PÖFF 2018: Kejal | Kino Sõprus
Nad ronivad eluga riskides päevad läbi mägede kitsukestel radadel, turjal 40 kilogrammi. Iga valesti astutud samm võib viia miini otsa. Neid jahitakse nagu metsloomi. Ja mille nimel? Et teenida 10 dollarit päevas!?
Need on kulbar’id. Kes on kulbar, küsite? Iraani võimud nimetavad neid salakaubavedajateks, äärmises vaesuses elavad kurdid ise peavad seda aga traditsiooniliseks ametiks, mis nende peredel hinge sees hoiab. Nemad ei ületa Iraani ja Iraagi piiri – neile on see üksainus Kurdistan. Igal aastal tapavad Iraani piirivalvurid võimu kuritarvitades mitukümmend relvitut kulbar’i, osa neist leiab oma lõpu miini otsas. Rahvusvahelised inimõiguste organisatsioonid on vägivalda tauninud, aga miski ei aita.
See on valus film. Teheranis õppiv kurditar Kejal naaseb kodukülla, kui tema vend mägedes hukkub, jättes maha kauba kaotamise tõttu tekkinud võlad. Kejalist saab olude sunnil kulbar – naine meeste maailmas, kus iseseisvuse poole püüdleval naisterahval tuleb olla erakordselt tugev. Põnevusfilmi elementidega draama allasurutud, aga uhketest inimestest, kes kannavad oma elu seljas. Enamik neist mängib siin iseennast. Harukordne võimalus piiluda maailma, kuhu tavaliselt ei satu.