Taime lehtedest valmistatakse aafrika punast teed (rooibos). Lõuna-Aafrikas on tee-punapõõsas olnud populaarne paljude põlvkondade jooksul ning tänapäeval tarvitatakse selle saadusi juba väga paljudes riikides. Tee-punapõõsa värske leht sisaldab palju askorbiinhapet (C-vitamiini).[1]
Aastal 1772 tegi Rootsi loodusteadlane Carl Thunberg üleskirjutuse, et "maarahvas tegi teed" taimest, mida on seostatud tee-punapõõsaga. Nimelt ronisid kohalikud inimesed mägedesse ja lõikasid tee-punapõõsa taimedelt nõelataolisi lehti. Seejärel keerasid nad lehekimbud riidest kottidesse ja vedasid need eeslitega nõlvadest alla. Enne kui lehed päikese kätte kuivama jäeti, tükeldati need kirvestega ja purustati haamritega.
Tee-punapõõsas kasvab Cederbergi piirkonnas, mis on väike mägine ala Lõuna-Aafrika lääneosas.[2] Ta kasvab sümbioosis kohalike mikroorganismidega ja varasemad katsed kasvatada taime väljaspool Lõuna-Aafrika piirkonda, näiteks Ameerika Ühendriikides, Austraalias ja Hiinas, on nurjunud. Teadlased spekuleerivad, et kliimamuutused võivad ohustada tulevikus taimeliigi ellujäämist ja tee-punapõõsa tööstuse püsimajäämist. Mõned teadlased väidavad, et temperatuuride tõus ja sademetehulga vähenemine võivad järgmise sajandi jooksul viia taime väljasuremiseni.[3]
Pärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Tee-punapõõsas&oldid=5461927"
Lehekülje viimane muutmine: 4. oktoober 2019, 20:08