Vene kirjanik ja filosoof Mihhail Veller tuleb Prima Vistale — Müürileht
Mihhail Veller on palavalt armastatud vene kirjanik, filosoof ja publitsist, kes elab Moskvas. Prima Vista 2011. aasta aukülaline Dmitri Bõkov on Velleri kohta öelnud, et hea riim nimele „Veller” on „bestseller”, viidates sellega, et kirjaniku raamatud on Venemaal väga populaarsed ja ilmuvad lausa hiigeltiraažides. Lugejate erilise poolehoiu on pälvinud Velleri romaan „Majori Zvjagini seiklused” (1991). Tema jutukogu „Nevski prospekti legendid” (1993), mis on tõlgitud ka eesti keelde, on aga peetud viimaste aastate kõige naljakamaks venekeelseks raamatuks.
Mihhail Veller sündis 1948. aastal Ukrainas, kuid oma lapsepõlve veetis ta Siberis. 1972. aastal lõpetas ta Leningradi Riikliku Ülikooli vene filoloogia erialal. Just ülikooli seinalehes ilmus ka tema esimene kirjatükk. Velleri humoorikad lood nägid laiemat trükimusta aga 1978. aastal Leningradi ajalehtedes. Tema esimene jutustuste raamat „Tahan olla kojamees” ilmus veidi hiljem, 1983. aastal ning sai kohe ka kiitva kirjanduskriitika osaliseks. Seda tänu romaani stiili paindlikkusele, täpsusele ning ootamatutele süžeepööretele.
Pärast ülikooli lõpetamist 1972. aastal töötas Veller kooliõpetajana maal ning hiljem Leningradis muuseumigiidi ja ajakirjanikuna. Ta proovis ka üsna erakordseid elukutseid, töötades metsaraidurina taigas, kütina tundras, karjaajajana Altais ning võttes osa erinevatest arheoloogilistest ekspeditsioonidest. 1979. aastal kolis Veller aga Tallinnasse ja asus tööle ajalehes „Molodjož Estonii”. Samal ajal sai ta ka soovitused sisseastumiseks Vene Kirjanike Liitu kirjanik Boriss Strugatski ja poeet Bulat Okudžava käest.
Mihhail Veller on loengutega esinenud Milano, Kopenhaageni ja Jeruusalemma ülikoolides. Ta on Vene kirjanike PEN-keskuse ja Vene filosoofilise ühingu ning Eesti Kirjanike Liidu liige ning mitme kirjanduspreemia laureaat. 2008. aastal pälvis Veller Eesti Valgetähe IV klassi teenetemärgi oma vabadust austavate teoste eest.
Velleri teosed eesti keeles:
„Ühesõiduhobu”, tõlkinud Tiito Himma ja Teet Kallas, Loomingu Raamatukogu, Perioodika 1984
„Nevski prospekti legendid”, tõlkinud Tiito Himma, Fontes 2005
„Nulltund“, tõlkinud Tiito Himma, L & P 2002
„Legendid 2“, tõlkinud Tiito Himma, Hermes 2006
Tänavune Prima Vista leiab aset 7.–10. maini Tartus ning 10. mail Rakveres. Seekordne festival kutsub üles mõtlema noorusele ja nooruslikkusele.
Ühe keskmise Eesti pere lugemisharjumused
Kirjandusfestivali Prima Vista projektis „Lugemise vabadus” osales 135 inimest, kellest 91 olid naissoost ja 44 meessoost. Järgnevas loos on kujutatud üht keskmist Eesti peret, kelle lugemisharjumused võtavad kokku „Lugemise vabadusele” laekunud tekstide sisu.
— Annika Markson
Festival Prima Vista kutsub sahtlissekirjutajaid
Kuni 4. maini ootab Prima Vista kõiki ilukirjandust viljelevaid autoreid enda tekste teistele kirjandushuvilistele tutvustama. Selleks paikneb Tartu Ülikooli raamatukogu ees alates 15. aprillist kapike, kuhu on kõigil pealehakkajatel võimalik oma loomingut poetada.
Matsini düstoopiline Liivimaa kroonika
Lugeja olgu järgnevast kohe hoiatatud ja intrigeeritud. Sinihõbedane, gooti stiili meenutava kirjaga ehitud kaantega raamat „Sinine kaardivägi” on tugevalt kodeeritud, kuid võimalik, et ka šifreeritud jutustus. Salapärane mäng algabki tegelikult juba teose kaanel, kus autorina on toodud keegi tuttav, aga lätistatud nimekujuga Pāvs Matsins. Nagu selgub, toimub ka teose tegevus Läti pealinnas Riias.