elumere lainetel: Minu õigus, sinu õigus...
Ma arvan, et see mammi oli lihtsalt seda tüüpi inimene, kes kunagi millegagi rahul ei ole ja tema arvates too neiu ei oleks üldse tohtinud istuda, kui tema - "haigete jalgadega vanainimene" oli tulemas istuma.
15. märts 2010 15:26
Universum ju vastas tema käitumisele niigi kukkumisega, kuid ilmselt jäi tal see märk lugemata. Vanasõna teistele augu kaevamisest töötab iga ilmaga.Tegu ilmselt tüüpilise kibestunud vanainimsega, kelle põhimoto on "Mina ja minu õigus". Kurb.
15. märts 2010 15:42
Väga paljudel vanainimestel lihtsalt aju jääbki töntsimaks ja nende käitumises pole mõtet loogikat või õigust otsida. Nende puhul on "universumi märguanded" ka täielikult raisatud vaev universumi poolt. Ainus kohane suhtumine on siin kaastunne, sest Alzheimer võib tabada igaühte meist...
15. märts 2010 16:03
Ehk tahtis vanaproua lihtsalt suhelda. Üksinda maha mütsatades ju ei räägi.Aga ehk oli õpetuseks. Ega buss pole laadaplats.
15. märts 2010 17:21
suhtlemisvaegus tundub loogiline seletus. isegi tüli on ju... kontakt. teise inimesega.
17. märts 2010 16:58
Ülemöödund suvest tuli seepääle meelde üks situatsioon, kus ma parajasti +27C palavusega haiglast protseduurilt tööle tagasi sõitsin, võrdlemisi tühjas bussis ja üks mutike järgmises peatuses mu ilmselgelt kinniplaasterdatud käele jalutuskepiga virutas ja istekohta nõudis. Läks seejärel bussi teise otsa oma kepile järgi ja istus sinna, siiski.Kusjuures, mitte kunagi poole aasta jooksul ei olnud sarnast probleemi vene rahvusest mutikestega (need kippusid kohta pakkuma, kui ma haigla juures näost valgena bussi vaarusin), või siis juba näo järgi eestiaegse kasvatusega vanatädidega, eranditult olid agressiivsed eesti tõugu emased varapensionärid. Kultuuri ja/või kasvatuse eripära ?
17. märts 2010 23:16