Interpol – Fukd ID #3 (2000) | muusikane.
Interpol – Fukd ID #3 (2000)
By televisioon Leave a Kommentaar
Tags: Interpol, post - punk
Fukd ID #3 – Chemikal Undergroundi poolt reliisitud New Yorki post punkarite Interpoli teine EP ja ühtlasi ka teine reliis.
Koosev neljast loost, millest 2 jõudsid ka produtseerituna 2 aastat hiljem reliisitud bändi ülimenukale ja üheks parimaks post – punk revival albumiks loetud albumile “Turn On the Bright Lights”.
EP aega ei raiska ja kohe esimene lugu “PDA” algab kiire trummikäiguga millele järgnevad koheselt ka Paul Banksi vokaal ja teised instrumendid. Lugu on pea 5 minutit pikk ja väärt iga oma sekundit, üks populaarsemaid Interpoli repertuaarist läbi aegade ja hiilgav oma kaasakiskuva vokaali ja breakdownide poolest. Loo parimaks kohaks peetakse just 03:30 algavat breakdowni, mille käigus lugu hoopis unelevama ja eklektilisema jam formaadi võtab. Loole järgneb “PDA” -le sarnaselt rohkete breakdownidega ja vägagi tehniline “Precipitate” , mis bändi debüütalbumile ei jõudnud, kuid see – eest bändi kolmandale Precipitate EP -le. Ep kolmas träkk “Roland” on ideaalne lugu kuulamiseks vihasena ja sooviga kellegil pea maha raiuda. Lugu on kiire ja vali, ja lüürika “my best friend’s a butcher, he has sixteen knives ” lisab loole veel enam mõrvarlikku maiku juurde! EP võtab kokku neljas ja ühtlasi ka viimane lugu “5” , mis kandis originaalselt nime “Get the Girls” . Lugu on instrumentaalne, kui välja arvata bändi kitarristi Daniel Kessleri poolt loole isegi vahest koomilist maiku andvad karjed, mida ta loo alguses ja keskel julgelt demonstreerib.
Interpoli teine EP on rariteet ja fännide seas väga populaarseks ja väärtuslikuks peetud. EP demonstreerib väga hästi Interpoli võimeid ja tugevaid bassiliine. Kõiki lugusi on võimalik ka bändi järgnenud reliisidel kuulata ja kui minu arvamust küsida, on need isegi paremad kui antud reliisil, mis Interpoli fännibaasi suuresti avardas.
0 Responses to “Interpol – Fukd ID #3 (2000)”
« Burn Still – Let the Skies Turn Black (2006)
Debaser – Crown Control (2006) »