Sotsiolingvistika uurimistöö näide - Referaat Uurimustöö | Filoloogia
Sotsiolingvistika uurimistöö näide (0)
Tartu Ülikool - Filoloogia - Filoloogia
Millest on tema keelelised valikud tingitud ?
Sotsiolingvistiline uurimistöö
JÜRI MUTTIKA IDIOLEKT SAATE „RINGVAADE“ NÄITEL
1.KEELEJUHT. MATERJAL	4
1.1. Jüri Muttika taust	4
1.2. Analüüsitavad saated ja vestlusteemad	5
2.TEOREETILINE TAUST	7
2.1. Analüüsitavad keelejooned	7
2.2. Varasemad uurimused Eestis	9
2.2.1.Slängiuurimine	10
2.2.2.Mineviku kesksõna lõppude -nud ja -nd varieerumine	10
2.2.3.Lühenenud adverbid 11
2.2.4.Küsipartikkel võ	12
3.ANALÜÜS	14
3.1. nud/nd-kesksõna	14
3.2. Slängisõnad	15
3.3. Küsipartikkel võ	16
3.4. Lühenenud adverbid ja modaalpartiklid	17
3.5. Jutustava lause vormis küsimused	17
Kasutatud lühendid ja märgistused litereeringutes	22
Lisa 1	22
Uurimistöö eesmärk on leida keelelised erijooned , mis iseloomustavad Eesti Televisiooni (ETV) saate „Ringvaade“ saatejuhti ning reporterit Jüri Muttikat. Kuna „Ringvaate“ puhul on tegemist vabas vormis uudiste - ja meelelahutussaatega, kus saatejuhtidele tekste ette ei kirjutata. See aga jätab saatejuhtidele suurema vabaduse tuua saatesse isikupära.
Uurimistöö koosneb kolmest peatükist. Esimeses peatükis kirjeldatakse, missugune on olnud Jüri Muttika elulugu. Kirjutatakse , kus on ta töötanud ja õppinud – püütakse anda ülevaade kõigest sellest, mis võib olla mõjutanud tema idiolekti. Teises peatükis keskendutakse varasematele uurimustele ning täpsustatakse, missuguseid variaableid selle uurimistöös täpsemalt analüüsitakse. Seejärel kolmandas peatükis analüüsitakse valitud variaableid ning püütakse põhjendada, miks teeb Jüri Muttika selliseid keelelisi valikuid , ning tehakse järeldusi.
Ainestik on kogutud kahest „Ringvaate“ saatest, mida Jüri Muttika juhtis. Välja on jäetud vahelõigud ja pausid. Ainestikku on kokku 45 minutit. Uurimistöö autor transkribeeris „Ringvaate“ 16. ja 36. osa, mis olid eetris 2014. aasta suvel. Saated on järelevaadatavad ning tasuta saadaval Eesti Rahvusringhäälingu arhiivi veebilehel. Transkribeeritud tekstid on esitatud töö lisades.
Varem on Jüri Muttika idiolektist esile tõusnud variaableid uurinud eelkõige Tiit Hennoste , Annika Valdmets ja Leelo Keevallik . Oma panuse on andnud ka Tõnu Tender, Liina Lindström ja Pärtel Lippus .
KEELEJUHT. MATERJAL
Esimeses alapeatükis annan ülevaate analüüsitavast isikust – Jüri Muttikast. Kirjeldan tema haridusteed, ameteid. Teises alapeatükis selgitan teemasid , milles intervjuudes juttu oli. Täpsustan ka, mis saadetest minu litereeringud pärinevad.
Jüri Muttika taust
Jüri Muttika on sündinud 18. oktoobril 1977. aastal Rakveres. Ta lõpetas 2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna raadiorežii erialal bakalaureuseõppe. Seejärel astus ta magistriõppesse Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna ajakirjanduse ja kommunikatsiooni osakonda , mis jäi ametlikult lõpetamata. Aastatel 2006–2010 õppis ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis filmirežissööri magistriõppes. (EFIS)
Oma esimese erialase töö sai Muttika tänu Mart Pukile, kes otsis Uudisteraadio jaoks helirežissööre. Seal sai Muttika töötada otse-eetris, kuni raadiojaam läks pankrotti. Pärast seda leidis Muttika uue töö Kuku raadios – tema ülesanne oli uudiseid kasseti peale lugeda, st ta töötas uudistetoimetajana. Kukus töötades sai ta kutse minna tööle Eesti Ekspressi, mille ta ka vastu võttis. Muttika läks selle töökoha tõttu ka ajakirjanduse magistrikraadi omandama, sest režissööriharidusest tema meelest ei piisanud selle töö põhjalikuks tegemiseks. Siiski jäi tal magistrikraad omandamata, sest eelistas koolitöödele päevatööd. Uue võimaluse pakkus talle Balti Filmi- ja Meediakool, mille avamisest läks Muttika esialgu lugu kirjutama, kuid seal olles tundis, et tahab siiski filmikoolis õppida. (Engelbrecht 2009)
2001. aastal töötas Muttika Kanal 2 saate „Üle mõistuse“ juhina . Ajakirjas Sirp on teda kirjeldatud kui stiilipuhast postmodernset saatejuhti. „Jüri Muttika ujub järelnüüdises mängulaadis nagu kala vees, pidamata kuskil pingutama, lastes kaameral mõnuga moondada enda ilmumist küll ruumis, küll ajas, säilitades samas piisavalt kindlapiirilise pidepunkti meile.“ (Liiv 2001)
Ka 2014. aasta seisuga pole Muttika vaid filmikunstile pühendunud, ehkki seda ta oma tegelikuks kireks peab. Televiisorit vaatab ta enda sõnul nii palju, et oma vigu analüüsida teletöös, ent ei midagi enamat . Muttika ise väidab, et see pole kindlasti tema kirg, sest vabal ajal ta televiisorit ei vaatagi. (Engelbrecht 2009)
Muttikale pakuti 2009. aastal „Ringvaate“ reporteri töökohta, mille ta võttis vastu. Põhjus, miks ta „Ringvaate“ reporteri töökoha vastu võttis, oli tema jaoks selge – „see on visuaalse info edastamise seisukohalt vajalik harjutamine – nii nagu ma ajalehed töötades olen õppinud loo jutustamist , et kirjutada paremaid filmistsenaariume.“ (Engelbrecht 2009) 2014. aasta suvel töötas Jüri Muttika ka „Ringvaate“ saatejuhina, asendades põhisaatejuhte Marko Reikopit ja Grete Lõbu.
Ta on töötanud saatejuhi- toimetajana (Kanal 2, Raadio Kuku, AS Trio LSL, ETV) ja reporterina (ETV, Eesti Rahvusringhääling, AS Eesti Ajalehed, Eesti Ekspress), lisaks on olnud tudengifilmide režissöör, stsenarist ja produtsent . (EFIS)
Suvise „Ringvaate“ 15. saatest selgus, et Jüri Muttika vestleb vene keeles vabalt. Nimelt ta intervjueeris eesti juurtega välismaalastest laulupeolisi – Abhaasiast pärit matemaatikaõpetajat ja Sotšit pärit noormeest – vene keeles.
Analüüsitavad saated ja vestlusteemad
Analüüsi aluseks võetud kaks saadet pärinevad 2014. aasta suvest , mil Eesti Televisiooni saade „Ringvaade“ oli esmakordselt eetris ka suvekuudel. „Ringvaade“ sai alguse 2009. aasta suvel. See on meelelahutuslik uudistesaade. Põhisaatejuhid on olnud Anu Välba (2009–2013), Marko Reikop ja Grete Lõbu (2013–…). (Vikipeedia 2014) 2014. aasta suvel said ajutiselt saatejuhi tööd proovida ka toimetaja Reimo Sildvee ning reporterid Hannes Hermaküla ja Jüri Muttika. Nad juhtisid „Ringvaadet“ kordamööda.
Enamikul ETV saadetel on saatejuhtidel kindlaksmääratud tekst, mida saates ette lugeda. „Ringvaate“ saatejuhid saavad ainult kohustuslike teemade loetelu , mis aga ei sea piire saatejuhtide keelekasutusele ning annab võimaluse näidata enda eripära.
Litereerisin „Ringvaate“ neid saateid, mida juhtis Jüri Muttika. Analüüsin saateid nr 16 ja 36, mille salvestused pärinevad Eesti Rahvusringhäälingu arhiivi veebilehelt. Kahe saate peale kokku translitereerisin ligi 45 minuti jagu vestlusi Jüri Muttika ja erinevate saatekülaliste vahel.
Vestlusteemasid oli seinast -seina, kuna selline on ka saate formaat: räägitakse nii aktuaalsetel ja tõsistel kui ka meelelahutuslikel teemadel. Minu litereeritud intervjuudest puudutas Jüri Muttika oma saatekülalistega järgnevaid teemasid:
dr Vitali Bernatski dopinguskandaal,
eestlaste loodud uus mobiilirakendus TanWise,
nahavähk , päikesekaitse ja päikesekiirguse kahjulik mõju,
Eesti ja Poola maasikate võrdlus ning maasikakasvatus ,
jalgpalli MM-i tulemusi ennustavad loomad,
Robin Williamsi surm ja tema näitlejakarjääri eredamad hetked.
Teises peatükis tutvustan analüüsitavaid variaableid, mille Jüri Muttika kõnepruugist leidsin. Tutvustan põgusalt ka minu valitud variaablite varasemaid uurimusi Eestis.
Keel varieerub ja varieerumine on osaliselt reeglipärane (Keevallik 2001: 7) Variaabel on enamasti häälduslik keelejoon, mida inimesed erinevates olukordades ja kontekstides erineval määral kasutavad. Näiteks on prestiižsete sõnade hääldamine seotud inimese sotsiaalse klassi ja vanusega: mida jõukam ja ka noorem inimene, seda prestiižsemat sõnavara kasutab. ( Ibid : 6) Keevalliku (Ibid: 7) sõnul on oluline etapp, mil keelejoon alles varieerub. Keelelised variaablid võivad aidata mõista lisaks keele enda tundmaõppimisele ka ühiskondlikke struktuure. Eesti keelde tõi variaablite uurimise Karl Pajusalu (Ibid: 8).
Sotsiolingvistiline variaabel on elementide loend, mille puhul on ette teada, et nendel on erinevad variandid, nt eesti keele variaablid on –nud ja –nd. Igal variaablil on variantide loend. Uurija ülesanne on uurida, milliseid variante , miks ning kuidas kasutatakse. Variaableid eristatakse keeletasandi järgi:
foneetilised variaablid,
fonoloogilised variaablid,
morfoloogilised variaablid,
leksikaalsed variaablid,
süntaktilised variaablid. (Hennoste 2003: 6)
Kõige rohkem on uuritud häälikuid, mida saab vahetada nii, et sõna tähendust või grammatilist vormi ei muudeta. Inimesi püütakse grupeerida selle järgi, missuguseid variante nad kasutavad, kui palju ning miks nad neid kasutavad. (Hennoste 2003: 6)
Analüüsitavad keelejooned
Kuna „Ringvaade“ on vabas vormis uudiste- ja meelelahutussaade, siis on ka saatejuhtide kõnestiil vaba, nt kasutatakse slängisõnu. Minu valitud saatelõigud on poolstruktureeritud intervjuud, st neil on küll kindel vestlusteema ette nähtud, ent intervjuu pidamise vorm on vaba ning teksti maha ei loeta. Selline vorm toob kaasa vaba keelekasutuse, nii et intervjuudes esines erinevaid argiseid keelejooni.
Kuulates Jüri Muttika intervjuusid, tõusid esile järgnevad keelejooned:
küsipartikli või asemel võ,
pragmaatilised partiklid ja parasiitsõnad no, noh,
slängisõnad,
lühenenud adverbid,
venepärane vot/vott,
selline asemel siuke,
jutustavas vormis küsimused.
Jüri Muttika kasutab küsipartikli või asemel partiklit võ. Levinuim on küsipartikkel vä, mida on uurinud Liina Lindström (2001: 92). Nimelt võ esines tema andmetel 6,8% kordadest, aga partiklit või 23,7% ja partiklit vä 68,5%. Samas sama tähendust väljendavaid argiseid küsipartikleid on veel: väh, väi, võih, võe, kuid neid kõiki esines 0,25% juhtudest. Lindströmi magistritööst (2001: 94) tuli ka välja, et neid küsipartikleid esineb rohkem kas-küsipartiklist eraldiseisvana kui sellega koos.
Suhtluse jätkamiseks kasutab Jüri Muttika pragmaatilisi partikleid no ja noh, mida tihtipeale hääldab ka järgneva sõnaga kokku (nt noo=vot). Tiit Hennoste (2000: 50–52) järgi on tegu pragmaatiliste partiklite või ka üneemidega, mille ülesanne on kas uut teemat alustada, tekkinud pausi täita, vastusega viivitada, kahtlust väljendada või viidata eelmisele teemale . Kuna noh ja no puhul on tegu eesti keele sagedasemate partiklitega ja neid nimetatakse ka parasiitsõnadeks, on need omased pea iga inimese suulisele kõnele, nii et Jüri Muttika keelekasutust teiste inimeste omast esile ei tooks.
Vene päritolu interjektsiooni vott või vot kasutas Jüri Muttika tulemust näitavas tähenduses, nt no=vott siis ja noo=vot täna on see kurb päev. Tegelikult on kogu fraas noo=vot on venepärane, sest vene kõnekeeles on levinud ну=вот. vot on interjektsioon, mille kasutust võibki mõjutada Jüri Muttika hea vene keele oskus. See on ka üpris levinud kõnekeelne sõna, mida „Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2013“ ja „Eesti keele seletav sõnaraamat “ soovitavad vältida ja kasutada selle asemel sõna vaat. Arvan, et ei vot(t) ega no(h) pole kumbki piisavalt eristuv keelejoon, et neil põhjalikumalt peatuda, sest tegemist on pea iga eestlase suulise keele sõnavarasse kuuluvate argisõnadega.
Jüri Muttika kasutab ka inglise päritolu slängisõnavara. Ta kasutas elektroonikateemalises intervjuus slängisõnu äpp ja tablett eri käändeis. Ka sellele kohe järgnenud intervjuus nahaarstiga päikesepõletuse ja –kiirguse teemal kasutas ta mobiilirakendust silmad pidades sõna äpp. Neid slängisõnu võib pidada osaks elektroonika oskuskeelest, sest tavainimesed argivestlustes neist palju ei räägi.
Kõnekeeles on tavaline, et öeldakse sõna selline asemel siuke. Kuna „Ringvaade“ on vabas vormis telesaade, ei ole saatejuhtidel rangest kohustust öelda välja selline ega sihuke , kuigi ka sihuke on argikeelne ja ametlikus tekstis peaks seda pigem vältima . Samas pole selle puhul tegu väga erilise keelejoonega, vaid pigem tekib kiirustades ja mugavusest öelda infot kiiresti vestluspartnerile.
Kõnekeeles kiputakse kiiresti rääkides sõnu kärpima ja lühendama. Ka Jüri Muttika kasutab sõnade tegelikult ja põhimõtteliselt asemel lühenenud sõnu tegelt ja põhimõtselt, mida ei ole küll tema tekstis silmatorkavalt palju, ent neid siiski leidus ning need andsid lausele värvingu.
Jüri Muttika intervjuuküsimustes kerkisid esile mitteküsimuse vormis küsimused – neid ta esitas küll jutustavas vormis, ent intonatsioon tõusis, nii et oli selge, et tegu on küsimusega. Küsimust väljendav sõna oli peidetud lause keskele .
Varasemad uurimused Eestis
Selles alapeatükis tutvustatakse Jüri Muttika keelekasutuses esinenud tähtsamate variaablite uurimusi Eestis: slängiuurimine, -nud ja -nd partitsiip , küsipartiklite vä/võ/või varieerumine, modaalpartiklid tegelt ja põhimõtselt.
Slängiuurimine
Släng on sotsiolekt, mis erineb üldkasutatavast kõnekeelest suuresti just sõnavara poolest. (EKK: Leksikoloogia ) Slängiuurimine on üks haru suulise kõne uurimisest. Eestis hakati slängi uurima juba 1920. aastatel. Suurema hooga hakati slängi uurima 1990. aastate alguses, kuid jäi siiski uurimus- ja üliõpilastööde piiresse, st põhjalikumat teadusharu pole slängiuurimisest saanud. Slänguurimine Eestis on tähendanud slängisõnade kogumist ilma kontekstita. Tõnu Tender on uurinud eesti slängikeelt, selle ajalugu ja slängisõnavara loomet. (Hennoste 2002: 244) Slängisõnavara kohta andis Mai Loog 1990. aastal välja esimese slängisõnastiku – „Eesti Slängi Sõnaraamat“. 2003. aastal ilmus uuem sõnaraamat „Eesti slängi sõnaraamat“.
Släng jaguneb kolmeks eri liigiks ning kõik kolm erinevad üksteisest keele, eesmärkide ja kasutuse poolest. Esiteks on släng sotsiaalsete rühmade erikeel ehk üks sotsiolektidest ning osa üldkeelest, mille poolest üks sotsiaalne rühm end teistest eristab. Teiseks on släng mitteterminoloogiline mitteformaalne erialakeel. Kolmandaks on släng ka selles mõttes erikeel, mille eesmärk on jagatava info varjamine nende eest, kes seda teada ei tohiks. Släng loob grupiteadvust ja ühtsust, aitab väljendada oma hoiakut, kompenseerib ühiskondlike klasside erinevust. (Hennoste 2003: 27)
Mineviku kesksõna lõppude -nud ja -nd varieerumine
Kesksõna on tegusõna infiniitne vorm. See väljendab tegevust kas omaduse või seisundina . Kesksõna sarnaneb sõnaliigi poolest omadussõnadele ja võib esineda ka täiendina. Kesksõna tunnused ja süntaktilised kasutusvõimalused erinevad olevikus ja minevikus, niisiis eristatakse oleviku ja mineviku kesksõnu.
Kõige põhjalikumalt on nud-kesksõnu uurinud Leelo Keevallik oma magistritöös (1994). Eesti keeles on -nud ja -nd vaheldumine pikaajaline nähtus. Üks kesksõna ei ole ajalooliselt teist keelest välja tõrjunud, küll aga on kindlaks määratud, et -nud on kirjakeelne ja -nd mitte. (Keevallik 1994: 4) nud-kesksõna on kirjakeele standardiseerimise ja erinevate grammatikate kaudu õigeks vormiks kujunenud, samas kui nd-lõppu peetakse taunitavaks (Keevallik 1994: 42). Miks siiski vormid varieeruvad? Keevallik küsitles oma magistritöös eesti keele õppejõude, õpetajaid ja keeleteaduse magistrante ning nemad arvasid, et varieerumist põhjustavad murdetaust, suhtlussituatsiooni erinevus, suhtluspartner, mood, kõnetempo, kõneleja väsimus , enesekontroll , haridustase, stiililine markeeritus ja sõnatüve pikkus. Tema küsitluse tulemused andsid mõista, et nd-lõpp on markeeritud ning muust tekstist eristuv (Ibid: 46–47), seega võib seda pidada keeleliseks erijooneks.
Lühenenud adverbid
Kõnekeelele on iseloomulik sõnade lühenemine, häälikute või silpide lühenemine või kadu. Adverbid tegelikult, suhteliselt ja ainult võivad suulises keeles lüheneda. ( Rebane 2014: 56) Sellesse nimistusse saab lisada teisigi lt-lõpuga sõnu, näiteks praktiliselt, põhimõtteliselt. Nimetatud adverbid on muutunud episteemilisteks modaalpartikliteks – neid on lähemalt uurinud Annika Valdmets. Nii nagu kõnekeeles, nii on ka netikeeles tavalised tegelt (’tegelikult’), põmst (’põhimõtteliselt’), suht (’suhteliselt’) jt (Valdmets, Habicht 2013: 208).
Lühenenud adverb tegelt on üks Eesti sagedasemaid värvingupartikleid ehk modaalpartikleid (Hennoste 2002: 61). Modaalpartikkel tegelikult esineb tihti koos teiste partiklitega (ju, igati, juba, ikka jms). Partikkel
"Jüri Muttika idiolekt saate "Ringvaade" näitel" on sotsiolingvistiline uurimistöö keelejuhi idiolektist. Selles uurimistöös on kirjeldatud keelejuhi tausta ja analüüsitavat videomaterjali ERR arhiivist. Teoreetiline taust pärineb Eesti autoritelt. Töös kirjeldatakse analüüsitavaid keelejooni ja esitletakse varasemaid uurimusi Muttika kõnest leitud keelejoonte kohta. Viimane peatükk on töö põhiosa ehk idiolekti analüüs tuginedes teooriale. Lisatud on ka litereering saatelõigust.
sotsiolingvistika , idiolekt , Jüri Muttika , Ringvaade , ETV , keelejuht , transkriptsioon , litereerimine
uurimistööl, transkribeeritud tekstid, jüri muttika, ajakirjas sirp, põhisaatejuhid, jalgpalli mm, sotsiolingvistiline variaabel, levinuim, sest tegemist, kõnekeeles, släng, slänguurimine eestis, tõnu tender, kolmandaks, kesksõna, kõnekeelele, nimetatud adverbid, kõnekeeles, värvingupartiklid, partiklitena, normikeelsemad, pelgalt nd, sõna äpp, esimeses näitelauses, lühenemine, tähelepanu nud, kummad paremad, kuulge vesisem, foon, noh
Mineviku kesksõna lõppude
Küsipartikkel
Slängisõnad
Lühenenud adverbid ja modaalpartiklid
Jutustava lause vormis küsimused
Eesti keele seletav sõnaraamat 2009
Eesti keele õigekeelsussõnaraamat ÕS 2013
Engelbrecht, Karilin 2009
Hennoste, Tiit 2000
Hennoste, Tiit 2002
Hennoste, Tiit 2003
Keevallik, Leelo 1994
Peeter 2001
Lindström, Liina 2001
Lippus, Pärtel 2003
Rebane, Maike-Liis 2014
Valdmets, Annika, Külli Habicht 2013
Valdmets, Annika 2011
Vikipeedia 2014
Kasutatud lühendid ja märgistused litereeringutes
vot/vott
väh, väi, võih, võe
noo=vot
täna on see kurb päev
ну=вот
põhimõtselt
tegelt, teglt
vä/või/võ
vä/võ/või
sul suus on, kala=vä
mis ta on mitu korda siis see kohus olnud=vä
ei saand
ja teine karp mille on äppl
mis on eestis tehtud
ühendatud veidi suurema tabletiga millega saab ka helistada
kas asi on selles pintsakus
ja tundub et võiks austraalia eestlasi aidata et tuleks oma eurodega teie
see staariks tegi tema siin see ümberkehastumine
moodsate telefonide äpid on juba need millega võib oma
melanoomikahtlusi hakata kontrollima
väga tõsine film
sügavmagus oleks õige
nüüd see aparaat näitab meile siis mida täpsemalt siin ekraanil
see on nüüd kõik eestis
toodetud või mõni jupp on ikka välismaalt ka tarnitud
või/vä
märgistus/lühend
matsutab
mugistab naerda
köhib, summutab J. Muttikat
nuusutab kõvasti
tõstab kaussi
pomiseb naerdes
pomiseb, võimatu aru saada