Namuri krahvkond – Vikipeedia
981–1795
Pealinn Namur
Namur (hollandi Namen) oli Karolingide ja hiljem Saksa-Rooma riigi krahvkond Madalmaades. Selle territooriumid vastasid laias laastus tänapäeva Belgia Namuri ringkonnale pluss Dinant'i ringkonnna loodeosa.
1 Esiajalugu Rooma perioodini
3 Burgundia ja Habsburgide ajastud
4 Hispaania periood
5 Segased ajad ja vahetuvad valitsejad
6 Prantsuse revolutsionäärid ja Madalmaade ühendkuningriik
Esiajalugu Rooma perioodini[muuda | muuda lähteteksti]
Namuri linn tekkis tõenäoliselt ümber 'Champeau' kaljukünka Sambre'i ja Maasi vahel. Viimastel aastatel on piirkonnast leitud arvukalt eelajaloolisi kivirelvi. Rooma ajal mainiti piirkonda ümber Namuri esmakordselt Julius Caesari teoses Commentarii de Bello Gallico 1. sajandi teisel poolel eKr. Namurist läänes olid nervid ja idas olid germani cisrhenani, kuid arvatakse, et Namur ise võis olla koduks aduatukkidele, keda Caesar kirjeldas kui kimbrite ja teutoonide järglasi. Caesari sõdades vallutasid Rooma leegionid arvukalt belgide linnu ja asualasid. Pärast kaotust liidendati belgid ja nende territoorium Rooma keisririiki.
Namuri krahvkond (ladina in pago Namurcensis) dokumenteeriti esmakordselt 832. aastal Frangi keisri (814–840) Ludwig Vaga poolt kui Lommegau (pagus või comitatus Lommensis) osa. Aastal 992 tituleeris Saksa-Rooma keiser Otto III esmakordselt Albert I Namuri krahviks.
Esimene tähtis krahv oli Albert III (1063–1102), kes omandas Stavelot-Malmédy vürstlikult abtilt foogtiameti. 12. sajandi alguseni ohustasid Namuri selle võimsad naabrid Brabant, Hainaut' krahvkond ja Liège'i piiskopkond. Krahvkonna tähtsad osad annekteeriti; Dinant'i linn, näiteks, läks Liège'i valdusesse. 12. sajandist alates õnnestus Namuri krahvidel kantud kaotused enam-vähem tasa teha. Krahv Gottfried, näiteks, omandas Longwy krahvkonna, tänu oma abielule Ermesindega Luksemburgist. Viimane tähtis kuju esimesest Namuri valitsenud dünastiast oli Heinrich I (1139–96). Heinrich I päris Durbuy, La Roche-en-Ardenne'i ja Luksemburgi krahvkonnad. Pärast Heinrichi surma puhkes äge pärilussõda Hainaut' krahvi Balduin V ja Heinrichi tütre Ermesinde vahel. Balduin V sai lõpuks Namuri krahvkonna, kui Ermesine sai Luksemburgi, Laroche'i ja Durbuy. Olukord jäi enam-vähem stabiilseks aastani 1263. Sel aastal müüs Namuri krahv Balduin II oma krahvkonna Flandria krahvile Guile Dampierre'ist. Dampierre'i dünastia valitses aastani 1421, kui Namuri krahvkond müüdi Burgundia hertsog Philippe Heale.
Burgundia ja Habsburgide ajastud[muuda | muuda lähteteksti]
Pärast Namuri krahvkonna ostmist Philippe Hea poolt liidendati see suuremasse territoriaalsesse ja poliitikalisse liitu, mida kutsuti Burgundia Madalmaadeks, mida valitsesid Burgundia hertsogid Valois' dünastia Valois-Burgundia kõrvalliinist.
Valois ajastu kestis aastani 1477, kui hertsog Charles Südi suri Nancy lahingus, jätmata maha meessoost pärijat. Burgundia territoriaalne hertsogkond läks vastavalt Saali tavaõigusele tagasi Prantsuse kroonile ja kuningas Louis XI hõivas ka Prantsuse osa Burgundia valdustest Madalmaades. Keiserlikud läänid läksid Charlesi tütre Marie ja tema abikaasa, keiser Friedrich III poja ertshertsog Maximiliani kaudu Austria Habsburgidele. 15. sajandist alates valitsesid Lõuna-Madalmaid (koos Namuri krahvkonnaga) Habsburgid. Nende valitsemise ajal kasvas Namuri linna sõjaline tähtsus jätkuvalt. Burgundlased ja Habsburgid tugevdasid linna ja ehitasid selle ümber uued müürid. 16. ja 17. sajandil muutus linn tähtsaks sõjaliseks kindluseks ja sel põhjusel piirati seda korduvalt.
Hispaania perioodil (16. ja 17. sajandil) sai Namur piiskopitooli. Hispaania kuningas Felipe II tahtis teha Namurist katoliikliku bastioni kaitsevalliks kalvinismi leviku vastu. Seega vajas Felipe II mitmelt usuordult enese kehtestamist Namuris. Selle tagajärjel sai linn erilise katoliikliku ilme. Felipe II-l õnnestus teha ka märkimisväärseid tugevdusi Namuri kantsile. Aastal 1577 saatis Felipe II Juan de Austria Madalmaadesse uueks kuberneriks. Namuris võttis Don Juan vastu Marguerite de Valois (Prantsuse kuninga õe) ja organiseeris tema auks suurejoonelise pidustuse.
Segased ajad ja vahetuvad valitsejad[muuda | muuda lähteteksti]
Namur omas läbi ajaloo otsustavat sõjalist rolli. Pärast Hispaania perioodi piirati strateegiliselt tähtsat linna korduvalt. Aastal 1692 võtsid Louis XIV väed linna pärast pikka ja raevukat piiramist. Louis ja tema legendaarne sõjaväeinsener Sébastien Le Prestre de Vauban jälgisid piiramist isiklikult. Kolm aastat hiljem, aastal 1695 võttis William III Namuri tagasi. Kuid hollandi okupatsioon ei kestnud kaua. 1713. aasta Utrechti rahuga läksid Lõuna-Madalmaad Austria Habsburgide võimu alla. Kuigi austerlased valitsesid linna üle, jäi strateegiliselt tähtis kants hollandlaste kätte. Austria võim tõi Madalmaadele tagasi rahu ja vaikuse.
Prantsuse revolutsionäärid ja Madalmaade ühendkuningriik[muuda | muuda lähteteksti]
Aastal 1790 oli Namuri krahvkond üks Belgia ühendriikide asutajaid. Aastal 1794 okupeeris revolutsiooniline Prantsusmaa Namuri, viies kohe sisse repressiivse režiimi. Namur sai Prantsuse Sambre-et-Meuse'i departemangu osaks. Prantsuse okupatsioon lõppes järsult pärast Napoleon I kaotust Waterloo lahingus aastal 1815. Järgnenud Viini kongressil ühendati Lõuna- ja Põhja-Madalmaad Madalmaade ühendkuningriigi moodustamiseks. Sel perioodil ehitati kants taas üles ja sai enam-vähem tänapäevase ilme. Madalmaade kuningriik ei kestnud kaua. Aastal 1830 puhkes Belgia revolutsioon, milles Belgia sai Hollandist sõltumatuks. Strateegiliselt tähtis Namuri kants mängis Belgia revolutsiooniga seotud lahingutes otsustavat rolli.
Namuri krahvid
Pärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Namuri_krahvkond&oldid=4396713"
Selle lehekülje viimane muutmine: 19:24, 27. märts 2016.