Kuigi nüüd olen ma ebaõiglane – tegelikult on ööd juba pikemat aega suhteliselt rahulikud ja mõnusad. Nii et piina valmistab vaid mu enda füüsiline ja vaimne lodevus.
L. sööb nüüd igasuguseid muid asju peale rinnapiima. Oleks minu teha, oleksin talle viienda eluaastani ainult piima andnud, sest see on nii palju lihtsam, kui mingid… toidud. Ja koristamine ja puhastamine.
Rituaalid-rituaalid. Kah asi siis teha lapsele puder, vaadata, kuidas ta kaks ampsu sööb ja ülejäänu endale juustesse määrib – ja siis ära koristada.
Published 20/07/2018 07/02/2019
Previous Post ajavööndi vahetuse väsimuse koletis
Next Post teine kvantiteedipäev
4 thoughts on “esimene kvantiteedipäev”
Ma ei teagi… jah. Põhimõtteliselt “jah” kõigele sellele. Hommikud ja kohukesed ja kodutööd.
😀 Hea!
challenge accepted 😀 Oota vaid ja ma tõestan, kui kehvasti oskan.