Rada7 -- Kurjam sai täisealiseks!
artiklid » foorumid » artistid ja reliisid » Kurjam sai täisealiseks!
12-01-2017 | kirjutas: Lauri Leis
Juba sel reedel, 13. jaanuaril, esineb Snakehouse'is (Telliskivi 57) ansambel Kurjam kaheosalise mammutkavaga. Legendaarse punkbändi 21. sünnipäeva pidustustel löövad kaasa veel Hello Killu, Huiabella Fantastica ja DJ Uims. Poiss on suureks kasvanud ja sel puhul võttis Lauri Leis bändi ninameestel sabast kinni ja vestles nendega kohe pikemalt.
Jah, originaallindile. Te olete ju ka andnud välja hulga kassette...
Üks on, eks ole, „Kurjam taevasse ei saa”...
Ma just lootsin... Kui ma nägin, mind väga huvitas, et mida see sisaldab.
Sigus: Mingeid asju me tegime küll ise, tegime plaate. Tegime ümbrise ja kujunduse. „Rock ja naised” või mis ta nimi oli. Seda vist müüdi... Tiraaž oli kakskend tükki. Aga siis ma mäletan, et kunagi hästi ammu tegime kasseti ka, kus olid mingid Araabia terroristid kasseti peal. Selle kasseti nimi oli vist „Kolõvani kapid”. See oli ka mitteametlik nagu nihukene. Koit Toome näoga kassetist ise küll midagi ei tea. See on kellegi teise autori teos.
Seoses selle Michael Knighti kassetiga, millele me praegu salvestame Kurjami intervjuu, tuli mul üks mõte. Kuna teil on sel reedel 21. sünnipäeva puhul pidu Tallinnas Snakehouse'is, võiksime selle ekslusiivse intervjuuga kasseti anda auhinnaks esimesele piletiostjale, kes sinna kohale jõuab. Helikvaliteet ei ole küll tõenäoliselt maailma parim, aga asja emotsionaalne väärtus on seda suurem. Ainus eksemplar, kui kasseti võitja just ei taha seda paljundada.
Sigus: Soolod on hästi lubatud. Keegi ei suuda neid lihtsalt mängida! Ma ei tea, peab mõtlema. Loos „Kuumalaine Stroomi rannas” on mingi hästi väike soolo. Tavaliselt mingid tüübid on stuudios, kes sisse aitavad mängida. Näiteks Tursk mängis peale igasuguseid niinimetatud ägedaid soolosid. Aga see ikka... ei hakka keegi mingit soolot mängima, sest noh... Ise nagu kitra mängid, rütmi taha. Ma ei saa ju soolot mängida, sest kogu aeg laul, tekst on igal pool. Ei jäägi sooloks kohti, eks ole. Selles on ka asi. Muidu vist nagu ei käi asja juurde ka ju punkbändides soolod. Vähemalt nihukesi ägedaid hevisoolosid väga ei ole. Tead mõnda bändi, kus oleksid nihuksed võimsad pikad soolod? J.M.K.E.-s on vist aeg-ajalt mingid tohutud soolokohad... Vahepeal tuli üks bändimees veel intervjuud andma, aga ta läks sissejuhatuseks õlut ostma. Ise söön pelmeene parajasti, päris hea.
Sigus: Päris palaganibände on ka olemas. Meil on ikka nii, et nalja on sõnades, aga mõnes loos on ka tõsistel teemadel nalja tehtud. Must huumor või nihuke. Päris pula ei ole, vähemalt loodetavasti. Aga muidu nali kuulub punkmuusika juurde. Kõik vanad Eesti bändid... Ma ei tea, kas Genekas on väga naljakas või Vennaskond, seal vist pole väga naljakaid asju. J.M.K.E. oli küll naljakas kunagi minu arust. Ramonesi sõnad on ka natuke naljakad, algusest peale on olnud. Tõsiselt on raske midagi öelda ka, siis peavad mingid kindlad veendumused ja seisukohad olema. Tahad sada tõsist laulu kirjutada, siis pead ikka paras psühhopaat olema. Et sul on ikka saja laulu jagu mingit tõsist sõnumit öelda kellelegi... Liiga suured põhimõtted peavad siis olema. Aga noh, mõned on romantilised bändid, eks ole. Tõsiseid bände vaevalt väga on. Sa tead mõnda tõsist punkbändi?
Kuule, aga üks teie lugu on ju eriti populaarne. Mitmeid teie lugusid on Youtube'is vaadatud kümneid tuhandeid kordi, aga „Pohmakaga tööl” videot on vaadatud juba rohkem kui 195 000 korda. Kas see toob teile midagi sisse ka?
Liiviste: Tohutul hulgal feimi tuleb ainult. Youtube'is vist alates miljonist alates hakkab üldse midagi toimuma, enne seda ei ole sa nende jaoks mitte midagi väärt.
Liiviste: Aga see tuli üldse sellest, et mingi paar nädalat varem olime seal Viru hotelli juures marsapeatuses...
Liiviste: See pätt, kes meile seal molli andis...
Sigus: Aa, jah, üks pätt, hakkas seal mingi nukirauaga vehkima...
Liiviste: Vehkis oma nukiraudadega ja siis rääkis, et „mees, sa oled nõrk!” ja siis me põgenesime. Mitte otseselt ei põgenenud ka, aga...
Liiviste: Pool-joostes... Sigus esimesena hüppas marsasse ja siis see tüüp mind tiris välja veel ja ütles, et ütle oma sõbrale, et ta on nõrk. Nad ei hakanud seal midagi muud tegema, aga nad tahtsid, et ma ütleksin, et...
Liiviste: Siis olid veel vanad head RAF-bussid marsadeks. Ilusad hetked... Nad olid muidu mingid suva tüübid, aga ei viitsi mingi nukirauaga vastu nägemist saada. Ei ole mugav. Me olime ise ka päris korras poisid.
Sigus: Jaa, seda küll, jah...
Sigus: Siis oli see jama, et see marsa vedas meid Lasnamäele ja siis...
Liiviste: Õigus, jah. Pidime hoopis Mustamäele jõudma kuidagi. Kuradi jama küll, raisk, aga... Tulime sealt Kunstiülikoolist välja ja siis need jõmmid vaatasid kohe, et Kunstiülikoolist tulevad välja mingid... Et need on kerge saak, näevad hipid välja ka, raisk, et nendele anname kindlalt molli, kurat!
Sigus: Ja siis, kurat... Ei, nad ütlesid mulle, et sa oled nõrk ja...
Liiviste: Et „mees, sa ei tea, kui kiiresti ma löön”...
Sigus: Ei, seda ei ütelnd see, seda ütles üks mingi Tiidekas. Üks tüüp oli, kes tegi performance'id Vabaduse väljakul ja siis mingi mees pani näo vastu aknaklaasi ja vehkles seal midagi ja näitas, et tule välja. Ja siis ta läks sealt Vabaduse väljakult perfokatoast välja ja siis keegi tänava pealt, pisike mees, karjus, et „mees, sa ei tea, kui kiiresti ma löön!” Ma panin selle kokku igasugustest ütlustest, mis ma olin kuulnud, mida mulle öeldi ja teistele öeldi. See ongi nagu folkloor, noh.
Sigus: Stroomi rannas oli küll nii, jah. Käisime mingil rattamatkal ja siis see päädis mingi metsiku joomisega kuskil seal Stroomi rannas, siis kui Tallinnasse jõudsime. Viimasel päeval sõitsime üldse päev otsa... Olime peaaegu Tallinnasse jõudmas, siis ei jõudnud enam sõita, telkisime seal. Siis jõudsime Stroomi randa sõita mingi seitse või kaheksa kilomeetrit. Hakkasime seal jooma ja siis päev otsa nägime neid tüüpe, kes seal käisid, eks ole. Siis jäi nagu mälupilt silme ette.
Liiviste: Mõned ei saa aru lihtsalt. Muuseas, vahepalana võiks mainida, et pühapäeva õhtul käisin „Krooksus”. Mis pühapäeval... Meil hakkas kontsert reedel... Aa, laupäeval oli kontsert, siis on okei. Pühapäeva õhtul käisime „Krooksus”, jõime oma õlle ära, tulime uksest välja ja CD-lt hakkas mängima „Hitleri vaim” ja siis kaks mingit noort natsi jooksid uksest sisse, et jõuaks ikka kogu loo ära kuulata. Reaalselt nad ei saa aru...
Sigus: „Hitleri vaim”, jah. Ükskord oli nihuke asi, mida ma ise ei näind pealt, aga räägiti, et siis kui me mängisime „Rabarockil”... Siis oli nii, et üks neonats oli seal õllejärjekorras ja kui ta kuulis., et Kurjam tegi soundcheckis „Hitleri vaimu”, siis ta jättis järjekorra sinnapaika ja jooksis ummisjalu sinna lava ette. Kurat, mina ei tea, ega see lugu ei ole ju otseselt... Vaata, ajad on nii palju muutund, et kui me selle loo kunagi tegime, siis oli ta lihtsalt selle pärast tehtud, et üksikuid nii vähe oli neid Eestisse sattund mingeid pagulasi. Neid oli nõme nagu kiusata, eks ole. Praegu on neid võib-olla samamoodi vähe, aga võib-olla mingitest riikidest tuleb ilgelt palju, onju. Ja siis kui mingi kümne aasta pärast seda lugu kuulata, siis jääb nihuke mulje, et nagu... Noh, et ei ole põhjust olnd nagu üldse, eks ole... Alusetu on neid natse süüdistada. Aga siis nagu oli, et... Sel ajal tehtud lugu. Ma ei tea, kurat võtaks, ma ei tea, miks nad seda kuulavad... Kas siis ei saa aru või lihtsalt vahet pole, et kui Hitlerit mainitakse või...
Liiviste: Lihtsad inimesed, need ongi lihtsad lood...
Sigus: Läheb teemasse. Jaa, nigu selle „Mees, sa ei tea, kui kiiresti ma löön” looga seal... kui kuskil Vormsil mängisime, kus kohalikud mehed tulid mulle oma taskunugasid ja mingeid igasuguseid käsirelvasid näitama.
Liiviste: Tõstamaal oli ka... Paljud võtavad liiga tõsiselt. Kui laulavad narkoärist, siis järelikult seda teevadki täpselt.
Sigus: Mõned ei ole, vaata, laulusõnu ka kuulnud. Nad teavad sul mõnda pealkirja ja siis näevad seda meest ja siis hakkavad sulle rääkima. Seal hip-hopi festaril käisime ka, siis mingid Lõuna-Eesti kõige kõvemad mingid ma-ei-tea-mis...
Liiviste: Räpinoored...
Sigus: Nojah... Ma pole kunagi öelnud, missugune mingi muusika või värk olema peab, see on nagu teiste rida.
Jätame siia kasseti lõppu kassetivõitja rõõmuks natuke Michael Knighti ja siis ma kerin selle poole lõppu ja hakkan teiselt poolt uuesti salvestama... Kurjam on tegutsenud 21 aastat. Kas teie tegevus on olnud järjepidev või on teil olnud ka mõni pikem paus?
Liiviste: Nüüd on vist... Varsti saab üheksa aastat. Ma tulin Peeter Tumerohelise kutsel. Tema mängis tol hetkel Kurjamis trumme. Alguses oli jutt, et üks laiv oleks vaja teha ja siis sujuvalt sai sellest üheksa aastat.
Liiviste: 2011. oli juba üle viiekümne või midagi... Aga ei jaksa ka ju iga nädalavahetus kusagil ära olla, teise Eesti otsa sõita.
Sigus: Elumere lained käisid üle pea... Aga kuskil ta selles... feissbukis elab veel, seal ta aeg-ajalt võtab sõna.
Liiviste: Minu meelest Harvardis oli ka tal...
Liiviste: Varsti on valimised tulemas jälle - Sigus, tee ära!
Sigus: Ühe korra on kõik punkarid ikka parteisse astunud. Meil on ju sellest laul ka. Mis selle nimi oligi... „Punk sureb vaikselt”. Nüüd on minu kord parteisse astuda. Keskaegsesse parteisse.
"Kõik on olulised, meie oleme lihtsalt olulisemad."
Kuradi hea tekst noh! Tänud, Lauri
Kitarrisoolodega seoses meenus, et kunagi Kolme Lõvi baaris Kurjami live ju toimus, kus publiku hulgast Silver kutsuti "Mees sa ei tea" ajaks lavale kitarri mängima, tema tegi seal siis oma lõbuks väikse soolo ka loole sisse. Kui ma väga mööda ei pane, mul on muidu päris hea mälu.
Esimene foto: Nende meestega ei jamata
Teine foto: Olid mingid spetsialistid. Tahtsid jama. Ei saanud aru, et võlg tuleb ära maksta. Vaata, Liiviste nukid siiamani paranevad.
Nüüd maksavad võlga ja hambaarsti (kõik naeravad).
Ühel Krahli kontserdil (maybe Kuumalaine Stroomi Rannas esitlus) pidi Nõia Ints tulema bändiga lavale , et koos esitada "Mina olin vanglas kõige kõvem mees" aga lõi viimasel minutil kratma ja ei ilmunud kohale. Sellest on natukene kahju. Mingid Krahli lambid lasin ka seal konsal õhku (Sorry Enar)
Also alles paar päeva tagasi sattus laos kätte kunagi mingis tegemise tuhinas Kurjami jaoks backdropiks õmmeldud eesti suurim maika.
Pane selga täna, Snakehouses näeme.
Ajakiri Horisont on värske numbri kaaneloo pühendanud Kurjami sünnipäevale.