Aja jälg kivis: Pariisi kunstikohvikud | ERR | Digihoidla
Avaleht → Kultuur → Üksikud saated → Aja jälg kivis: Pariisi kunstikohvikud
Pariisi kuulsatel kohvikutel on piisavalt aega olnud, et kujuneda stiilseteks, luksuslikeks ja elegantseteks paikadeks. Maailma vanimaks pidevalt tegutsevaks kohvikuks peetud "Le Procope" on varsti juba ligi 330 aastat oma kohal seisnud. Samas on teada, et selles ilu, kunsti ja kuulsusrikast ajalugu tulvil linnas elanud eesti kunstnikud on eelmise sajandi alguses tekkinud uue kunstikeskuse Montparnasse'i kohvikukultuuri välja kujunemisele omal kombel kaasa aidanud ning sealtkandi kohvikuelu liikuma lükanud, nagu väidab Friedebert Tuglas. "Aja jälg kivis" kolib korraks raadiost teleekraanile ja viib vaataja Pariisi paljunäinud kunstikohvikutesse, mis jälgib uute kunstivoolude ja kirjandusteoste, filosoofiate ning teooriate sündi ja kus elavad muusad, innustus ning inspiratsioon. Režissöör Helen Valkna, produtsent Andres Arro, autor Helgi Erilaid.
Aja jälg kivis: AJA JÄLG KIVIS. Pariisi kunstikohvikud00:55:15
2014-002442-0001
00:00:00 KATE: Pariis.. Eiffeli torn, Triumfikaar, Champs Elysees, rahvas ja autode rivid tänavatel päeval, õhtul, öösel.. KT: (kaadritagune tekst, Helgi Erilaid) H.Erilaid räägib: Pariis. Champs Elysees. Elüüsiumide väljad - õnnistatud ja rahulik paik.. Kuid rahu Pariisi Elüüsiumi väljadel küll ei tunta..
00:00:43 KATE: Pariis.. Champs Elysees, palju inimesi, rahvas tänavakohvikutes.. KT (kaadritagune tekst): H.Erilaid räägib, et kuidas on võimalik, et lõputu rahvamass ummistab täielikult selle vägevalt laia bulvari, sealsed kohvikud, restoranid jt kohad ..
00:01:06 KATE: Öine Pariis.. Champs Elysees inimesi täis.. inimesed tänavakohvikutes, öine Eiffeli torn.. KT: H.Erilaid räägib, et Pariisi ei tulda magama. Seekord on siia tuldud ka selleks, et leida üles terve maailma kui Eesti kultuuri arendanud ja innustanud paiku, ajaloolisi kohvikuid.
00:01:49 Saatepea: Aja jälg kivis. Pariisi kunstikohvikud.
00:02:05 KATE: Lavastatud, teatraliseeritud Päikesekuningas Louis 14nda aeg. Kuningas joob kohvi, kunstnik maalib teda, poisike ujutab jõel paberist laevukest. Kohvioad kukkumas. Šampanja voolab pokaalide n-ö püramiidilt, aadlidaamidele tuuakse kohvitassid lauale, kohvi valamine peenest kohvikannust tassi, daam joob kohvi.. KT: H.Erilaid räägib, millal ja kuidas jõudis Prantsusmaale kohv - 17.saj keskpaiku.. kuidas sai kohvijoomine uueks trendiks, kui palju ta maksis. Kohvist räägiti kui tervendava toimega joogist..
00:03:39 KATE: Sain-Germain-des Pres kirik, silt tänava nimetusega seinal. Lavastatud, teatraliseeritud lõik armeenlasest kohvimüüjast. Portree Francesco Procopiost.. KT: H.Erilaid räägib, et 1671 a. oli Saint-Germaini laadal esimest korda müügitelk sildiga- Maison du cafe, kohvimaja, mille oli avanud armeenlane Pascal.. Ka teised armeenlased avasid kohvimaju, kuid külastajate puuduse töttu nad varsti suleti. Šikiks kohvikuks oskas kohvimaja teha sitsiillane Francesco Procopio, kes avas selle sealsamas Tornoni tänaval.
00:04:34 KATE: Lavastatud, teatraliseeritud lõik 17.sajandi ajast, Francesco Procopio kohvikust, kus on luksust ja suursugusust.. KT: H.Erilaid räägib, et Proscope (prantsusepäraselt) sai aru, et inimesed olid nõus maksma mitte üksnes kohvi , vaid kauni ümbruse ja üliviisaka teenindamise eest.
00:05:18 KATE: Tänapäeva Proscope kohvik 17.saj. sisustusega. Seinal plaat kirjaga Comedie Francaise... Proscope kohvik l`Ancienne Comedie tänaval tänapäeval. Silt: Restaurant Le Proscope. Fonde en 1686.. Kohvikus kuldraamides portreed ja kirjad neist kuulsustest, kes on seal käinud- Voltaire“i portree, Napoleoni kübar.. KT: H.Erilaid räägib, et Proscope kolis 1686 kohvikuga Fosses Sain-Germaini tänavale, mille vastas avas uksed kolm aastat hiljem teater Comedie Francaise. Kohvikust sai näitlejate ja publiku ajaviitekoht. Erilaid räägib, kes on seal kuulsustest käinud. Kohvik peab end maailma vanimaks pidevalt tegutsenud kohvikuks- 335 aastat.
00:06:45 KATE: Saint-Germaine tänapäeval, tänavakohvikud, kohvik Les Deux Magots (Kaks Hiina kaubaselli), restoranid, ettekandja, inimesed kohvikutes, mees loeb ajalehte Les Echos.. Saint-Germain-des Pres metroo silt.. Cafe de Flore.. KT: H.Erilaid räägib, et Saint-Germain-des Pres piirkond pole enam boheemlik. Kui tuled sama nimelisest metroojaamast üles, leiad end 542.-st aastast pärit kiriku äärest, mille kõrval on Saint-Germaini bulvar kuulsate kohvikutega jms
00:08:06 KATE: Lippi õllebaar ( Brasserie Lipp), fotod õllebaari nimekatest külastajatest.. Jean-Paul Sartre, Simone de Beauvoire, laulja Juliette Greco.. Saint-Germaine bulvar linnulennult.. Lippi uksel seisev pika valge põllega kelner.. KT: H.Erilaid räägib, et 1950.-ndatel kohtusid siinsetes keldribaarides filosoofid, kirjanikud, näitlejad ja muusikud.. Hemingway jutustab raamatus "Pidu sinus eneses", kuidas ta Lippi õllebaaris einetamas käis. Erilaid räägib kelnerite traditsioonilisest rõivastusest 17.sajandi lõpust peale.
00:09:17 Arhiivifotod (20 saj. algus-keskpaik) Pariisi kohvikutest, välikohvikutest, kohviku külastajad ja töötajad..
00:10:03 KATE: Trepid, mis viivad Sacre-Coeuri kiriku juurde, inimesed trepil, kiriku ees jalgpalliga trikitaja, tänavakunstnikud, viiuldaja.. kirikuesiselt väljakult vaade Pariisile.. vaade öisele Pariisile. KT: H.Erilaid räägib, kuidas mööda treppe jõuab Sacre-Coeuri kiriku juurde, mis kõrgub linna kohal nagu ka Eiffeli ja Montparnasse“i tornid ja kust saab imetleda hiigellinna- Pariisi.
00:10:41 KATE: Vaade Pariisile, tänavakunstnikud. Vincent van Goghi maalid.. lavastatud lõik lastest jõe ääres.. KT: H.Erilaid räägib, et see u 130 m kõrgune küngas hakkas u 140 a tagasi Pariisi kunstielu keskuseks kujunema. See, mis seal tekkis, muutis kunstiarusaamu kogu maailmas. Erilaid kirjeldab 1860ndate Montmartre“i- veskid, rohelised niidud, väikesed külatänavad..
00:11:33 KATE: Maurice Utrillo ja van Goghi maalid Montmartre“ist.. KT: H.Erilaid räägib, et seal oli kaunis ja odav, mis meelitas sinnakanti kunstnikke. Nii tekkis rohkem ateljeesid ja Montmartre“i ilme hakkas muutuma.
00:12:10 KATE: Vincent van Goghi, Federico Zandomeneghi, Renoiri maalid. KT.H.Erilaid räägib, mida on kirjutatud Auguste Renoiri elulooraamatus- ..1874 olid Montmartre“l juba bistrood, ka Moulin de la Galette, kus käisid laup ja pühap tantsimas midinetid ja poesellid.. kuni ettevõtlik omanik asutas sinna tantsusaali.
00:12:48 KATE: Henri de Toulouse-Lautreci, van Goghi, Renoir maalid. Lavastatud lõik tolle aja fotografeerimisest. Impressionistide fotod- Edouard Manet, Degas, Renoir, Claude Monet, Sisley, Courbet, Toulouse-Lautrec, Gauguin, Cezanne, Seurat, Vincent van Gogh. KT: H.Erilaid räägib, kuidas Montmartre“i tantsusaalid meelitasid kunstnikke huvitavaid inimtüüpe jm maalima. Lõuendile jõudsid muljed- impressioonid. Impressionism pööras senise maalikunsti pea peale. Enamus 19.saj viimase veerandi impressioniste olid kogunenud Montmartre“ile..
00:14:25 KATE: Toulouse-Lautrec maalimas, tema maal, van Goghi autoportree.. KT: H.Erilaid räägib õnnetu tähe all sündinud krahvisoost Henri Toulouse-Lautrec“ist, miks ta leidis Montmartr`il oma maailma. Kuidas jõudis sinna hollandlane Vincent van Gogh.
00:14:51 KATE: Vincent van Goghi maal.. Lavastatud lõik Bataille restoranis.. Zola manifesti kirjutamas. KT: H.Erilaid räägib, kuidas vennad Theo ja Vincent käisid sageli restoranis Bataille, kus käis palju kunstnikke. Seal sõnastas Emile Zola inetuse kultuse manifesti- muuhulgas ka seda, et kõik tõeline on ilus, ükskõik kui vastik see ka välja näeb.
00:15:19 KATE: Lavastatud lõik sellest, kuidas tantsutüdrukud riidesse panevad. Lõik filmist "Moulin Rouge!" KT: H.Erilaid räägib, kuidas Toulouse-Lautrec avastas enda jaoks uue lemmikpaiga Montmartre“il - Punase veski, mille tiivad pöörlesid Clichy bulvaril.. kus tantsupõranda vallutas tants- kankaan, mille üheks tähenduseks oli ka skandaal..
00:15:55 KATE: lõik filmist "Moulin Rouge!", Toulouse-Lautreci maalid ja plakatid. KT: H.Erilaid räägib, et kogu Pariis voolas uude kabareesse. Tuli ka Montmartre“i boheem, kuid kõik ei sattunud uuest kohast nii suurde vaimustusse kui Toulouse-Lautrec. Erilaid räägib, kes olid ta joonistustel: La Goulue koos sagedase partneri Kontideta Valentiniga, Jeanne Avril, Aristide Bruant..
00:16:53 KATE: Tänapäevane Moulin Rouge.. tuuleveski pöörlevate tiibadega. Pildistamiseks poseerivad tüdrukud tänaval.. valgusreklaam: Feerie.. KT: H.Erilaid räägib, Punase Veski tiivad pöörlevad ikka veel Clichy bulvaril. Veski ise on imeväike.. varietee avara fuajee seintel tervitavad sind Toulouse-Lautreci kuulsad plakatid ning pildid.
00:17:29 KATE: Poolkuu taevas, öine Pariis, Eiffeli torn.. Tänavakunstnikud Tertre`i väljakul portreesid tegemas.. turistid, kohvikud.. KT: H.Erilaid räägib, et Montmartre on muidugi mõelnud turistidele. Sacre-Coueri kõrval kõrge künkatipp on täis kunstnikke, kes pilte maalivad ja müüvad. Värviline väljak on kohvikutest lausa ümber piiratud, vanimad on 18.sajandi lõpust vastu pidanud.
00:18:12 KATE: Montmartre“i vanad kitsad tänavad, tänava silt Rue des Saules.. maja, millel kiri Au Lapin Agile.. Plakat Kärme küülik.. KT: H.Erilaid räägib, kuidas nad otsivad kabareed Au Lapin Agile, mis oli kunagi Cabaret des Assassins.. 1880ndal maalis karikaturist Andre Gill sinna uhke sildi, millel oli küülik ja selle järgi saigi kabaree nimetuse - Le Lapin a Gill - Kärme küülik.
00:19:02 KATE: Kabaree Au Lapin Agile.. šansoonide laulmine, inimesed üsna pimedas ruumis puulaua taga laulmas.. plakatil Aristide Bruant.. vaade Pariisile. KT: H.Erilaid räägib, et see kabaree näeb välja nagu vana maakõrts. Eelmisel sajandivahetusel oli see paik kunstnike ja vaimuinimeste seas ülipopulaarne, ka Modigliani ja Apollinaire armastasid siin käia. 1903-ndal ostis need ruumid laulja Aristide Bruant.
00:20:03 KATE: Tänapäevane Pariis, ilusad kaadrid inimestest, nende tegemistest linnas.. Seine, taamal Eiffeli torn.. Saint Germain -Des-Pres ja Montparnasse teeviidad.. KT: H.Erilaid loeb katke Ernest Hemingway raamatust "Pidu sinus eneses" - ".. kui sa oled noore mehena elanud Pariisis, siis jääb ta sinuga... Sest Pariis on pidu sinus eneses." Erilaid räägib, kus Hemingway rännakud Pariisis toimusid- enamasti Seine “i vasakul kaldal boheemlikus Ladina kvartalis, St-Micheli bulvaril ning Montparnasse“il. 20. saj alguses oli Montmartre“i kõrvale kujunemas kunstikeskus Montparnasse.
00:20:49 KATE: Montparnasse tänavad.. inimesed kohvikus La Rotonde.. Eesti kunstnike ja kirjanike fotod.. KT: H.Erilaid räägib, et 20. saj alguses oli Montmartre“i kõrval kujunemas ka kunstikeskus Montparnasse. Räägib, et Friedebert Tuglas, kes saabus Pariisi 1909 sügisel, nimetab oma reisikirjades Johann Kölerit ja August Weizenbergi, kes elasid juba 19.saj keskpaiku Pariisis. Kujur Amandus Adamson oli siin 1886-1891. Saj alguses käisid Pariisis Ants Laikmaa ja Tõnis Grenzstein, hiljem Ado Grenzstein ja Eduard Vilde. Kujur Jaan Koort jõudis Pariisi 1905 sügisel, peagi tulid Nikolai Triik, Konrad Mägi ja Aleksander Tassa.
00:22:12 KATE: Tänapäeva Pariis, Montparnasse, inimesed kohvikutes, joovad veini, räägivad, kelnerid.. :22:46: - :23:02: arhiivifotod- 20.saj algupoole kohvikud inimestega.. KT: (:22:37:) H.Erilaid loeb katkendi Tuglase reisikirjadest, et muidugi võttis eesti boheemkond osa Pariisi lõbuelust, kui selle all kohvikuid mõelda.. Ühelgi teisel maal poleks olnud mõeldav poole öö veetmine ühe kohvitassi juures paarikümne santiimise kuluga.
00:23:08 KATE: Kohvik La Rotonde õhtustel, pimedatel tundidel, Montparnasse“i bulvar, kohvik Le Dome.. :23:27: - :23:58: lavastatud lõigud 20.saj algusest, eestlased La Rotonde“is.. mängivad kaarte.. KT: H.Erilaid räägib, et eestlased hakkasid kogunema kohvikusse La Rotonde ning selline püsiv publik hakkas ka prantslasi ligi tõmbama. Ajapikku sai sellest kuulus kunstikohvik, nagu ka teisele poole bulvarit tekkinud Dome“ist. Montparnasse oli saanud kunstnike linnaosaks ning pidas ennast tähtsamaks kui Montmartre. Siis oli ka juba Viiralt seal ja Tuglas kirjutab: "Aga minus püsib ikka veendumus, et kõigi muude eelduste kõrval oli ka näputäis tundmatust rahvusest kunstikehvikuid selleks muutuseks kaasa aidanud."
00:24:47 KATE: Õhtusel, pimedal ajal Vavini metroojaama silt, Montparnasse“i bulvar, kohvikud La Rotonde, Cafe de Dome, La Coupole.. inimesed välikohvikutes.. KT: H.Erilaid räägib, et Vavini metroojaam laseb su maa peale Montparnasse“i bulvari kõige õigemal nurgal. Kohe su kõrval on uhked kohvikud, mis kunagi boheemi ligi tõmbasid. Siis oli siin vaesevõitu ümbrus. Praegu aga kõik lausa särab ja kohvikukülastajateks on turistid või soliidsed prantslased.
00:25:34 KATE: Õhtune Montparnasse`i bulvar, kohvikud, inimesed joovad veini.. :25:44:-st foto Modiglianist, tema maalid.. fotodel J. Baker, P.Sartre, R.Polanski.. silt Bar Americain, kohvik La Select. KT: H.Erilaid räägib kes kunstnikest, kirjanikest seal kohvikutes käisid.. Amadeo Modigliani.. Kohvikust La Coupole, kus võis kohata Josephine Bakerit, Paul Sartre“i või noort Roman Polanskit, on praegu järel õieti vaid nimi, mille all suurelt kirjas - Bar Americain.. Kohvik La Select seostub aga ka Hemingway nimega.
00:26:34 KATE: Montparnasse`i bulvar, liiklus, kohvik Closerie des Lilas, inimesed kohvikus.. KT: H.Erilaid räägib 1920.-tel noore Hemingway tollasest lemmikkohvikust.. Räägib, et seal on Hemingway aegadest midagi kindlasti alles, sest enamus Pariisi pikaealisi kohvikuid ei unusta nende laudade taga istunud inimesi, kelle looming maailma kultuurilukku on jäänud.
00:27:36 KATE: Montparnasse`i kohvik "Closerie des Lilas", seinal Hemingway pilt.. vaade Pariisile.. KT: H.Erilaid lõpetab saate.. ütleb, et Pariisi kirjanduse- ja kunstikohvikud on palju näinud. Nad on uute kunstvoolude ja kirjandusteoste, uute filosoofiate ja teooriate sünni juures olnud.. midagi sellist saab juhtuda paikades, kus elavad muusad, innustus ja inspiratsioon. Pariisi kohvikutes - ja Pariisis.
00:28:06 Ekraanil kiri: Põhineb Vikerraadio saatel Aja jälg kivis, Pariisi kunstikohvikud. Lõputiitrid. ETV ident
2014-002442-0001_0001_D10_AJA-JALG-KIVIS-PARIISI-KUNSTIKOH.mxf