Päikeseloojangusinised päevad ja sidruni-vanilli toorkook | Toidutegu
← Rukki-kohupiimakook mustikate ja pohladega
Mul oli üks ilus rõõm. Õuna-pohlakook →
Rubriigid: koogid, pähklid, sidrun-laim. Salvesta püsiviide oma järjehoidjasse.
5 responses to “Päikeseloojangusinised päevad ja sidruni-vanilli toorkook”
hetkekee | 01/10/2017, 10:59 | Vasta
Armas Sina, ära ennast katki kanna! Hea on olla olemas meile kallite inimeste jaoks, aga sa ei saa nende koormaid kanda. Ehk siis, emotsionaalne väsimus – keha märk sulle. Me just eile joogakoolis rääkisime sellest. Et see, kui inimesed kannatavad füüsiliselt, siis me teame, et jaa, näed, valu annab märku, et midagi on kehas viltu ja tuleb muuta. Aga emotsionaalne, vaimne piin, see on ju samamoodi märk, eks,
Kuulamise teemasse. Sain eile Brené Browni uhiuue raamatu ‘Braving the Wilderness’ ja seal on üks ilus lõik
‘One of the most essential steps in this transformative communication, and perhaps the most courageous, is not only to be open-minded, but to listen with desire to learn more about the person’s perspective.’
Ma tuleks suurima heameelega sinuga sinna loovkirjutamsie kursusele 🙂
Frieda | 07/10/2017, 18:08 | Vasta
Jaa, ses osas on mul veel palju õppida, et teiste eest nende koormaid kanda pole vaja. Enese tagant piitsutamises olen ka osav, nii et see on omajagu väljakutse, võtta kuulda, mida valu öelda tahab.
Teoorias olen tugev ja tean, et ükskõik, kui palju ka ei annaks, maailm tahab alati rohkem (mis sisuliselt tähendab, et ise nõuad endalt alati rohkem), seda punkti ei tule, kus sulle öeldakse, et nüüd oled küllalt teinud, nüüd puhka, nüüd on sinu kord olla nõrk, väsinud, saada pai. Ise tuleb seda endale öelda.
Kuulamise osas nõus – oluline on püüda mõista teise inimese perspektiivi, aga nagu olen kuskil varemgi öelnud – kui teise inimese perspektiivi haaramine tuleb üldjuhul õhust, ilma mingi pingutuseta, siis muutub see mingil hetkel needuseks ning hakkab tunduma, et selles kõiges kaotad oma hääle sootuks, sest sa ju mõistad kõiki. Mis ei tähenda mitte seda, et nõustud kõigi seisukohtadega, aga saad aru, mida ja miks nad mõtlevad. Kommunikatsiooni seisukohalt on see muidugi suur pluss, iseenese seisukohalt mitte alati.
Üks kasulik nipp suhtlemisel, mida ma rakendan (liiast on seda muidugi nipiks nimetada, sest ma ei ole sellele teadlikult mõelnud) on keskendumine ühisele, mitte seisukohtade jäik ja kitsas vastandamine, vaid selle otsimine, milles ma mõtlen samamoodi. See nõuab küll ka teiselt poolelt avatud suhtlemist ja toob tagasi selle juurde, et eelduseks võiks olla soov teise inimese perspektiivi mõista.
Elina | 01/10/2017, 19:02 | Vasta
Imeline inimene imelise oskusega mõtteid selgelt ja kargelt kirja panna. Ma ei teagi täpselt, kas naudin rohkem mõttekäike või retsepte, aga seda tean küll, et seda blogi lugedes saan alati kosutust nii mõtte- kui ka toidumaailmale!