Vinge huviala
Eespool mainitud soome kolleeg ei ole üksnes häkkerist filosoofitüüp, vaid harrastab ka täiesti unikaalset asja – [L] ekstreemtriikimist. Vägevad pildid igatahes.
Postitatud rubriiki Kreisid killud | Vinge huviala kommenteerimine on välja lülitatud
Postitatud rubriiki Muljed, Tööasjad | Lõpuks laeval kommenteerimine on välja lülitatud
Stultus Universalis
Kaku aeg-ajalt esinev alter ego on [L] Kakk Siiber, Kõikide Lolluste Doktor. Hiljem lisandus internatsionaalsem versioon Owl MacDamper, Doctor of Universal Stupidity. Ja nüüd on olemas ka Pöllö Pönttö, Kaiken Hölmöilyn Tohtori. Joensuus said mõned kohalikud kõvasti naerda.
Nagu üks sealne kolleeg (täpsemalt toosama eespool mainitud Matti) küsis: “Onks se näin, että akateemikkojen pitääkin olla hieman vinksahtaneita?”
Postitatud rubriiki Kreisid killud | Stultus Universalis kommenteerimine on välja lülitatud
Eilne õhtu kulus materjale lugedes ja asju pakkides. Täna hommikul tegin endale viimastest proviandijuppidest (osa säilivaid asju jäi üle ka, pasta näiteks) söögi ning keetsin termose kohvi täis, pakkisin viimased jupid kokku, tassisin asjad autosse ning ütlesin oma mõnusale nädalakodule nägemist. Siia tasub teinekordki tulla, hind on mõistlik ja elamine mõnus. Siis keerasin auto nina Tampere poole.
Esimene pool sõitu Jyväskyläni oli hästi mõnus – praktiliselt kõikjal vaid metsik loodus ja ilusad järved. Soomlased on teede äärde tihedalt parkimiskohti pikkinud – ka siin on need kohati üsna ärasitatud, aga vähemalt jääb nii muu loodus puhtaks. Tegin paar peatust, vaatasin järvi ja jõin termosest kohvi.
Teispool Jyväskylä algas hoopis teistsugune, tiheda tsivilisatsiooniga Soome. Liiklus oli päris tihe ja läks Tamperes ikka üsna hullult tihedaks (arvestades seda, et olin nädala jooksul harjunud Joensuu olematu liiklustihedusega). Hotelli kohta teadsin vaid nime ja aadressi ning seda, et peab kusagil raudteejaama juures olema – aga vedas, jõudsin enam-vähem lõhna järgi kohale. Võrreldes Joensuu Apartementosega on see hoopis teisest mastist – aga palju vähem kodune. Tõsi, plussiks on see, et WiFi toimib korralikult.
Panin asjad ära, käisin duši all ning kuna jõudsin suht varakult, otsustasin ka raekojas vastuvõtul käia. Seal trehvasin paari vana tuttavat, ülejäänud seltskonnast moodustasid suure osa nihonjin’id – üks Tokio delegatsioon. Esinduslik, kuid üsna kirju seltskond – näis, mida nad siis homme sümpoosionil räägivad.
Jalutasin raekojast hotelli, panin need muljed siia kirja ja nüüd hakkan veel ettekannet ja ülehomseid loenguid mõtlema.
Postitatud rubriiki Muljed, Tööasjad | Tamperes kommenteerimine on välja lülitatud
Joensuu-nädala lõpetus
Nädal läks täitsa kiiresti. Tegelikult kulus täitsa ära – kolm loengut ning paar muud üritust oli piisavalt väike koormus, et pikast hullust rabelemisest natuke puhata.
Reedel käisin kohalike eripedagoogide magistriseminari kuulamas. Mõne uue mõtte HEVI kursuse jaoks sain, aga muidu oli tiba liiga teine valdkond. Õhtuks kutsusid kohalikud eripedagoogid restorani, täitsa mõnus jutuõhtu oli. Laupäeval kirjutasin kodus loenguid, puhkasin ja käisin jõe ääres spordiväljakul tonfadega vehkimas (õnneks oli seal üks kena kuur, mis pilkude eest varjas).
Pühapäeva õhtupoolikuks kutsus üks kolleeg enda poole külla. Hästi vahva koht äärelinnas – siinmail suudab tavaline kraadiõppuritest abielupaar endale mitte kuigi tapva laenu abil ilusa eramaja soetada. Lisaks soomlastele oli kohal ka paar tõmmunahalist informaatikatudengit Keeniast – patrasime seal siis läbisegi soome ja inglise keeles. Aga tore õhtu oli, vahepeal sai üle hulga aja ka klaverit näppida. Hämaras autoga kodu poole veeredes ootas maja ees üllatus – keset muruplatsi istus üks väga kõrvaline isik. Sõi rohtu ja ei teinud eriti väljagi. Jänes sindrinahk – täitsa ehtne halljänes, mitte küülik – ja täitsa keset linna!
Täna hommikul külastasin Tehnoparki ja kohtusin teadur Matti Tedrega (eesti juurtega mees; teda teadsin juba varasemast külaskäigust siiakanti), kes paari väga huvitavat laborit tutvustas. Esmalt on siin just sihuke kasutatavuse uurimise labor, mida Hans ilmselt meile TLÜ-sse tahaks tekitada. Näiteks saab spetsiaalse arvuti ja tarkvara abil uurida inimese pilgu liikumist arvutiekraanil ja sellest igasugu põnevaid järeldusi teha. Optikalabor, kus erinevat liiki valgust ja värve uuriti, oli ka lahe. Uskumatu, kuidas võib valguse abil inimese värvitaju muuta…
Ja viimaks siis viimane loeng Joensuus, seekord ingliskeelsena. Audikas oli võrreldes varasematega üsna täis, suur osa kuulajaist olid üsna eksootilise väljanägemisega (sealhulgas ka eile kohatud tüdrukud). Aga tundub, et jutt läks päris hästi peale. Igatahes nii Matti kui ka eripeda tüdrukud leidsid, et mõtteainet tuli küllaga – mis tegelikult jutu eesmärk oligi.
Täna õhtupoolikul pean Tampere seminari ette valmistama ja neljapäevaseid loenguid mõtlema, homme on ees pikem sõit Tamperesse ning ülehomme sealne seminar. Koju peaks jõudma öösel vastu neljapäeva.
Postitatud rubriiki Muljed, Tööasjad | Joensuu-nädala lõpetus kommenteerimine on välja lülitatud
Ikka Joensuus
Kaks soomekeelset loengut läksid üsna ilusti – kuigi mõlemas oli vaid kolm inimest kohal, olid kuulajad väga huviga asja juures ja arutelu läks pärast päris pikalt. Keelega sain hakkama – kuigi hea oli, et slaidid lasin eelnevalt üle vaadata: kirjalik soome keel võiks kohati parem olla. Näis, mis esmaspäeval itimeestele peetava ingliskeelse loenguga saab.
Eile käisime ühe kohaliku kolleegiga ühes kohalikus koolis puuetega laste klassi vaatamas. Meie mõistes õpiraskustega 8-10 aastased lapsed ehitasid LEGO Robotic Inventions 2.0 juppidest (lego-klotsid koos mootorite, raadioandurite ning arvutisse installitud juhtimissoftiga) igasugu imemasinaid. Mõtlema pani.
Elamine on mõnus, eile tegin päikseloojangu ajal välisukse ees kivipõranda peal mõnuga oma poolteist tundi trenni. Täna oli aga hommikul lumi maas – õnneks ilmateade lubab tuleva nädala alguseks soojemat ilma, muidu võib suverehvidega Tamperesse sõit keeruliseks minna.
Täna hommikul praadis Kakk mune ja viinereid, kui laest hakkas Hirmus Koledat Häält tulema. O feck, nagu iirlased ütlevad – suitsuandur! No kiiresti kribakraba tooli peale püsti ja seadmele uninstall. Edaspidi peab vist praadimisest loobuma või siis enne kisakasti aegsasti maha monteerima. Õnneks see mingi kaugema seadmega ühendatud polnud, nii et turvamehi ei paistnud kuskilt kohale jooksvat.
Nädalavahetusel üritaks ka ehk siin veidi ringi vaadata – aga ega palju aega pole, kuna nii Tampere seminar kui neljapäevased loengud vajavad ettevalmistamist.
Postitatud rubriiki Muljed, Tööasjad | Ikka Joensuus kommenteerimine on välja lülitatud