2018 oli Saaremaa põllumehele keeruline aasta - Saarte Hääl
Saaremaa põllumajandust jäävad lõppeval aastal iseloomustama põuast tingitud ülimadalad viljasaagid ja söödanappus, aga ka maisi läbilöök söödakultuurina.
Uus lihaveiselaut Otil.
“Meie sõltuvus ilmast on ikka niivõrd suur ja kui õigel ajal ei tule tilkagi vihma, siis on tulemused väga kesised,” tõdes Saaremaa põllumeeste liidu juht Tõnu Post. “Suvivili oli väga kehv, rapsiga läks kehvasti ja talivili oli kesine rahuldav.”
Nimekas viljakasvataja Kaido Kirst sai tänavu kogutoodanguks mulluse 1700 tonni asemel vaid 700 tonni. Kõige rohkem andis vilja 18 ha suurune talinisupõld (üle 5 t/ha), seevastu 30 ha suurusel odrapõllul kujunes saagiks vaid 300 kg/ha. Osa uba jäi Kaidol üldse võtmata. “Nii pikka põuda pole minu ajal olnud,” tõdes Kirst, kes tõi positiivsena välja vaid päikesekülluses tavalisest magusamaks küpsenud maasikad. “Muidu on maasikad peenra peal liiga hapud, aga sel aastal oli täitsa ok.”
Ülimadalad viljasaagid
Vahekultuurina jõudis mahepõldudelt sel aastal esmakordselt tavapõllundusse päevalill, mida panid maha talunikud Aarne Põri ja Kaido Kirst. Viljakasvatajad Tanel Aru ja Martin Salu võtsid aga vastu palgatöö põllumajandustehnikaga kauplevates firmades.
Ehkki vilja kokkuostuhinnad on tänavu üle pika aja korralikud, pidi osa põllumehi kohustuste täitmiseks MES-ilt (Maaelu Edendamise Sihtasutus) laenu küsima. Detsembri alguse seisuga oli põuakahjude tõttu käibelaenu küsinud seitse Saaremaa põllumeest kokku 604 000 euro ulatuses.
Esimest korda viimase kümne aasta jooksul jäi saarlastel tulemus kirja saamata viljelusvõistlustel, nigel talvine lumeveevaru ja põuane vegetatsiooniperioodi algus nullisid Saaremaa põuakartlike põldude saagipotentsiaali. Lootus paremale saagile järgmisel aastal on aga vähemalt praegu täitsa olemas. “Saarlaste talirapsid ja taliteraviljad on nii võimsad ja vägevad,” ütles põllumajandusteadlane Peeter Viil. “Kui nad talve ilusti üle elavad ja kevadel sademeid ka tuleb, siis on saarlased tuleval aastal jälle pildil, “ avaldas aastaid saarlasi nõustanud teadlane lootust.
Ehkki lõppeva aasta põud oli erakordne, on siinmail juhtunud hullematki. 2001. aasta suvel käis Valjala kandi põldude pealt läbi kanamuna-suuruste teradega 15 minuti pikkune rahehoog, mille tagajärjel said kõige enam kahju talunik Eugen Koidu põllud. 187 hektarist teravilja all olnud maast sai Eugenil raherajus kannatada 90 hektarit, sügisene paduvihm hävitas veel 50 hektarit hernest. Eugen Koidu sõnul kulus tal rahe põhjustatud rahalise kahju klaarimiseks 10 aastat.
Põuaga kaasnenud söödaprobleemidele vaatamata liiguvad enamiku Saaremaa tootjate keskmised väljalüpsid aina ülespoole. Novembri lõpu seisuga on kõrgeima toodanguga Saaremaa piimatootja Kõljala POÜ 11 495 kiloga lehma kohta (+111 kilo). Järgnevad Kärla PÜ 11 258 (+567) ja Valjala POÜ 10 056 (+313) kiloga. Kõljala ja Kärla asuvad üleriigilises pingereas vastavalt teisel ja neljandal kohal.
Kõljala ühistu juhi Tõnu Posti sõnul oli sel aastal lati kõrgel hoidmine üsna kulukas. Kütusekulu suurenes vähemalt 35%, kallimaks läksid ka näiteks väetised ja teravili, mida tuleb loomasöödaks juurde osta. Seevastu põhisöödaga ettevõttel probleemi pole: “Meil jagub silo ka müügiks terve hulk, kui keegi peaks soovima,” lausus Post.
Sel aastal maakonnas hoo sisse saanud maisikasvatus kogub aga populaarusust. Mais osutus põuale küllatki vastupidavaks ning aitas oma suure saagikusega korvata muidu kiduraks jäänud söödavaru.
Samuti maakonna parimate piimatootjate hulka kuuluval Rauni POÜ-l juhtus aga selline lugu, et taimekasvatusjuht Tanel Kirst võeti sügisel ootamatult aega teenima. Rauni eestvedaja Aive Kesküla sõnul saab ta aga õnneks konsulteerida Taneliga meili teel. Siiski on Kesküla kevadise külviaja suhtes juba ette natuke murelik ja kavatseb esitada kaitseväele taotluse, et agronoom saaks kibekiirel külviajal korraks põllutöödele appi tulla.
Sigalad taastusid
Piimatootmisega tegi sel aastal lõpu Laimjala kandi mees Ardo Kaljuste, Aste külje all tegutseva Hekva OÜ osanikud vahetasid aga teravaks läinud õhkkonnas välja ettevõtte juhatuse Mati Mägiga eesotsas.
Ainus uus lüpsilaut valmis sel aastal Karjas, kus Karja OÜ pani püsti 240-kohalise robotlüpsilauda.
Saaremaa lihaveisekasvatuses andsid tunda USA poolt Türgi suhtes kehtestatud sanktsioonid, mis tõid kaasa Türgi valuuta odavnemise ja sealsete kokkuostjate ostujõu vähenemise. Selle tagajärjel on veiste kokkuostuhinnad kohati langenud lausa poole võrra. Sektorisse jätkas investeerimist Tuule Grupp, kes rekonstrueeris lihaveiste tarvis kunagise Oti lüpsilauda.
Poollooduslikel kooslustel toimetavad lihaveisekasvatajaid ja lambakasvatajaid, kel endal söödamaid napib, pidid heinarulle ostma kallimalt kui kunagi varem. Muhus võttis lammaste murdmistöö eelmisel aastal mahalastud hundi asemel üle ilves.
Kahel eelneval aastal seakatku tõttu kahes farmis ligemale 6000 siga kaotanud Valjala söödatehase grupp on nii Sakla kui ka Tagavere sigala täistuuridel uuesti tööle saanud. “Mõni külamees küll räägib, et Maripuu tegi omale meelega katku, et saada toetust, aga hukatud sigade eest saadud kompensatsioon ei kata pooltki sigade väärtusest,” rääkis maakonna suurim seakasvataja Raul Maripuu, kelle sõnul võtab katku tekitatud kahjumi seedimine aega mitu aastat. Olukorra muudab keeruliseks asjaolu, et peaaegu aasta otsa on sealiha hind püsinud viimase kümnendi madalaimal tasemel.
Et emiste produktiivsus on tunduvalt tõusnud, siis on Maripuu sigade arv mitme tuhande võrra kasvanud ja püsib nüüd 33–34 000 juures. Eesti kapitalil tegutsevatest sealihatootjatest on see kõige suurem.
Kaks aastat tagasi ostis Raul Maripuu ära Kehtnas asuva endise Rey lihatööstuse koos seakasvatuskompleksiga ning tegutseb seal Frank Kutteri lihatööstuse nime all. Viimased rasked aastad tegid Maripuu sõnul selgeks, et seakatkust kaotas vaid seakasvataja. Seevastu kaupmees ja töötleja pääsesid üsna kergelt. Nüüd tahab Maripuu olla sees seakasvatuse ahela igas lülis, alates söödatoomisest kuni turustamiseni. “Kui sul töötlemist või kaubandust käes ei ole, siis oled sa peksupoiss,” lausus Maripuu, kes tahab Kehtna keskuses avada Frank Kutteri esinduspoe.
Arooniast viinamarjani
Mesinikud said pärast kolme järjestikust kehva aastat üle keskmise hea saagi. Uuest aastast hakatakse mesinikele maksma tarutoetust, mille nimel on nad võidelnud 2002. aastast. Konkurents Saaremaa mesinike vahel aga tiheneb, kokku tegutseb maakonnas juba üle kümne enam kui 100 perega mesiniku, rääkis maakonna mesinduse eestvedaja Aimar Lauge. Mesinike arvu kasvule on kaasa aidanud noortaluniku toetus.
Vähemlevinud kultuuride viljelejatest on Saaremaal püsima jäänud astelpajukasvatajad. Rain Metsmaker ütles, et astelpaju annab teenistust kümmekonnale kasvatajale ning hinnanguliselt on maakonnas astelpaju all 30–40 ha maad. Valdavalt läheb mari müügiks Soome.
Maasikakasvataja Taavi Põld on jõudnud turule.
Köögiviljakasvatuses võtab järjest suuremalt ette Saiklas asuva Rautsi talu noorperemees Taavi Põri ja maasikakasvatuses Koimla talunik Taavi Põld, kes mõlemad oma tootmispindu oluliselt suurendavad. Anneli Varjuni arooniaistandus valmistub saaki andma Suurna külas. Noortaluniku toetuse saanud Marko Toomere soovib Saaremaale rajada pojengiistanduse ning Rain Arro ravi- ja maitsetaimede kasvanduse. Varem kalakasvatuses kätt proovinud Raul Schiff rajab aga õunaaia ja hakkab siidrit tootma.
Muhu veinitalu peremees Peke Eloranta ütles, et möödunud päikeseküllane suvi oli tema 2012. aastal alguse saanud veinitalu kronoloogias parim. Viinapuud said juba kevadel hea kasvuhoo sisse ja marjad jõudsid ilusti küpseda. Veini happesus on paremas tasakaalus ja tanniinid pehmemad. Isegi üleilmselt tuntud kapriisse sordi Pinot Noir´i kloon oli paljulubav. “Kümne aastaga loodetavasti saab asja balanssi ja mõistlikke saake,” sõnas veinimees.
Kati Näälik nimetati aasta konsulendiks, Tõnu Põlluäär sai maaeluministeeriumi hõbedase teenetemärgi. Eesti lamba- ja kitsekasvatajate liidu tänusõnad kuuluvad Veiko Maripuule ühistegevuse edendamise eest ja Tõnu Talvile püüdluste eest siluda huntide, lammaste ning inimeste suhteid. Saaremaa aasta põllumeheks valisid kolleegid mahepiimatootja Janek Mägi.
Andres Kurgpõldu, üht kanget Valjala viljakasvatajatest, ei ole enam.
Olev Ait ütleb sõna sekka
Lisatud: 29.12.2018 / 14:07
Muuseas, kuhu jäävad mainitute hulgast ära kontrollid. Nemad käisid vaatamas, kas tasub põuast kõrbenud maad niita või kasvamata ädalat karjatada. Põllumehe jaoks oli olukord masendav, aga kontrollid arvasid, et tehtud pole midagi – põud pole rohukasvu pea-aegu nullinud, traktorist pole niidumasinaga maad niitnud, tegelikult oli, ädal polnud põuaga loomulikult kasvanud ja mida seal karjatada enam oli.
Lisatud: 30.12.2018 / 00:16
Pole palju alasid rohkem, mis oleks igasugu ametite- ja inspektorite lauskontrolli all, kui põllumajandus. Selleks ei pea isegi toetuserublasid küsima, kõiksugu nõuete täitmist kontrollitakse idiootliku järjekindlusega. Ja väiksemgi rikkumine toob kaasa sanktsioonid. Ja see kõik oli juba siis ette teada, kui toimus hääletamine sinna liitu minemise üle. Mõni sinisilmne Põlvamaa piimamees vaid hõiskas siis, et euroopas saavad põldurid rikkuriteks :):)
Kuid olge rahulikud – läheb hullemaks, nõuded karmistuvad veelgi, toetusi tõmmatakse vähemaks, kontrollid sagenevad, karistused karmistuvad. Põllumees peab toime tulema vaid oma oskustega ja kohanema ilmastikuga, et saake saada. Kolhooside aeg tuleb tagasi, mõnigi väikefarmer paneb uksed kinni või muudab suunda.
Lisatud: 30.12.2018 / 09:05
Need põllumehed on ikka ühed erilised vingujad, päris piinlik kohe selliste pärast.
Lisatud: 30.12.2018 / 11:11
See on küll tõsi, et neist põllumeestest suuremaid vingujaid ei ole.
Lisatud: 30.12.2018 / 16:10
Olen täheldanud et põllumeestest oluliselt rohkem lasevad kiunu välja nende toodangu tarbijad.
Lisatud: 30.12.2018 / 18:56
Tänusõnad Tõnu Talvile püüdluste eest siluda huntide, lammaste ning inimeste suhteid???
Tõnu Talvi – huntide „maaletooja“ saartele (Saaremaale) – veel eesti suuremasse lambakasvatuspiirkonda!!!
https://arhiiv.saartehaal.ee/2011/09/06/lambakasvataja-saared-voiksid-olla-hundivabad/
Ei Ivo Lepik, Kaido Eigo ega Kaljo Rand pole enam lambakasvatajad!!!
Isegi Euroopa Parlament raporteeris 2018 aastal, et hundid ei sobi kõikidesse piirkondadesse: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A8-2018-0064+0+DOC+XML+V0//ET
Ei piisa ainult MUHUMAA HUNDIVABAKS küttimisest!!!
Lisatud: 30.12.2018 / 19:40
Veelgi enam vinguvad need kes omastarust neid ühistuid juhivad.
Lisatud: 30.12.2018 / 20:58
Tänusõnad Tõnu Talvile püüdluste eest siluda huntide, lammaste ja inimeste suhteid???
Tõnule kui huntide maaletoojale saartele (Saaremaale), veel suurimasse lambakasvatuspiirkonda Eestis???
Isegi Euroopa Parlament raporteeris 2018 aastal, et hundid on muutunud probleemiks ja ei sobi kõigisse piirkondadesse!!!
Lisatud: 30.12.2018 / 21:28
Eks ise ka saad aru et natukese jaburat juttu ajad.
Lisatud: 30.12.2018 / 22:04
Kui tegeleksid lambakasvatusega, siis nönda nömedat küsimust ei esitaks.
Lisatud: 31.12.2018 / 08:58
Ära vingu! Tõnu on tubli ja nii armas.
Lisatud: 31.12.2018 / 17:41
Küll võttis ikka kaua aega selle selle kommentaari kõlblikkuse test?
Pilbas
Lisatud: 31.12.2018 / 23:39
Eks nad ühed vinguviiulid ole jah.
Olev Ait nn.Aida Ollule
Lisatud: 01.01.2019 / 00:46
Nimega haltuuritseja Aida Ollu! Piirideta EL-s on sõuke väirk, et EESTI põllumehed saavad teistest kõige vähem toetusi. Ma loodan, et see Aida Ollu nime taha pugenud ei käinuj Lätist midagi ostmas. Selle asja mõtekus ehk Lätti sõitmine tuleneb tollipiiride puudumisest. Niisamuti tuleneb tollide puudumisest eesti põllumeeste mure saada samavõrd toetusi kui mujal ELis. Vastasel korral on eestlased peksupoisid. Muidugi võiks EL toetusi mitte maksta. Sel juhul on kindel , et toidukaupade hind PEAB tõusma, muidu on nälg majas, sest kes see põllumeestest siis viimase mohikaanlasena loll on. Veelgi enam, eks see toetus on ka sel juhul asja eest, kui õiget saaki pole, aga põllumees on ikkagi tööd teinud, aga omale tasu ega kraami ei saa lubada, sest pole mille eest seda teha, kui oli või on põud, liigniiskus või muu jama, äks olä.
Niisiis, vii ennast ilmaeluga natuke kurssi.
Lisatud: 01.01.2019 / 16:59
Viriseda ja vinguda need põllumehed ja Olevid tõesti oskavad, kuid kas ka midagi muud?
Lisatud: 02.01.2019 / 06:41
Keskkonnateabe keskuse seirearuande kohaselt pole hundipesakonna Saaremaal elutsemine majanduslikult otstarbekas ega anna ka üldasurkonnale midagi juurde.
https://arhiiv.saartehaal.ee/2012/07/10/kuttimissoovitus-hundipesakond-saaremaal-pole-otstarbekas/
Tõnu Talvi on siiani teisel arvamusel!!!
Tõnu – mida positiivset on need sigivad hundid saartele toonud/loonud???
Las hunt elab.
Lisatud: 02.01.2019 / 09:40
Olles ise lambakasvataja ja huntide käest kannatada saanud – eks tihedam ja hundikindlam aed või lauta ajamine ööseks oleks pisut asja päästnud. Kui tahad ainult suurt raha kokku ajada, siis lambakasvatud see koht nüüd küll pole.
Lisatud: 02.01.2019 / 09:45
Loomapidaja peab hoolega oma karjal silma peal hoidma, nii on see alati olnud. Aga nüüd lastakse oma karjal omapead toimetada ning siis ei teata kui mitu looma karjas on, kus kari on ja ega loomad kusagil juba pahapeal ei ole. Hoolas peab olema ning vaeva tuleb näha.
Lisatud: 02.01.2019 / 13:11
Mina ka seda meelt! Kui kõik lambad oleksid sest sea – lamba ristsugutisest – kaoksid hundid ise! Poleks talirasva kogumise kohta ehk seks tarbeks seda liha!
Aga hundid meitel tarvilikud sest siis kasvatustingimused mandrimeestega nivelleeritud.
… aga 1000 või 2000 lammast igapäe lauta!? Kesse liha kinni maksab?
Olev Ait võhikule
Lisatud: 03.01.2019 / 17:08
Ma ei soovita sõna võtta, kui ei ole põllumajanduse olukorraga kursis. Loodame, et oled oma viimastes aastates, muidu kuulud põlvkonda , kes võib nälga surra.