★★★ Kas diplomaatiline immuunsus tõepoolest muudab selle, et võite mind tappa? ★★★
Kuigi teatud diplomaatilise puutumatuse mõte on olnud ilmselt nii kaua, kui inimesi on mingil kujul kokku ühendatud, on selle ümbritsevad kaasaegsed reeglid algselt välja toodud 1961. aastal diplomaatiliste suhete Viini konventsioonis, kus 191 erinevat rahvust ratifitseerides selle lepingu. Kas popkultuuri võiksite uskuda, et need reeglid toimiksid diplomaatide poolt toime pandud kuritegude eest "vanglast vabastamiseks".
Nii see on ka tõsi?
Noh, selline. Kuigi reaalsus on ikkagi veidi nüanssem.
Kuid alustuseks võite küsida endalt, miks diplomaatidel on esmalt selline üldine puutumatus. Lühidalt öeldes on rahvad leidnud, et see on vajalik kindlustamaks, et nende diplomaadid saaksid oma töökohti teha ja äärmuslikel juhtudel lõpetada teiste rahvaste võimet manipuleerida seadusega, et ahistada, vangistada, piinata jne diplomaadid. Põhjused, mida antud rahvas võiks seda teha, on erinevad, kuid sageli taandub see, et ta soovib saada diplomaadilt teavet või muul põhjusel lihtsalt diplomaadi päritoluriiki tagasipöördumiseks. Ilma diplomaatilise puutumatuseta on seda hõlpsasti võimalik teha, pannes toime diplomaadiga toime pandud kuriteod ja sellised asjad.
Seega annab diplomaatiline puutumatus diplomaate ja kõiki teisi kokku lepitud isikuid (tavaliselt diplomaadi lähedasi pereliikmeid ja töötajaid) üldise puutumatuse suhtes vastuvõtva riigi kõikidest kohalikest seadustest, millega nad viibivad. Diplomaate ei saa arreteerida, nad on sunnitud kohtus tunnistama, süüdistatakse või tehakse maksude tasumiseks ja mis tahes katse teha midagi, välja arvatud kõige äärmuslikumad juhtumid, on tavaliselt ebameeldiv. Harvadel juhtudel, kui rahvad on läinud edasi ja teinud seda ikkagi, põhjustab see tavaliselt rahvusvahelist juhtumit ja mõnel juhul karistust oma riigi diplomaatide või kodanike vastu, kes elavad samal ajal teises riigis.
See ütles, et kui diplomaatilise puutumatusest keegi püüab ohustada avalikku julgeolekut jms, on õiguskaitseorganil lubatud sellises olukorras sekkuda kuriteo vältimiseks. Just asjaolu, et kõnealust diplomaati ei saa vahistada, kuna ta on teinud mingit kuritegu.
Samuti väärib märkimist selgesõnaliselt, et ainult suhteliselt kõrgetel ametnikel on selline üldine puutumatus. Mõne erandiga on madalama astme ametnike asemel diplomaatiline puutumatus, mida nimetatakse "funktsionaalseks puutumatuseks", mis hõlmab neid mis tahes kuritegude eest, mis on toime pandud nende töökoha täitmisel. Kui nad teevad kuriteo, kui nad lähevad nende mitte-tööelu juurde, on nende suhtes võimalik süüdistada sama kellegi teisega. Samuti on märkimisväärne, et erinevalt kõrgema astme ametnikest ei laiene see puutumatus nende perekondadele.
Nüüd võite arvata, et seal peab olema hulk diplomaate, kes lähevad ümber salakaubavedu narkootikume, üritavad tappa politseiametnikud pensionile lähenevatele inimestele ja uppuvad oma isiklikud sekretärid, kui nad lähevad ohvitserile veidi lähedale. Ja mõnes mõttes oleksite õige - on tõepoolest olnud diplomaate, kes on teinud vähemalt ühe neist asjadest.
Kuid reaalsus seisneb selles, et enamus diplomaatoreid räägivad peaaegu samamoodi nagu muidu, näevad nad, et nad ei pruugi kaotada oma tööd, vaid satuvad ka mõne päris kuuma veest koju, mida me varsti läheme.
See tähendab, et mõned väikesed kuriteod, mida diplomaadid tervikuna näivad rõõmsalt võimendavad oma diplomaatilist puutumatust, et saada ära.
Näide A: majandusuuringute riikliku büroo poolt läbi viidud uuring Korruptsioonikultuur: tõendid diplomaatiliste parkimispiletite kohta.
See näeb välja näiliselt lemmikreeglist, mis ignoreerib kõigi diplomaatide seas iga riigi poolt sooritatud parkimispiletite eest.
Selgub, et diplomaate saab tõepoolest pileti kaudu kiiruseületamise, parkimise kehtetuks jne eest, kuid neil ei ole mingit kohustust selliste piletite eest maksta, samuti ei ole mingeid õiguslikke tagajärgi teede reeglite mittejärgimisele. Kindlasti võib antud riik tühistada oma juhiloa. Kuid tänu nende diplomaatilisele puutumatusele ei saa diplomaat tehniliselt juhtida juhiloa ilma litsentsita.
Nagu te sellest ja sellest, et ükski rahvas ei ohusta parkimispileti üle rahvusvahelist vahejuhtumit, ei pea paljud diplomaadid neid maksma.
Uuring leidis veel, et tõenäosus, et teatav diplomaat maksab parkimiskilet või mitte, on tihedalt seotud sellega, kui madal on Transparency Internationali korruptsioonivastane skaala, mille kohaselt on nende koduriigi valitsus järjestatud. Näiteks Venezuela diplomaadil oleks tõenäoliselt nii parkimiskupongi saamine kui ka Ühendkuningriigi või Kanada diplomaadi võrdlemine.
Samuti märkisid nad, et vaatamata sellele, kui palju diplomaati koduriiki korrumpeeritakse, on riike, kellel ei olnud eriti head suhted USA-ga, tõenäolisemalt näha, et nende diplomaadid USA-s koguvad tasumata parkimisklubisid võrreldes diplomaatidega riikidest, mis tegin head suhted Ameerika Ühendriikidega.
Aga jällegi, piletite puhul ja teede reeglite järgimisel näib see olevat midagi, mida mõnikord soovivad ignoreerida kõik rahvad diplomaadid.Tõepoolest, tänu New Yorgi osariigi peakorterile selgub, et linn on praegu linna võlgnevuse tõttu üle 20 miljoni dollari tasumata parkimispiletite eest erinevate riikide diplomaatidest, kus linna pakuvad Egiptuse diplomaadid umbes 2 miljonit dollarit.
Hämmastav, et $ 2,000,000 suurune nähtamatu 700,000 dollarit kogus vaid neli autot ...
Mis teeb nende arvandmete veelgi naeruväärsemaks, on see, et kui piletimüügiametnik näeb, et antud auto kuulub diplomaadile, sõltuvad nad ametnikust, et nad mõnikord isegi ei häiri pileti väljastamist, teades, et see on tavaliselt aja raiskamine.
Samasugust asja võib näha ka Ühendkuningriigis, kus näiteks USA saatkond võlgneb Londoni linnale ligikaudu 10 miljonit naelsterlingit tasuta maksmata ummikumaksu tasusid, rääkimata sellest, et 90 miljonit naela on kõik teised rahvad omavahel võlgu ja mitte tundub, et teil on huvi tasuda.
Peale selle näeb London igal aastal kokku iga riigi diplomaadilt laekumata parkimiskulude eest ligikaudu pool miljonit naela.
Nüüd võite siinkohal mõelda, kus on nüanss, millele viidatakse käesoleva artikli alguses.
Selgub, et isegi diplomaadid, kes esindavad täiesti korrumpeerunud valitsusi ja kes ei saaks vähemal määral hoolitseda, kui nende diplomaadid hakkaksid uimastite salakaubana, peavad poliitikute tasud koju jääma, kuid nad peavad siiski olema veidi ettevaatlikud, arvestades, et Viini konventsiooni osana , iga vastuvõttev riik võib otsustada teatada diplomaat personae non gratae. Pärast seda peab diplomaat lahkuma riigist lühikese ajaga, kuigi neile on antud puhveraega. Kui nad otsustavad selle asemel, et nad jääksid kinni, võib vastuvõttev riik arvata, et nad on kaotanud oma diplomaatilise puutumatuse ja kohtuvad nende südamega.
Kuid diplomaadi personae non gratae väljakuulutamine ei ole midagi kergesti tehtud, kuna see võib potentsiaalselt riikidevahelisi suhteid pingestada, sõltuvalt täpsete asjaoludest ning see võib viia oma kodanike ja diplomaatide ahistamiseni mitmel ebameeldival viisil, kui mitte mingil muul põhjusel kui väljaarvatud.
Jällegi on üks diplomaatilise puutumatuse peamine eesmärk tagada, et teie riigi diplomaadid saaksid oma töökohti ohutult ja ilma hirmuta oma või nende pereliikmete ahistamise pärast.
Teine potentsiaalne tagajärg puutumatust kuritarvitavatele diplomaatidele on see, et võõrustajariik võib pöörduda diplomaadi päritoluriiki, et tühistada nende puutumatus või pöörduda nende poole, et diplomaati ise kohtusse pöörduda - ja mõnikord ka koduriigid nõustuvad nende taotlustega ühel või teisel viisil .
Näiteks 1997. aastal sõitis Gruusia Vabariigi diplomaat Gueorgui Makharadze juuksed purjusse ja kogemata tabanud ja tappis teismelise tüdrukut. Selle asemel, et üritada kaitsta neid, samal ajal teise kõrgeimat positsiooni kandev diplomaat, tühistasid nad oma puutumatuse, et tema suhtes võiks Ühendriikides kohtu alla anda. Lõppkokkuvõttes vangistati ta USAs kolm aastat ja seejärel viidi Gruzial vanglasse karistuse lõpetamiseks.
Veel üks näide sellest, mis võib juhtuda eeskirjade rikkumisega tegeleva diplomaadiga, oli Rumeenia diplomaadil Singapuris 2009. aastal punane tuli (maailma mitmete diplomaatide populaarne tegu), kuid sel juhul tabas ja tapeti kolme inimest protsess…
Seejärel põgenes õnnetuse stseen ja teatas hiljem, et tema auto oli varastatud. Hiljem otsustati teisiti tunnistajatega, kes teatasid, et kõnealune diplomaat sõitis auto sel ajal.
Kuigi Rumeenia ametlikult oma diplomaatilist puutumatust ei loobunud, viisid nad enda kätte süüdistusse ja konfiskeerisid mõne tema vara tsiviilkohtute tasumiseks. Pealegi näitas Rumeenia kohus apellatsioonkaebust vaid kaebuse esitamata jätmisega, kui ta proovis oma kolmeaastast vanglakaristust edasi kaevata, kuid jätkas kahekordselt oma karistust hea meetme eest. Lõpuks suri ta vanglas.
Veel ühe juhtumiga, kus purjetamine põhjustas surma, tegi Kanada Kanadas töötanud diplomaat Kanadas 2001. aastal teed ära ja tabas kaks inimest ja mõrvasid tappes. Ta oli varem kinni sõitnud kaks korda varem, ilma tema diplomaatilise puutumatuseta. Seekord väitis ta, et ei sõitnud purjus hoolimata kõigist vastupidistest tõenditest, kuid suurendas oma diplomaatilist puutumatust ja keeldus hingamisseadme test. Kanada ametnikud taotlesid oma diplomaatilise puutumatuse tühistamist, kuid taotlus lükati tagasi. Kuid pärast seda, kui ta jäi Venemaale tööle kaotamata, pidas tema enda valitsus temaga süüdistust ja veetis järgmise nelja aasta jooksul vanglasse.
Kolmandatele kuritegudele ütleb taas, et diplomaatiline puutumatus laieneb tõepoolest ka maksudest kõrvalehoidumisele, rentimise, hüpoteegi, lastetoetuse või muude võlgade maksmise vältimisele, isegi kuritegudele, sealhulgas mõrvadele, vaenlasele sattumisele, röövimüügiks, inimrööviks , äärmuslik füüsiline kuritarvitamine, uimastite salakaubavedu, terrorirünnaku ohustamine ja isegi seksuaalvahekorra alaealistega - kõik kuriteod on muide mitmesugused diplomaadid varem toime pannud.
Näiteks 1999. Aastal andis Jaapani diplomaat Kanadas, keda kutsus Shuji Simokoji, jõhkralt oma naist üllatanud, lubades seda teha võimudele ja viidata sellele kui "suuremahulisele kokkuleppele", mis vabastatakse ainult juhuslikult. Hiljem alandati Jaapani valitsuse tasu ja vähendas seda.
2005. aastal järgnes veel Araabia-emiraadi diplomaat, kes töötas USAs oma stipendiumiprogrammi "Salem Al-Mazrooei" direktorina, vahistati 13-aastasel tüdrukul, keda ta kohtus Internetis, seksuaalvajaduse katsetamiseks. Tundub siiski, et tüdruk oli tegelikult palju vanem politseiametnik.Kui ta näitas oma kohtumist, püüdis politsei teda vahistada, kuid tänu oma diplomaatilisele puutumatusele läks ta vabaks. Kuigi tema vallandati, võis mõni päev pärast vahejuhtumit põgeneda tagasi Araabia Ühendemiraatidesse, kui otsustati, kas tema diplomaatilist puutumatust loobutakse. See pole selge, mis temaga juhtus siis.
Diplomaatidele antud vähemtuntud õigus, mis diplomaatidele on antud diplomaatilises kotis või diplomaatilises kotis, on kiirelt liigutatav sellist üldist häirekindlust. Diplomaatiliste kotidest lähtuv idee on võimaldada diplomaatidel tundlikku teavet rahvusvaheliste piiride kaudu vabalt liikuda.
Selle puutumatuse eeskirjad on taas sätestatud diplomaatiliste suhete Viini konventsioonis, kus selle artiklis 27 on sätestatud:
Vastuvõttev riik lubab ja kaitseb missiooni tasuta teabevahetust kõigil ametlikel eesmärkidel. . . . Missiooni ametlik kirjavahetus on puutumatu. . . . Diplomaatilist kotti ei tohi avada ega kinni pidada [ja] ja diplomaatilises kotis olevad pakendid peavad olema oma iseloomuga nähtavad välimärgised ja võivad sisaldada üksnes diplomaatilisi dokumente või ametlikuks kasutamiseks mõeldud esemeid.
Loomulikult on paljud inimesed eiranud seda viimast lauset ja rõõmuga edastama sellisel viisil kõiki asju.
Nimetatud märkusest hoolimata ei pea diplomaatiline kott tingimata olema kott või isegi diplomaat võib täita ebamääraseid juhiseid selle kohta, mis täpselt on diplomaatiline kott. Selle tulemusena võib diplomaat deklareerida midagi lihtsast paberist ümbrikust laevakonteinerisse, et olla diplomaatiline kott.
Nagu diplomaatiline puutumatus, on diplomaatiliste kotikate mõiste kuritarvitamine avatud, kusjuures varem olid diplomaadid, kes kasutasid neid uimastite, relvade ja igasuguste ebaseaduslike asjade rahvusvahelisel tasandil piiramiseks.
Näiteks äärmuslikumate juhtumite puhul teatasid Nigeeria ametnikud 1984. aastal väidetavalt, et Iisraeli luure- ja erioperatsioonide instituut Mossad kasutas oma esindajaid Londonis mõnda inimest Umaru Dikko röövimiseks.
Dikko oli kunagi olnud endise Nigeeria valitsuse silmapaistev liige, mis oli surutud 1983. aastal sõjaväelise riigipöörde ajal. Seejärel põgenes ta Londonisse, kuid uus valitsus soovis, et ta jälle prooviks teda korruptsiooniga seotud kuritegudes ja varastanud miljardeid dollareid nafta tuludest riigist.
Ükskõik, kas need tasud olid tõesed või mitte, suutsid agendid leida, narkootikume ja röövida Dikko, enne kui nad panid ta kastesse koos arstiga, keda süüdistatakse tema reisi ajal elus.
Nad oleksid sellega ka ära võinud, kui see ei oleks mõeldud sekkuvat meest nimega Charles Morrow.
Morrow oli näinud Scotland Yardi "Kõik sadamate bülletääni", märkides, et on toimunud silmapaistva Nigeeria mehe röövimine. Ta märkis ka, et Scotland Yard arvas, et röövijad püüavad praegu Nigeeria riigist välja tõrjuda.
Umbes samal ajal leidis Morrow end Nigeeria diplomaadiga, üritades saata kaks Nigeeria jaoks tagasi üsna suurt kasti Niceri Airwaysi Boeing 707-le, mis muidu oleks ilma turvameesteta reisijaid.
Morrowile tsiteerides
Ma panin lihtsalt kaks ja kaks kokku. Nii et ma otsin aknast välja ja näen ruumi, mis on need kaks kasti, mis on piisavalt suured, et inimest sees. Meil on Nigerian Airways 707, mida me tavaliselt ei näe. Nad ei taha, et salved ilmneksid, nii et ei oleks ka seda, et need oleksid läbinud. Ja õhusõiduki pardal oli väga vähe teisi lasti.
Ta jätkab: "Selleks, et kvalifitseeruda diplomaatilisse kotti, pidid need ilmselgelt olema märgistatud sõnadega" diplomaatiline kott "ja neile pidi olema kaasas akrediteeritud kuller ja asjakohased dokumendid. See oli õiglane öelda, et neil oli Nigeeria diplomaat - ma nägid tema passi - kuid [kastid] ... ei olnud märgistatud "Diplomaatiline kott". "
Seda asjaolu kasutades, kuigi diplomaat üritas kasutada diplomaatiliste kotid ümbritsevaid reegleid, suutis Morrow seda taotlust tähelepanuta jätta ja tellis kasti avamist, kus nad leidsid Nigeeria röövitud:
Tal polnud särgi, tal oli tema südame seire ja tal oli kõrile toru, et oma hingamisteed jääks lahti. Puudusid kingad, sokid ja käeraudad tema pahkluude ümber. Iisraeli anesteesia oli seal, et hoida teda elus.
Näiteks, mis võib juhtuda siis, kui mõni riik lööb siin eeskirjade vaimu, kui Ühendkuningriik seejärel vahistas röövimisega seotud isikuid, vastas Nigeeria omakorda mitterahaliselt, peatades kaks Briti inseneri, mis tol ajal olid Nigeerias. Neile vaestele meestele anti 14-aastased vanglakaristused, et nad vastaksid 10-14aastasele lausele, milles röövistajaid anti Ühendkuningriigis tagasi. Peale selle tekkis Nigeeria ja Ühendkuningriigi vaheline diplomaatiline lõhe, mis kestis kaks aastat pärast intsidenti.
Loomulikult eitasid nii Nigeeria kui ka Iisraeli valitsused, et neil oli maatükil mingit osa.
Kuid jällegi on see äärmuslik näide ja diplomaadid on oma kodumaa poolt üldiselt kohustatud tegema kõik endast oleneva, et järgida nende maade seadusi, mille nad on diplomaadiks teinud, et nad ei kannataks tagajärgi oma kodumaal.
Tegelikult märgib Viini konventsioon ise, et "ilma et see piiraks nende privileege ja immuniteete, on kõigi selliste privileegide ja immuniteetide alusel kohustatud järgima vastuvõtva riigi seadusi ja määrusi".
Kuid igal töösuhtes on halbu mune ja diplomaadid ei erine, välja arvatud võibolla, et halvad munad tõenäoliselt avaldavad oma halva olemuse, sest mõnel juhul on need mõnevõrra väiksemad.
Seega võib järeldada, et diplomaatiline immuunsus võib tõepoolest toimida kui "vanglas vabaks jäänud" kaart ja paljud diplomaadid tunduvad rõõmsalt vägivaldselt oma võimet kuritarvitada. Kuid kui tegemist on suurte kuritarvitustega, on nad töökoha võimaliku kaotuse tõttu kindlasti teinud kõvasti tööd, et saada esmajärjekorras, riskides, et nad on rahvusvahelise juhtumi keskmes, võimalikke õiguslikke tagajärgi oma kodumaal ja ainult tõsiasi, et enamikul inimestel ei ole soovi minna mõrvade inimeste või muude sarnaste vastu minema, soovivad diplomaadid tavaliselt järgida nende maade seadusi, millele nad lähevad.
Nimetatud uuringus, kus mitmed diplomaadid uuris New Yorki parkimispiletite hindu, märkis üks huvitav väike märk sellest, et otseselt 11. septembri rünnakute järel näib, et Ameerika Ühendriikides häid tingimusi järginud riikide diplomaadid on ajutiselt puhastatud nende tegevus seoses New Yorgi teede eeskirjade rikkumisega.