title: William Shakespeare

text:
Shakespearen kirjallinen perintö jälkimaailmalle on mitä runsain: 37 näytelmää, 154 sonettia, kaksi pitkää kertovaa runoelmaa ja lisäksi paljon muita runoja.
Useita Shakespearen näytelmiä on pidetty Englannin ja koko länsimaiden kirjallisuuden suurimpiin kuuluvina. Hänen näytelmänsä kattavat tragedian, historian ja komedian. Shakespearen teoksia on käännetty useimmille nykyaikaisille kielille ja niitä esitetään jatkuvasti ympäri maailmaa. Näytelmille ominaista on psykologinen henkilökuvaus, luonteva dialogi, draamallinen jännite ja kielellinen taituruus. Myös Shakespearen sonetteja arvostetaan paljon. Shakespeare on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan kaikkien aikojen käännetyin kirjailija: hänen teoksiaan oli lokakuuhun 2005 mennessä käännetty ainakin 116 kielelle.


title: William Shakespeare

text: 1800-luvulle tultaessa Shakespeare oli saanut Englannissa kansalliskirjailijan aseman ja alkoi tulla tunnetuksi muissakin maissa. Shakespearea mainostaneisiin kuuluivat Victor Hugo, Johann Wolfgang von Goethe ja Stendhal. Romantiikan aikana Shakespearea ylisti Samuel Taylor Coleridge. Viktoriaanisena aikana Shakespearen näytelmistä tehtiin laajamittaisia spektaakkeliversioita. George Bernard Shaw sen sijaan hyökkäsi Shakespeare-kulttia vastaan esittäen, että Ibsenin naturalismi oli tehnyt Shakespearen tuotannosta aikansa eläneen.


title: Cesar Millan

text: Cesar Millan (s. 27. elokuuta 1969 Culiacan, Meksiko) on meksikolais-yhdysvaltalainen koirapsykologi, koirankouluttaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten National Geographic Channelilta, MTV3 Avalta ja Livltä tulleesta televisio-ohjelmasta Koirakuiskaaja. Hän on myös kirjoittanut neljä koira-aiheista kirjaa, jotka on käännetty suomeksi nimillä "Koirakuiskaaja", "Laumanjohtaja", "Perheen koira" ja "Koirakuiskaajan pentukoulu". Lisäksi televisiosarjan kaksi ensimmäistä kautta on julkaistu DVD:llä.


title: Oslo

text: Norjan kuningassaagan mukaan Harald Ankara perusti Oslon noin vuonna 1050. Melko tuoreet arkeologiset tutkimukset ovat paljastaneet ennen vuotta 1000 peräisin olevia kristittyjen hautoja, ja niinpä Oslo juhli tuhatvuotista olemassaoloaan vuonna 2000. Osloa alettiin pitää pääkaupunkina kuningas Haakon V Maununpojan hallitsijakaudella vuosina 1299–1319. Vuonna 1387 Norjan kuningassuvun päätyttyä maa joutui heikommaksi osapuoleksi Tanskan kanssa muodostetussa unionissa, ja Oslon asema heikkeni Tanskan vallan hallintokeskukseksi.


title: Oslo

text: Oslo on Norjan pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se on Norjan poliittinen, taloudellinen ja kulttuurillinen keskus, vaikka valtaa on yritetty hajauttaa myös muualle maahan. Oslossa on 647 676 asukasta (2015), joista 28,5 prosenttia on ulkomaalaisia. Oslo muodostaa yksinään samannimisen läänin eli fylken. Vuonna 2013 konsulttiyritys ECA International listasi Oslon maailman kalleimmaksi kaupungiksi. Kaupungin nimi oli vuosina 1624–1877 Christiania ja vuosina 1877/1897–1924 Kristiania.


title: Oslo

text: Kaupunki tuhoutui tulipalossa vuonna 1624, minkä jälkeen sen perusti kuningas Kristian IV uudelleen hieman eri paikalle lähemmäs Akershusin linnaa. Kaupunki sai nimekseen Christiania (myöhemmin Kristiania). Yliopisto perustettiin kaupunkiin vasta vuonna 1811, ja tällöin kaupunki oli jo kehittymässä uudelleen Norjan keskukseksi. Kolme vuotta myöhemmin liitto Tanskan kanssa päättyi, Norja siirtyi unioniin Ruotsin kanssa, ja Kristianiasta tuli uudelleen pääkaupunki. Yliopiston lisäksi kaupunkiin rakennettiin 1800-luvulla useita tärkeitä rakennuksia, kuten kuninkaallinen linna (1825–1848) sekä parlamenttitalo (1861–1866). Kaupungin väkiluku moninkertaistui vuosisadan kuluessa, ja vielä yli kaksinkertaistui 1900-luvulla. Kaupungin nimi muutettiin takaisin Osloksi vuonna 1925. Oslossa pidettiin talviolympialaiset vuonna 1952.


title: Nationen

text: Nationen on Oslossa ilmestyvä sanomalehti, joka ilmestyy kuusi kertaa viikossa maanantaista lauantaihin. Se on perustettu vuonna 1918, ja se oli aiemmin Senterpartietin pää-äänenkannattaja mutta nykyisin se on puolueista riippumaton, ja sen omistaa Tun Mediam jonka suurimmat omistajat ovat TINE, Norges Bondelag, Nortura, Felleskjøpet Agri ja Landkreditt. Vuonna 2016 lehden levikki oli 12 972. Päätoimittaja on ollut vuodesta 2016 Irene Halvorsen.


title: Oslon tuomiokirkko

text: Oslon tuomiokirkko () on kirkkorakennus Norjan pääkaupungissa Oslossa. Se sijaitsee Oslon Stortorvet-aukiolla. Kirkko on Norjan kirkon Oslon hiippakunnan pääkirkko. Norjan kuningashuone ja valtio käyttävät kirkkoa kirkollisiin tilaisuuksiinsa. Kirkko valmistui vuonna 1697, ja sitä on uudistettu vuosina 1848–1850. Vuonna 1950 kirkko restauroitiin Oslon 900-vuotisjuhlia varten.


title: Oulun NMKY

text: Oulun Nuorten Miesten Kristillinen Yhdistys ry ("Oulun NMKY", "Ynni") on oululainen yleisseura, jonka toimintamuodot ovat urheilu (koripallo, lentopallo, yleisurheilu, suunnistus), musiikki ja partio. ONMKY on perustettu vuonna 1896. Seuran jäsenmäärä on noin 1 200. Kuuluisin Oulun NMKY:n jäsenistä lienee Martti Ahtisaari, joka pelasi Ynnissä koripalloa vuosina 1952–1960.


title: Oslo

text: Oslossa järjestettiin talviolympialaiset 1952. Kaupunki aikoi hakea myös talviolympialaisia 2022, mutta haku vedettiin kuitenkin poliittisen tuen puutteen takia pois, ja kisat itselleen sai Peking. Oslosta tulee urheilun yleisseura Vålerengens IF, joka pelaa jalkapallossa, amerikkalaisessa jalkapallossa ja jääkiekossa Norjan pääsarjatasolla. Jalkapalloa pääsarjassa ovat pelanneet oslolaisista seuroista lisäksi Stabæk IF ja Lillestrøm SK sekä Lyn Fotball Oslo. Jääkiekon pääsarjassa pelaa Vålerengan ohella Furuset I.F.


title: Luterilainen kirkko Norjassa

text: Kirkko sai perustamisvaiheessaan vuonna 2005 tukea yhdysvaltalaisen Missouri-synodin seurakunnilta, ja sillä on edelleen läheiset suhteet Missouri-synodiin.. Vuonna 2010 kirkon jumalanpalveluksiin osallistui Oslossa noin 50 henkeä ja Bergenissä 16 henkeä. Kirkko on pyrkinyt laajentumaan siten, että eri paikkakunnille on yritetty perustaa ryhmiä jotka seuraavat kirkon jumalanpalveluksia internetistä. 25. syyskuuta 2015 kirkko hyväksyttiin Kansainvälisen luterilaisen neuvoston jäseneksi. 25. toukokuuta 2017 vihittiin kirkon johtaja Torkild Masvie piispan virkaan. Vihkimyksen toimitti Latvian evankelis-luterilaisen kirkon piispa Jānis Vanags, ja häntä avustivat Inkerin kirkon piispa Aarre Kuukauppi ja Missouri-synodin aluepresidentti Dan Gilbert.


title: Oslo

text: Oslo sijaitsee Etelä-Norjassa Oslonvuonon () pohjoispäässä. Kaupunkia vastapäätä sijaitseva Bygdøynniemi jakaa vuonon miltei kahtia. Toisella puolella kohoavat vehreät kukkulat ja vuoret (korkein kohta Kirkeberget 629 metriä, joka tunnetaan myös nimillä Kjerkeberget ja Kyrkjeberget). 343 järvestä suurin, Maridalsvannet, toimii asukkaiden juomaveden lähteenä. Saaria on kaupungin alueella 40. Kaupungin halki virtaa Akerselvajoki.


title: Dagsavisen

text: Dagsavisen on norjalainen sanomalehti, joka ilmestyy Oslossa. Lehti on perustettu vuonna 1884 nimellä Vort Arbeide. Vuosien mittaan nimi on muuttunut useita kertoja. Lehti oli sosialidemokraattisen työväenliikkeen äänenkannattaja vuoteen 1991, jolloin se siirtyi säätiön julkaisemaksi. Vuonna 2008 se myytiin Mentor Medierille.


title: Suomen lippu

text: Eduskunta hyväksyi siniristilipun Suomen valtiolipuksi 28. toukokuuta 1918, ja senaatti vahvisti lain seuraavana päivänä. Sitä ennen muun muassa lipun väreistä oli käyty keskustelua, osa kannatti sinivalkoista ja osa punakeltaista lippua. Senaatti oli ehdottanut vuoden alussa niin sanottua leijonalippua valtiolipuksi. Siniristilipun suunnittelivat lopulta Eero Snellman ja Bruno Tuukkanen. Lipusta on käyttötarkoitukseltaan kolme eri tyyppiä: kansallislippu eli tavallinen siniristilippu, suorakaiteinen valtiolippu ja kielekkeinen valtiolippu.


title: Lipun käyttö Suomessa

text: Siniristilippu vahvistettiin Suomen lipuksi 29. toukokuuta 1918. Lipun muoto on pohjoismainen ristilippu, ja siinä on valkoisella pohjalla merensininen risti. Lipusta on käyttötarkoitukseltaan kolme eri tyyppiä: kansallislippu eli tavallinen siniristilippu, suorakaiteinen valtiolippu ja kielekkeinen valtiolippu. Lipun ovat suunnitelleet Eero Snellman ja Bruno Tuukkanen. Suomen lipuksi harkittiin pitkään myös punakeltaista leijonalippua, mutta ajatuksesta luovuttiin sisällissodan jälkeen.


title: Suomen lippu

text: Lippua koskeva lainsäädäntö uudistettiin vuonna 1978. Suomen lippujen muunnelmien nimiksi määriteltiin kansallislippu ja valtiolippu, joista jälkimmäiselle määriteltiin kaksi muunnelmaa. Uudessa lippulaissa kiellettiin laissa erikseen mainittuja poikkeuksia lukuun ottamatta käyttämästä Suomen lipussa mitään lisäkuvioita. Eduskunta päätti äänin 109–29, että luotsi-, tulli- ja postiliput oli poistettava käytöstä vuoden 1980 loppuun mennessä. Myös Suomen Meripelastusseura ja Suomen Ampujainliitto joutuivat siirtymäajan jälkeen luopumaan siihen saakka käyttämistään lipuista.


title: Suomen lippu

text: Suomen lipuksi säädettiin meren- (ultramariini-) sininen risti valkoisella pohjalla. Valtiolipussa ristin keskellä oli Suomen vaakuna, ja merenkulku- ja kauppalippuna käytettiin valtiolippua ilman vaakunaa. Sotalipuksi määrättiin valtiolippu kolmikielekkeisenä. Luotsi-, tulli- ja postilippujen ylimääräisestä merkistä tuli hallituksen tarkemmin määrätä.


title: Suomen lippu

text: Suomen laivanvarustajapiireissä alettiin 1850-luvulla pohtia oman kauppalipun tarvetta. Suomen ensimmäinen suuri lippukeskustelu alkoi maaliskuussa 1862, kun Oulun kaupunginlääkäri Fredrik Nylander ehdotti lehtikirjoituksessaan Suomelle kauppalippua. Saman vuoden heinäkuussa hän ehdotti Suomen valtiolipuksi punapohjaista lippua, jossa olisi keskellä Suomen jalopeura. Kauppalipuksi hän ehdotti kahdesta punaisesta ja kahdesta valkoisesta neliöstä koostuvaa lippua. Seuraavana vuonna Helsingin lehdistö aloitti keskustelun lippuasiasta, ja useita ehdotuksia tuotiin esiin. Punaista ja keltaista puolusteltiin tuttuina Suomen vaakunasta, mutta niitä myös vastustettiin samasta syystä.


title: Suomen lippu

text: Suomen itsenäistymisen yhteydessä Suomen senaatti asetti lippukomitean 4. joulukuuta 1917. Komitean ehdotus valmistui neljässä päivässä. Senaatti hyväksyi komitean ehdotuksen, jossa esitettiin punakeltaista vaakunalippua eli leijonalippua Suomen valtiolipuksi. Senaatin esitys jätettiin eduskunnalle 5. tammikuuta 1918. Lehdistössä ja senaatissa asiasta keskusteltiin koko ajan hyvin aktiivisesti, ja vastakkain olivat jälleen punakeltaiset ja sinivalkoiset sekä leijonalipun ja ristilipun kannattajat.


title: Viron lippu

text: Saksan miehityksen aikana 1941–1944 lippu hyväksyttiin virolaisten kansallislipuksi, mutta ei Viron kansallislipuksi saati valtiolipuksi, koska Saksa ei hyväksynyt Viron itsenäisyyttä, niin kuin ei ollut hyväksynyt ensimmäisen maailmansodankaan aikana. Lipun käyttö yksityisten kansalaisten osalta oli kuitenkin käytännössä vapaata. Saksan joukkojen vetäydyttyä Tallinnasta Viron lippu liehui 21. syyskuuta 1944 vuorokauden ajan Pikk Hermannin tornissa ennen Neuvostoliiton joukkojen saapumista.


title: Punainen lippu

text:
Ensimmäisen kerran työväenliike marssi punaisen lipun alla Helsingissä 7. kesäkuuta 1897 työväenyhdistyksen järjestämällä perinteisellä "työväen kävelyretkellä". Punaisella värillä järjestöt halusivat korostaa olevansa sosialisteja. Väri siis ilmensi työväenliikkeen itsenäistymistä ja erottumista muista.
Itsenäiseksi julistautuneen Suomen ensimmäinen valtiolippu oli pohjaväriltään punainen. Suomen sisällissodan jälkeen lippuväreistä tuli sinivalkoiset.


title: Punainen lippu

text: Suojeluskuntalaiset repivät punaiset liput alas Tampereen työväentalon katolta SDP:n pitäessä talossa puoluekokoustaan 25. toukokuuta 1933. Tapauksen seurauksena Kivimäen hallitus kielsi toistaiseksi punaisten lippujen käytön. Seuraavana vuonna säädettiin, etteivät poliittiset järjestöt ja yhdistykset saaneet ilman sisäministeriön lupaa käyttää tilaisuuksissaan muita kuin Suomen lippua. Tämä määräys kumottiin jatkosodan päätyttyä. Vielä nykyään puoluekokousten yhteydessä puolueet liputtavat Suomen lipulla samanaikaisesti oman järjestölippunsa kanssa valtiollisuutensa tunnustaen.


title: Paavo Lipponen

text:
Lupaavasta taloudellisesta elpymisestä huolimatta Suomi joutui kantamaan laman ja sen seurausten jälkiä pitkään. Sateenkaarihallitus onnistui pitämään valtionvelan lisääntymisen kurissa, mutta ei kyennyt lyhentämään sitä toivotulla tavalla. Lipponen ja Niinistö onnistuivat saamaan vuoden 2000 budjetin ylijäämäiseksi, mitä ei ollut tapahtunut Suomessa vuosikymmeneen. Lipposen ensimmäinen hallitus onnistui myös saattamaan päätökseen perustuslain kokonaisuudistuksen, jonka eduskunta oli hylännyt alkuvuodesta 1995. Hallituksen uusi esitys tuli hyväksytyksi vuonna 1999 äänin 170–4, jolloin presidentti Martti Ahtisaari vahvisti sen allekirjoituksellaan. Uusi perustuslaki astui voimaan 1. maaliskuuta 2000, eli samana päivänä, jolloin Ahtisaaren virkakausi päättyi. Uudessa perustuslaissa vahvistettiin voimakkaasti eduskunnan asemaa Suomen keskeisenä valtioelimenä.
Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa osallistumisprosentti laski 65,2 prosenttiin, mikä koitui erityisesti SDP:n kohtaloksi. Puolue menetti 12 paikkaa, mutta säilytti siitä huolimatta asemansa maan suurimpana puolueena. Lipponen ei ollut edelleenkään halukas ottamaan keskustaa hallitukseen ja myös kokoomuksessa oltiin tyytyväisiä yhteistyöhön sosialidemokraattien kanssa. Sekä Lipposen että Niinistön arvellaan vieroksuneen erityisesti keskustan EU-kantaa, joka tuolloin oli häilyvä ja jopa kriittinen. Lipposen johdolla muodostetussa toisessa sateenkaarihallituksessa SDP luovutti vaalitappionsa tunnustaen yhden ministeripaikan kokoomukselle. Lipposen toisen hallituksen aikana Suomi liittyi EMU:un ja toimi ensimmäistä kertaa EU:n puheenjohtajamaana. Suomen ensimmäistä EU-puheenjohtajuuskautta on yleisesti pidetty erittäin onnistuneena, jopa historiallisena. Silloin sai alkunsa muun muassa unionin suuri laajentuminen, joka toteutui vappuna 2004. Lipposen EU-politiikkaa leimasi vahva sitoutuminen integraatioon ja pyrkiminen EU:n ytimiin. Linja herätti Keski-Euroopan päättäjien keskuudessa arvonantoa jopa siinä määrin, että asiantuntijoiden piirissä lanseerattiin epävirallinen käsite ""Beneflux-maat"." F-kirjain sanan keskellä merkitsi "Finlandea".


title: Abu Simbel

text: Temppelit ovat vuodesta 1979 alkaen osa UNESCO:n maailmanperintöluetteloa.


title: Maailmanperintöluettelo

text: Toisen maailmansodan jälkeen kehittyi ajatus kansainvälisesti perintökohteiden suojelusta. Assuanin toisen padon rakennussuunnitelmat saivat aikaan kansainvälisen huolenaiheen Abu Simbelin temppeleiden kohtalosta, sillä ne olivat jäämässä Nasserjärven tulvaveden alle uuden padon myötä. Egyptin ja Sudanin hallitusten pyynnöstä Unesco käynnisti vuonna 1959 projektin Abu Simbelin temppeleiden pelastamiseksi. Projekti maksoi noin 80 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, ja sen aikana Abu Simbelin temppelit purettiin ja kasattiin uuteen paikkaan. Lisäksi veden alle jäävällä alueella järjestettiin laajoja arkeologisia kaivauksia. Projektin kustannuksiin osallistui noin 50 valtiota.


title: Timbuktu

text: Timbuktu on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1988. Sen historialliset kohteet ovat olleet vaarassa tuhoutua siksi, että tuuli tuo kaupunkiin Saharan hiekkaa, ja toisaalta sadekauden jälkeen ne on aina uudestaan peitettävä savikerroksella. Ne olivat Unescon uhanalaisten maailmanperintökohteiden listalla 1990–2005. Suojeltuihin kohteisiin kuulunut kaupungin muslimipyhimyksen Sidi Mahamoud Ben Amarin hautakammio poltettiin toukokuussa 2012. Teosta vastuullisina pidetään terroristijärjestö al-Qaidaan verkottuneita Ansar Dine -kapinallisia. Äärimuslimien mielestä hautamonumentit eivät ole islamin mukaisia. Heinäkuussa 2012 hakuin varustautuneet kapinalliset hakkasivat palasiksi 1400-luvulla rakennetun Sidi Yahia -moskeijan sisäänkäynnin. Ovi moskeijaan oli ollut lukossa satoja vuosia, sillä paikalliset asukkaat uskoivat sen avaamisen tuovan huonoa onnea.


title: Isiksen temppeli (Delos)

text:
Isiksen temppeli oli antiikin aikainen Isikselle omistettu temppeli Delokselle saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Kýnthos-vuoren länsirinteessä sijaitsevaa laajaa Serapeion C:nä tunnettua egyptiläisten kulttien pyhäkköaluetta.
Isiksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 166–88 eaa. Tuohon aikaan Delokselle alettiin rakentaa ulkomailta, kuten Egyptistä, tuotujen kulttien pyhäkköjä. Temppeli sijaitsi Deloksen teatterin itäpuolella Serapeion C:n alueen itälaidalla. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi samoihin aikoihin valmistunut Egyptiläisten jumalten temppeli.


title: Apollon Epikurioksen temppeli

text: Vuonna 1986 temppeli liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon ensimmäisenä kreikkalaisena kohteena. Temppeli on yksi Kreikan parhaiten säilyneitä antiikin aikaisia temppeleitä Ateenan Hefaistoksen temppelin jälkeen. Syrjäisestä sijainnista huolimatta temppeli on yksi Kreikan tutkituimmista monien omalaatuisten arkkitehtoonisten piirteidensä vuoksi.


title: Abu Simbel

text: Abu Simbel (arabiaksi: أبو سمبل) on kaupunki Niilin rannalla Egyptissä, Sudanin rajan tuntumassa muinaisessa Nubiassa 275 km:n päässä Assuanista. Sen läheisyydessä on kaksi valtavaa hiekkakivikallioon hakattua temppeliä, jotka löydettiin vuonna 1813 ja kaivettiin esiin lopullisesti vasta 1909. Ne ovat peräisin 19. dynastian ajoilta 1200-luvulta eaa. Temppelit rakennettiin Ramses Suuren ja tämän lempivaimon Nefertarin kunniaksi.


title: Abu Simbel

text: Egyptin hallitus päätti siirtää maan nykyaikaan kertaheitolla vuonna 1954, jolloin suunnitelma Assuanin suurpadon rakentamisesta tehtiin. Pato uhkasi valmistuttuaan peittää veden alle Nubian menneisyyden muistomerkit, kuten Philaen saaren Isiksen temppelin ja Abu Simbelin temppelikompleksin, joka olisi jäänyt kymmenien metrien syvyyteen. 8. maaliskuuta 1960 julistettiin kansainvälinen UNESCOn johtama kampanja monumentin pelastamiseksi. Tämän ja muiden vastaavien operaatioiden ansiosta Nubian muinaismuistot on nyt dokumentoitu ja tutkittu paremmin kuin minkään muun Niilin alueella.


title: Alcobaçan luostari

text: Alcobaçan munkkiluostari otettiin vuonna 1989 UNESCO:n maailmanperintöluetteloon. Siitä tuli kuudes Portugalissa sijaitseva maailmanperintökohde. Luostari on huolellisesti rakennettu, tyyliltään goottilainen rakennus. Tämän tyylin edustajana se on maan vanhin ja merkitykseltään sen rinnalle nousee vain Coimbran Pyhän ristin luostari. Rakennuksen poikkilaivassa on noin 30 metrin päässä toisistaan kuningas Pietari I ja hänen rakastajattarensa Inês de Castron enkelipatsaiden ympäröimät haudat. Rakastavaisten tarina päättyi Inêksen murhaamiseen Pietarin isän Alfonso IV:n käskystä vuonna 1355. Kuninkaaksi noustuaan Pedro määräsi rakennettavaksi hautamuistomerkin Inêkselle ja itselleen. Napoleonin sotien aikaan 1811 ranskalaissotilaat tärvelivät muistomerkkiä etsiessään luostarin aarteita.


title: Kahdentoista jumalan temppeli

text:
Kahdentoista jumalan temppeli eli Dodekatheon () oli antiikin aikainen olympolaisille jumalille omistettu temppeli Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Pyhän järven aluetta.
Kahdentoista jumalan temppeli rakennettiin varhaisella hellenistisellä kaudella noin vuonna 320–280 eaa. Se korvasi paikalla olleen varhaisemman Olympos-vuoren kahdelletoista jumalalle omistetun temppelin. Temppeli sijaitsi Pyhän järven ja Leton temppelin lounaispuolella Italialaisten agoran ja niin kutsutun Hypostyylihallin välissä.


title: Hagia Sofia (Thessaloniki)

text:
Hagia Sofia () eli "Pyhän viisauden kirkko" (Ναός Αγίας Σοφίας, "Naós Agías Sofías"; myös "Agía Sofían kirkko") on bysanttilaisaikainen kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kirkko rakennettiin 700-luvulla varhaisemman, maanjäristyksessä tuhoutuneen kirkon paikalle. Kirkko on malliltaan basilika, jossa on kupoli, ja se edustaa siirtymävaihetta kohti ristinmuotoisia kupolikirkkoja. Kirkko on koristeltu mosaiikein ja seinämaalauksin.


title: Suomen talous

text: Suomi liittyi 1995 Euroopan unioniin. Ennen sitä Suomi oli mukana tammikuun 1. päivästä 1994 Euroopan talousalueessa (ETA). Vuonna 2002 käyttöön tuli yhteinen valuutta euro, yhteinen tullipolitiikka sekä tavaroiden ja pääomien vapaa liikkuminen. Liittyminen Euroopan talous- ja rahaliittoon poisti Suomelta mahdollisuuden itsenäiseen rahapolitiikkaan, ja Suomen Pankille jäi tehtäväksi ensisijaisesti hintavakauden ylläpitäminen. Koska monista muista asioista oli sovittu jo ETA-neuvotteluissa, EU-liittymisneuvottelujen keskeinen osa oli maatalouden asema. Ennen EU-jäsenyyttä suomalaisten viljelijöiden elintaso pyrittiin turvaamaan kansallisen hinta- ja tukipolitiikan avulla. Viljelijöiden saamat tuottajahinnat olivat lähes kaksinkertaiset EU:ssa maksettuihin tuottajahintoihin verrattuna. Kotimaisten tuotteiden kysyntä turvattiin tuontirajoituksilla ja mahdollinen ylituotanto vietiin vientitukien turvin ulkomaille. Jäsenyysneuvotteluissa Suomi vaati koko maata pohjoisen tuen sekä epäsuotuisten alueiden tuen (LFA) piiriin. Tämä hyväksyttiin vain maan pohjoisosan osalta, lisäksi Suomi sai luvan maksaa sopeutumista helpottavaa siirtymäkauden tukea viiden vuoden ajan. Jäsenyyden myötä maataloustuotteiden markkinahinnat laskivat. Maataloustuotanto ei silti romahtanut. Siirtymäkauden jälkeen viljelijät saavat suoraa tulotukea, jota ei ole sidottu korkeisiin tuottajahintoihin.


title: Suomen taloushistoria

text: Suomi liittyi 1995 Euroopan unioniin. EU on ollut ennen muuta taloudellinen liitto, johon Suomen talous on yhä syvemmin integroitunut. Tästä esimerkkejä ovat EMU-maiden yhteinen valuutta euro, yhteinen tullipolitiikka sekä tavaroiden ja pääomien vapaa liikkuminen. EU helpotti myös palvelujen ja ihmisten liikkumista.


title: Paavo Väyrynen

text: Neuvottelut Suomen EU-jäsenyydestä päättyivät keväällä 1994. Paavo Väyrynen oli kannattanut jäsenyyden hakemista, jotta voitaisiin selvittää, millaisin ehdoin Suomi voisi liittyä unioniin. Hänen mielestään Suomen olisi vaikea jäädä ulkopuolelle, jos Ruotsi liittyisi.


title: Sergei Markov

text: Suomalaisessa sanomalehti "Hufvudstadsbladetissa" Markov varoitti Suomea liittymästä Natoon. Hänen mukaansa Euroopassa on 5–6 venäläisvastaista maata, jotka ovat Ruotsi, Puola, Baltian maat ja Suomi. Samassa haastattelussa hän totesi myös, että jos Suomi haluaa liittyä Natoon, suomalaisten pitää ajatella ensin, haluavatko he olla aloittamassa kolmatta maailmansotaa russofobiansa tähden niin kuin antisemitismi aloitti toisen maailmansodan.


title: Suomen ympäristöpolitiikka

text:
Suomi on Euroopan Unionin jäsen. EU-lainsäädäntö sitoo Suomea. Euroopan yhteisön ja unionin sitoumuksiin sisältyvät:
Suomi ei välttämättä kykene täyttämään EU:n monimuotoisuustavoitteita vuonna 2010. Korvausrahoitusvajeella metsien, avosoiden ja niittyjen suojelu voi viivästyä tai estyä. Suomen luonnon monimuotoisuuden laskun piti loppua Metso-ohjelman avulla vuonna 2010. Korvauksia maksavat pääasiassa elyt, mutta rahoitusvaje koskee myös Metso-ohjelmaa, metsähallitusta ja metsäkeskuksia.


title: Länsivaltojen ja Venäjän välinen kriisi 2014–

text: Suomi tuomitsi Krimin liittämisen Venäjään. Suomi ajautui epämääräiseen poliittiseen ja turvallisuuspoliittiseen tilanteeseen, koska oli EU:n pakoterintamassa, muttei halunnut oman taloudellisen etunsa vuoksi niin jyrkkiä pakotteita kuin muut länsimaat. Venäjä ilmoitti, ettei Suomen tule liittyä Natoon.


title: Suomen EU-kansanäänestys

text: Äänestyksessä kysyttiin, "tulisiko Suomen liittyä Euroopan unionin jäseneksi neuvotellun sopimuksen (liittymissopimuksen) mukaisesti". Sopimuksen mukaista jäsenyyttä kannatti 56,9 % ja vastusti 43,1 %. Äänestysaktiivisuus oli 74,0 %. Kuudessa pohjoisimmassa vaalipiirissä yli puolet vastusti ja muissa vaalipiireissä yli puolet kannatti jäsenyyttä.


title: Eurooppalainen Suomi

text: Eurooppalainen Suomi ry toimii poliittisesti sitoutumattomana, mutta yhteistyössä kaikkien puolueiden kanssa EU-politiikan keskustelufoorumina Suomessa ja tiedottaa kansalaisille ajankohtaisista EU-kysymyksistä. Useimmat puolueet kansanedustajineen ovat edustettuina järjestön hallituksessa. Järjestöön kuuluu tuhansia henkilöjäseniä sekä suuri joukko yhteisöjäseniä, kuten Elinkeinoelämän Keskusliitto, SAK, STTK, AKAVA, MTK, Suomen ylioppilaskuntien liitto, SAMOK, Suomen Lukiolaisten Liitto ja Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI. Toiminta ulottuu seminaareista toritapahtumiin ja kulttuuritapahtumista kansainväliseen ohjelmaan. Järjestö osallistuu EU-keskusteluun omalla julkaisutoiminnalla ja erilaisilla kannanotoilla.


title: Turvapaikanhaku Suomessa

text: Suomi pitää kaikkia EU-maita turvallisina ja EU-kansalaisten turvapaikkahakemuksia ilmeisen perusteettomina. EU-lainsäädäntö turvaa kuitenkin EU-kansalaisten oikeuden vapaaseen liikkuvuuteen EU:n alueella ja rajoittaa mahdollisuutta EU-kansalaisten maasta poistamiseen. Ulkomaalaislain mukaan EU-kansalaiselle pitää antaa 30 päivää aikaa poistua maasta kielteisen päätöksen jälkeen.


title: Suomen EU-kansanäänestys

text: Eduskunnan käsitellessä lopullista päätöstä jäseneksi liittymisestä jäsenyyden vastustajat Paavo Väyrysen johdolla jarruttivat päätöksen Ruotsin kansanäänestyksen jälkeiseen aikaan. Jos Ruotsi olisi äänestänyt vastaan, jarruttajien mielestä Suomen ei olisi pitänyt liittyä. Jäsenyys kuitenkin hyväksyttiin myös Ruotsissa, joskin täpärämmin kuin Suomessa. Norjassa se sen sijaan hylättiin.


title: Eduskuntavaalit 1991

text: Vuoden 1991 eduskuntavaalit olivat korostetusti hallitusvaalit. Harri Holkerin johtama Suomen historian ensimmäinen sinipunahallitus eli kokoomuksen ja SDP:n yhteishallitus, jossa olivat mukana myös Ruotsalainen Kansanpuolue ja Suomen Maaseudun Puolue, oli istunut koko edeltäneen vaalikauden. Vuonna 1987 oppositioon jääneen Keskustan ja hallituksen välit olivat olleet alusta lähtien kireät, ja Keskusta julistikin ennen vaaleja pyrkivänsä siihen, ettei kokoomuksella ja SDP:lla olisi uudessa eduskunnassa enemmistöä. Kokoomuksen ja SDP:n johtajat Ilkka Suominen ja Pertti Paasio puolestaan ilmoittivat vaalien alla melko suorasukaisesti sinipunan jatkavan, mikäli vaalitulos antaisi siihen mahdollisuudet.


title: Suomen Keskusta

text: Vuoden 1991 eduskuntavaaleissa keskusta sai niin sanotun "veret seisauttavan vaalivoiton" ja nousi pitkästä aikaa suurimmaksi eduskuntapuolueeksi. Vaalituloksen pohjalta muodostettiin keskustan, kokoomuksen, RKP:n ja kristillisen liiton porvarihallitus, jonka pääministeriksi tuli keskustan Esko Aho.


title: Suomi 1990-luvulla

text:
Suomessa järjestettiin vuosikymmenen aikana kolmet eduskuntavaalit vuosina 1991, 1995 ja 1999. Vuoden 1991 vaalien selkein voittaja oli Suomen Keskusta, kun taas hallitusvastuussa olleet Kokoomus ja SDP kärsivät ankarat tappiot. Vuoden 1995 vaaleissa SDP saavutti suurimman paikkamääränsä toisen maailmansodan jälkeen (63 kansanedustajaa). Kannatustaan menettänyt ja sisäisistä riidoista kärsinyt Suomen Maaseudun Puolue puolestaan koki kohtalonsa samoissa vaaleissa, jolloin se menetti miltei kaikki eduskuntapaikkansa. SMP ajautui vaalien jälkeen konkurssiin ja sen raunioille perustettiin syksyllä 1995 uusi puolue Perussuomalaiset. Liberaalinen Kansanpuolue oli eduskuntapuolueena viimeisen kerran vaalikauden 1991−1995 yhden kansanedustajan voimin. Nuorsuomalaiset-puolueen ja niin sanottu ”Eko-Vihreiden” ainoaksi eduskuntakaudeksi jäi vaalikausi 1995−1999, jolloin edellisellä oli kaksi kansanedustajaa ja jälkimmäisellä yksi.
Vuonna 1990 Suomeen perustettiin uusi puolue Vasemmistoliitto, jolle siirrettiin SKP:n poliittinen toiminta; samalla lakkautettiin SKDL. SKP päätettiin säilyttää puolueena, mutta se teki konkurssin syksyllä 1992 pääosin epäonnistuneiden kiinteistökauppojensa vuoksi. Vasemmistoliiton ulkopuolelle jättäytyneet kommunistit jatkoivat poliittista toimintaansa Kommunistisessa Työväenpuolueessa ja myöhemmin uudelleen perustetussa SKP:ssa, joiden keskinäiset välit ja suhteet Vasemmistoliittoon olivat huonot. Vasemmistoliitto oli hallituspuolueena eduskuntavaaleista 1995 alkaen, jolloin se oli mukana Lipposen ensimmäisessä ja toisessa hallituksessa.


title: Hanna Markkula-Kivisilta

text: Markkula-Kivisilta valittiin ensimmäisen kerran kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 1991 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa kolme vaalikautta, joiden aikana hän oli varsinaisena jäsenenä hallintovaliokunnassa (1991–1995), ympäristövaliokunnassa (1991–1998, 1999–2003) sekä valtiovarainvaliokunnassa (1999–2003). Markkula-Kivisilta ei asettunut ehdolle enää vuoden 2003 eduskuntavaaleissa.


title: Eduskuntavaalit 1991

text: Tunnetuimmat eduskuntatyöstä luopujat olivat Keskustan Pirkko Ikonen, Matti Maijala, Taisto Tähkämaa, Johannes Virolainen ja Marjatta Väänänen, SDP:n Kaj Bärlund, Riitta Järvisalo, Seija Karkinen ja Kalevi Sorsa, Kokoomuksen Elsi Hetemäki-Olander, Tapani Mörttinen, Helena Pesola, Ulla Puolanne ja Matti Viljanen, Vasemmistoliiton Anna-Liisa Jokinen ja Lauha Männistö, sekä RKP:n Christoffer Taxell. Kaikkiaan 43 valtiopäivät istunut Johannes Virolainen oli viimeinen kansanedustaja, joka oli ollut eduskunnassa jo Gustaf Mannerheimin presidenttikaudella.


title: Eduskuntavaalit 1991

text: Suomen 31. eduskuntavaalit järjestettiin 17. maaliskuuta 1991. Vaalit toteutettiin ensimmäistä kertaa yksipäiväisinä. Ennakkoäänestys oli aiemmasta poiketen mahdollista myös viikonloppuisin. Äänestysaktiivisuus laski vuoden 1987 vaaleista yli neljä prosenttiyksikköä ja oli heikoin toisen maailmansodan jälkeen.


title: Hertta Kuusinen

text: Kuusinen sai vuoden 1948 eduskuntavaaleissa 58 770 ääntä. Luku ei ole vertailukelpoinen myöhempiin äänimääriin, sillä vaalijärjestelmä muuttui vuonna 1970. Luku oli suurin eduskuntavaaliehdokkaan saama äänimäärä vuoden 2007 eduskuntavaaleihin asti, jolloin Sauli Niinistö sai 60 563 ääntä. Kuusinen on yhä kautta aikojen toiseksi eniten ääniä saanut eduskuntavaaliehdokas (ks. luettelo eduskuntavaalien ääniharavista). Hän oli presidentin valitsijamies vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 vaaleissa. Kuusinen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1947–1950, 1954–1957 ja 1960–1964.


title: Eduskuntavaalit 1991

text: Eduskunnasta putosivat muun muassa ikäpuhemies, Kokoomuksen Tuure Junnila ja Erkki Pystynen, SDP:n työministeri Matti Puhakka, Markus Aaltonen, Mikko Elo ja valtiopäiväneuvoksen arvonimen edellisvuonna saanut Sakari Knuuttila, Keskustan Tellervo Renko, SMP:sta eronnut ja sittemmin liberaaleihin siirtynyt Urpo Leppänen, Vihreiden Osmo Soininvaara, RKP:n Ingvar S. Melin ja Ole Wasz-Höckert, sekä SKL:n Esko Almgren. Eduskuntaan palasivat muun muassa SDP:n Paavo Lipponen ja Erkki Tuomioja (yli kymmenen vuoden tauon jälkeen) sekä RKP:n Ole Norrback. Paluussa epäonnistuivat muun muassa Keskustan Heimo Linna, SDP:n Jukka Mikkola ja Kaisa Raatikainen, Vasemmistoliiton Anna-Liisa Hyvönen ja Mikko Kuoppa, sekä Vihreiden Kalle Könkkölä. Ehdokkaana oli myös kauppa- ja teollisuusministeriön kansliapäällikkö Bror Wahlroos RKP:n listalla Helsingissä, mutta hän ei tullut valituksi. Vaalit nostivat Suomen eduskunnan maailman naisvaltaisimmaksi, kahdestasadasta kansanedustajasta naisia oli peräti 77 eli 38,5 %.


title: Suomen Keskusta

text: Vuoden 1991 eduskuntavaaleissa keskusta sai niin sanotun veret seisauttavan vaalivoiton ja siitä tuli maan suurin puolue. Seuraavissa eduskuntavaaleissa vuonna 1995 puolueen kannatus kuitenkin laski, ja se jäi toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa keskustan kannatus jälleen nousi, mutta se ei onnistunut nousemaan SDP:n ohi suurimmaksi puolueeksi.


title: Eduskuntavaalit 1954

text: Eduskunnassa lähes yhtäjaksoisesti vuodesta 1917 istunut Maalaisliiton Juho Niukkanen kuoli vain pari kuukautta vaalien jälkeen. Niin ikään Maalaisliittoon kuulunut Antti Kukkonen teki näissä vaaleissa paluun eduskuntaan lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen, samoin mm. SDP:n Olavi Kajala yhden kauden poissaolon jälkeen. Eduskunnan jättivät mm. SDP:n Väinö Tanner, Maalaisliiton Mikko Tarkkanen, Kokoomuksen Arvi Ahmavaara, Jussi Lappi-Seppälä ja Oskari Lehtonen, sekä RKP:n Ernst von Born ja Levi Jern. Eduskunnasta putosivat mm. SDP:n Valfrid Eskola ja Otto Toivonen, Maalaisliiton Taavi Vilhula, SKDL:n Arvo Riihimäki ja Atos Wirtanen, Kokoomuksen Reino Ala-Kulju, sekä RKP:n Ebba Östenson.


title: Riimukirjoitus

text: Riimukirjoitus syntyi roomalaisella rautakaudella, ilmeisesti 100-luvulla jaa. Vanhimmat tunnetut riimukirjoitukset sisältyvät Vimosen suosta tehtyihin löytöihin Tanskassa ja ajoittuvat noin vuoteen 160 jaa.


title: Ruotsin kieli

text: Vanhimmat Ruotsista löydetyt tekstit ovat kuitenkin muinaisnorjankielisiä riimukirjoituksia. Esimerkiksi Rökin riimukivi Itä-Götanmaalla sisältää noin vuoden 800 tienoille ajoittuvan pitkän mytologisen tekstin. Suurin osa säilyneistä riimukirjaimilla kirjoitetun ”riimuruotsin” näytteistä ajoittuu 1000-luvulle. Latinalaisin aakkosin kirjoitetusta keskiaikaisesta ruotsin kielestä vuodesta 1225 lähtien käytetään nimeä muinaisruotsi (). Tämän ajan dokumenteista tärkeimpiä on latinalaisilla aakkosilla kirjoitettu lakikokoelma "Västgötalagen", josta on säilynyt osia vuodelta 1250. Kieleen vaikuttivat tänä etenkin katolisen kirkon vankka vakiintuminen ja luostarit, jotka toivat mukanaan kreikan ja latinan lainasanoja. Hansaliiton nousu 1200- ja 1300-luvuilla vahvisti alasaksin vaikutusta edelleen. Hansakaupan myötä Ruotsiin saapui runsaasti saksan puhujia, jotka toivat mukaan äidinkielensä sanastoa. Sodankäyntiä, kauppaa ja hallintoa koskevien lainasanojen lisäksi kieleen tuli kieliopillisia päätteitä ja jopa konjunktioita. Lähes kaikki merenkulkusanasto lainattiin hollannista. Vanhin tunnettu varsinainen ruotsinkielinen kirjallinen teos on 1320-luvulla kirjoitettu Eerikinkronikka.


title: Vanhoillislestadiolaisuus

text: Kirjat: Alussa julkaisutoiminta painottui lähinnä erilaisten kokousten pöytäkirjoihin, Raamattuun ja laulukirjoihin. Tärkein painettava kirja on vanha kirkkoraamattu eli Biblia. Sitä on painettu vuodesta 1923 lähtien ja painoksia on otettu yli 120 000. Nykyään vuosittaisia kirjajulkaisuja ovat SRK:n vuosikirja sekä suviseurajulkaisu. Kirjat jakautuvat aihealueittain Raamattuihin, laulukirjoihin, hartaus- ja opillisiin kirjoihin, runokirjoihin, kertomuskirjoihin, historiankirjoihin, opetuskirjoihin ja muihin kirjoihin. Vuodessa julkaistaan noin 8–10 kirjaa.


title: Raamattu

text: Uuden testamentin kirjat siten kuin ne kirjoitetaan Uudessa kirkkoraamatussa, sekä niiden lyhennysmerkinnät:Raamatun vanhimmat käsikirjoitukset ovat Kuolleenmeren kirjakääröjen katkelmat. Vanhimmat niistä ovat peräisin 200- ja 100-luvuilta eaa. Raamattua alettiin kirjoittaa jo satoja vuosia aikaisemmin. Koska ne kirjoitettiin hauraalle materiaalille, papyrukselle ja pergamentille, kirjakääröjä jouduttiin jäljentämään useaan otteeseen. Raamatun jäljentämisestä tulikin muinaisessa Israelissa ammatti.


title: Pienoisromaanit

text: Pienoisromaanit on Mika Waltarin pienoisromaanien kokonaislaitos, joka ilmestyi 1966. Kokoelma sisältää kirjoitusajankohdan mukaan jaoteltuna teokset "Multa kukkii" (1930), "Ei koskaan huomispäivää" (1937), "Fine van Brooklyn" (1939), "Sellaista ei tapahdu" (1939), "Jokin ihmisessä" (1939), "Nainen tuli pimeästä" (1939−41), "Kultakutri" (1946), "Ennen maailmanloppua" (1946), "Kuun maisema" (1946), "Jäinen saari" (1947), "Pariisilaissolmio" (1947), "Ihmisen vapaus" (1950) ja "Koiranheisipuu" (1953).


title: Me (lehti)

text: Sarjakuvista pitkäaikaisimpia oli Ola Fogelbergin Pekka Puupää(1925 – 1952). Muita lehdessä ilmestyneitä sarjakuvia ovat olleet 1930-luvulla mm. Pupu ja Pelle, Sisun pojat, Pojat , 1950-luvulla Topi Toimelias, Pikku Risto ja Kolumbus, Niilo Näppärä. 1960-luvulla Peni, Jumbo, Peppi Pitkätossu, Mirri ja kumppanit, Simasuu, Pikku Rikke ja hänen kissansa. 1970-luvulla Welho, Miiru ja Hiiru, Tom ja Jerry ja Kössi Kenguru. Mämmilä-sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran yhtäjaksoisesti Me-lehdessä vuosina 1976–1983. 1980- ja 1990 luvuilla ilmestyivät mm. Rauno ja Siiri ja Rieku ja Raiku.


title: Suuri toivelaulukirja

text: Ensimmäinen osa julkaistiin 1976, ja sen ensimmäiset laulut ovat Maamme-laulu ja Finlandia-hymni. Yhdeksänteen osaan saakka toimittajana toimi Aapeli Vuoristo, jonka lisäksi alkuperäiseen toimituskuntaan kuuluivat Musiikki Fazerissa työskennelleet Toivo Kärki ja Heikki Uusitalo. Hanketta veti alkujaan Einari Marvia ja siinä oli mukana myös Suuri Suomalainen Kirjakerho. Myöhempiä osia ovat toimittaneet Ilkka Kuusisto, Olli Heikkilä, Jukka Kankainen, Matti Kemiläinen, Raimo Henriksson, Virpi Kari ja Ari Leskelä. Ensimmäisestä osasta otettiin vuoteen 2008 mennessä 25 painosta. Kaikkiaan sarjan kirjoja on painettu yhteensä noin 1,2 miljoonaa kappaletta.


title: Aikasarja

text: Suomessa vanhimmat aikasarjat ovat väestön lukumäärää ja omainaisuuksia kuvaavat aikasarjat, joita on alettu laatia vuosittain vuodesta 1749 alkaen. Myös ulkomaankaupasta löytyy pitkiä aikasarjoja. Kiinassa tiedetään tehdyn väestöön ja maanjakoon liittyviä tilastoja jo 300 eaa., länsimaissa vanhin maininta väestölaskennasta on Uuden testamentin maininta keisari Augustuksen verollepanokäskystä. Myös taivaankappaleiden liikkeistä löytyy pitkiä aikasarjoja.


title: Kymri

text: Kirjakymrin pohjana toimii vuonna 1588 julkaistu William Morganin raamatunkäännös. Kielen kirjallinen historia alkaa jo varhaiskymristä (500-luku), mutta suuria määriä kirjallisia muistomerkkejä on säilynyt vasta muinaiskymrin (800–1000-luku) ajalta. Keskikymri (1100–1300-luku) on jo jossain määrin ymmärrettävää nykykymrin puhujalle: tälle aikakaudelle sijoittuvat vanhimmat säilyneet kymrinkieliset versiot walesilaisten mytologisesta Mabinogion-kokoelmasta. Varhaisen uuskymrin aika sijoittuu keskikymrin ja Morganin raamatunkäännöksen väliin, 1300–1500-luvulle. Tämän aikakauden tärkeimpiä kirjallisia teoksia ovat Dafydd ap Gwilymin, Walesin kansallisrunoilijan, runoteokset, jotka ovat vauhdikkaita, uskallettuja ja eroottisiakin.


title: On Suurten Muinaisten aika

text: Teos sai alkunsa joulukuussa 2011 käydystä kapakkakeskustelusta. Juri Nummelin innostui ideasta ja esitteli sen Turbatorin Harri Kumpulaiselle, joka lupautui kustantamaan kirjan ”päästäkseen vittuilemaan”. Kuvittaja Ossi Hiekkala suostui tekemään kansitaiteen alennettuun hintaan, koska piti ajatusta ”sopivan älyttömänä”. Kirjan tekstit valmistuivat kahdessa viikossa. Vesa Kataiston ”Presidentti Väyrysen puhe Ikaalisten pato- ja matologisen tiedeinstituutin avajaisissa marraskuussa 2019” oli kirjoitettu jo aiemmin, mutta hän muokkasi sitä kokoelmaa varten vaihtaen teeman Pohjois-Koreasta Cthulhu-mytologiaan. Koko teos oli valmis julkaistavaksi alle kolmessa viikossa, mutta joulupyhien vuoksi julkaisu lykkääntyi vuoden 2012 puolelle.


title: Pfaffenhofen an der Ilm

text: Moottoritie A9 (Berliini–München) kulkee Pfaffenhofen a.d.Ilmin itäpuolelta. Etäisyys Münchenistä on noin 40 km ja Berliinistä noin 490 km. Kaupungin halki kulkee Nürnberg–Ingolstadt–München -rautatie. Pfaffenhofenin aseman etäisyys Münchenin päärautatieasemalta on 49,7 km. Münchenin lentoasemalle ("Franz Josef Straußin lentoasema") matkaa kertyy noin 45 km.


title: Augsburg

text: Augsburg on yksi eteläisen Saksan liikenteellisistä solmukohdista. Useat keskeiset maantiet risteävät kaupungin alueella. Rautatieasemia kaupungissa on seitsemän:Päärautatieasema, "Augsburg Hauptbahnhof", avattiin heinäkuussa 1846. Klassististyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Georg Friedrich Christian Bürklein. Augsburgin ja Münchenin välinen suurnopeusrata on Saksan vilkkaimmin liikennöityjä rataosuuksia. ICE- ja IC-junat Münchenistä Berliiniin, Dortmundiin, Frankfurt am Mainiin, Hampuriin ja Stuttgartiin kulkevat Augsburgin kautta. EC- ja yöjunat yhdistävät Augsburgin Euroopan metropoleihin, kuten Amsterdamiin, Pariisiin ja Wieniin. Pääasemalta lähtee kaukoliikenteen ohella seitsemän paikallisjunalinjaa:


title: Freising

text: Freising kuuluu Münchenin lähiliikennealueeseen. Sen läheisyydessä kulkevat moottoritiet A 92 sekä A 9. Valtatiet B 11 ja B 301 kulkevat kaupungin halki. Freisingin rautatieasema sijaitsee linjalla München–Regensburg, joka on kaksiratainen ja sähköistetty. Etäisyys Münchenin päärautatieasemalta Freisingin asemalle on 40,7 km.


title: Bundesautobahn 9

text: Neufahrnin risteyksen ja München-Nordin risteyksen välillä kulkee noin 150 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Osuus on rakennettu kahdeksankaistaiseksi. Liittymän München-Fröttmaning kohdalla (48° 12′ 14″ N, 11° 37′ 14″) ajoratojen välissä sijaitsee pieni pronssipatsas "Berliner Bär". Patsaan vastakappale on puolestaan Berliinissä moottoritien A 115 varrella, joka yhdistää Berliinin kehätien A 10:n sisempään kehään A 100.


title: Bundesautobahn 9

text: Münchenin sisääntulotiestä (risteyksestä München-Nord kohti keskustaa) kaavailtiin aikoinaan moottoritietä A 990, mutta sisääntulotieosuus päätettiin sisällyttää osaksi A 9:ää. München-Nordissa A 9 risteää Münchenin kehätien A 99:n kanssa. A 99:ltä on suora yhteys muun muassa moottoritielle A 8 (Kehä A 99 länteen A 8:n risteykseen: → Stuttgart → Luxemburg; Kehä A 99 itään A 8:n risteykseen: → Salzburg → Wien). A 9 päättyy Münchenin sisemmälle kehätielle (Mittlerer Ring eli B 2R) ydinkeskustan pohjoispuolelle.


title: Bundesautobahn 8

text: BAB 8:n Schwabenin Juralla kulkevaa 16-kilometristä osuutta kutsutaan nimellä "Albaufstieg". Müncheniin vievä ajorata on linjattu Wiesensteigin pikkukaupungin kautta ja Stuttgartiin vievä ajorata puolestaan Drackensteinin kylän kautta. Ensin mainittu ajorata kulkee 624 metriä pitkän Lämmerbuckeltunnelin kautta ja jälkimmäinen 60 metriä pitkän Nasenfelstunnelin kautta. Ajoratojen väliin jää muutaman neliökilometrin laajuinen metsä- ja niittyalue. Lämmerbuckeltunnelia alettiin rakentaa syksyllä 1937, se puhkaistiin kesällä 1938 ja valmistui 1942. Tunnelia käytettiin alussa aseteollisuuden tarpeisiin. Siellä toimi muun muassa Daimler-Benz. Maa-alue tunnelin yläpuolella kuuluu edelleen Daimler-konsernille, jolla on alueella koulutuskeskus. BAB 8:n muita erikoisuuksia ovat muun muassa moottoritien päälle rakennettu Messe Stuttgartin pysäköintihalli ja Fengshui-tyylinen levähdysalue Raststätte Gruibingen nelisenkymmentä kilometriä Stuttgartista kaakkoon.


title: Berliini

text:
Kolmatta raideliikenteen muotoa Berliinissä edustaa raitiotie (Straßenbahn eli Tram), joka aloitti liikennöimisen hevoskäyttöisenä vuonna 1865. Vaikka Länsi-Berliinin raitiotieverkko purettiin 1960-luvulla, Itä-Berliinin puolella säilynyt, nykyään 187,7 kilometriä pitkä verkko kuuluu edelleen maailman suurimpiin. Sillä liikkuu joka päivä 560 000 matkustajaa (vuodessa 171 miljoonaa). Tiheästi liikennöidyistä päälinjoista käytetään nimitystä MetroTram. Raitiotieverkkoa on laajennettu muutaman kilometrin verran entisen Länsi-Berliinin puolelle. Verkkoa suunnitellaan edelleen laajennettavan erityisesti reuna-alueilla.
Raitiotietä suuremmat matkustajamäärät (350 miljoonaa vuodessa) on kuitenkin bussilinjoilla. Bussiliikennettä Berliinissä on ollut vuodesta 1847 lähtien, aluksi kulkuneuvot olivat hevoskäyttöisiä. Raitiotielinjojen tapaan erotellaan tavalliset bussilinjat ja tiheästi, enimmäkseen viiden minuutin välein liikennöidyt MetroBus-linjat. Muita bussikategorioita ovat pikabussit (ExpressBus), jotka pysähtyvät vain valituilla pysäkeillä, sekä yöbussit (Nachtbus). Jälkimmäiset on tarkoitettu etenkin arkiöinä liikkuvia varten; viikonloppuisin ja ennen juhlapyhiä lähes kaikki kaupunkirata-, metro-, MetroTram- ja MetroBus-linjat ajavat läpi yön, joskin harvennetulla vuorovälillä.


title: Münchenin metro

text: Münchenin metro () on metrojärjestelmä Münchenissä, Baijerin osavaltiossa, Saksassa. Sitä operoi Münchner Verkehrsgesellschaft eli MVG. Metrolla on vuosittain yli 360 miljoonaa käyttäjää. Järjestelmä koostuu 100 metroasemasta ja seitsemästä metrolinjasta. Linjojen yhteispituus on 103,1 kilometriä. Kaikki linjat paitsi U5 ja U6 kulkevat maan alla.


title: Bremen

text: Bremen on tärkeä rautatieliikenteen solmukohta. Rollbahn eli junayhteys Hampurin ja Ruhrin alueen välillä kulkee Bremenin kautta. Moottoritie A 1 (BAB 1) kulkee kaupungin eteläpuolitse. Kaupungin kaakkoispuolella se risteää kaakkoon Walsrodeen johtavan A 27 -moottoritien (BAB 27) kanssa, joka Walsrodessa yhtyy Saksan halki pohjois-etelä-suunnassa kulkevaan A 7 -moottoritiehen (BAB 7).


title: München

text: München [] on Saksan kolmanneksi suurin kaupunki Berliinin ja Hampurin jälkeen. Se sijaitsee Etelä-Saksassa Isarjoen varrella Baijerin osavaltiossa ja on myös osavaltion pääkaupunki. Ensimmäinen kirjallinen maininta kaupungista on 14. kesäkuuta 1158. Münchenin väkiluku oli vuonna 2011 noin 1,4 miljoonaa.


title: Deutschlandlied

text: Lokakuussa 1951 Deutschlandliediä ehdotettiin jälleen liittopäivillä kansallislauluksi, mutta Heuss ei suostunut vieläkään myöntämään laululle tätä asemaa. 29. huhtikuuta 1952 Adenauer lähetti Heussille kirjeen, jossa hän painosti tätä asiassa. 6. toukokuuta Heuss julisti Deutschlandliedin Länsi-Saksan kansallislauluksi, mutta suositteli, että juhlatilaisuuksissa laulusta laulettaisiin vain sen kolmas säkeistö. Päätös otettiin Länsi-Saksassa hyvin vastaan eikä sitä vastustettu. Länsi-Saksan lehdistö suhtautui päätökseen myönteisesti ja piti sitä luonnollisena, mutta ulkomainen lehdistö suhtautui päätökseen hyvin pitkälti kielteisesti. Etenkin Ranskassa katsottiin, että Länsi-Saksa oli pettänyt ranskalaiset. Le Figaro huomautti, että Kolmannen valtakunnan kansallislaulu oli nyt myös Bonnin kansallislaulu, L’Humanité piti päätöstä paluuna militarismiin, Le Matin -lehden mielestä moinen asenne enteili pahinta ja Le Monde piti päätöstä taantumuksellisen ajattelun voittona.


title: Deutschlandlied

text: Deutschlandlied eli Das Lied der Deutschen on Saksan kansallislaulu. Laulun sanat kirjoitti August Heinrich Hoffmann von Fallersleben vuonna 1840. Musiikin sävelsi Joseph Haydn vuonna 1796 alkuaan Itävallan keisarihymniin. Deutschlandliedistä tuli Saksan kansallislaulu vuonna 1922. Saksan demokraattinen tasavalta käytti kansallislaulunaan eri laulua, mutta Saksan liittotasavalta julisti Deutschlandliedin kansallislaulukseen vuonna 1952. Virallisissa yhteyksissä laulusta esitetään vain kolmas säkeistö. Ensimmäistä säkeistöä, joka alkaa sanoilla ”Deutschland, Deutschland über alles” (”Saksa, Saksa yli kaiken”) esitetään nykyään harvemmin laulettuna.


title: Auferstanden aus Ruinen

text: Saksojen yhdistymisen myötä vuonna 1990 "Auferstanden aus Ruinen" menetti asemansa kansallishymninä. Yhdistyneen Saksan kansallislaulu on "Deutschlandlied", josta lauletaan sen kolmas säkeistö, "Einigkeit und Recht und Freiheit".


title: Deutschlandlied

text: Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä viranomaiset kielsivät Deutschlandliedin välittömästi. Britannian miehitysvyöhykkeellä laulun julkinen esittäminen kiellettiin elokuussa 1945. Saksan demokraattisen tasavallan kansallislauluksi otettiin ”Auferstanden aus Ruinen”, mutta Länsi-Saksan liittopäivät käsitteli jo vuonna 1949 Deutschlandliedin julistamista kansallislauluksi. Liittopäivien enemmistö hylkäsi laulun aseman kansallislauluna. Perustuslain mukaisesti tämänkaltainen asia siirtyi liittopresidentin päätettäväksi. Presidentti Theodor Heuss vastusti Deutschlandliedin julistamista kansallislauluksi, kun taas liittokansleri Konrad Adenauer kannatti sitä. Kansallislaulusta syntyi kiista, jonka aikana virallisissa yhteyksissä yritettiin käyttää useita muitakin lauluja. Heuss toivoi, että ”Hymne an Deutschland” (sanoittanut Rudolf Alexander Schröder, säveltänyt Hermann Reutter) olisi vakiintunut kansallislauluksi, ja se soitettiin hänen uudenvuodenaattona 1950 pitämän radiopuheen päätteeksi. Norddeutscher Rundfunk yritti ajaa kappaletta ”Ich hab' mich ergeben” kansallislaulun asemaan. Talviolympialaisissa 1952 Länsi-Saksan tunnuksena toimi ”Oodi ilolle”. Mikään näistä ei kuitenkaan vakiintunut kansallislauluksi, ja oikeisto kannatti Deutschlandliediä.


title: Deutschlandlied

text: Kun Saksa yhdistyi keisarikunnaksi, ”Das Lied der Deutschen” ei tullut suosituksi, koska se ei vannonut uskollisuutta hallitsijasuvulle eikä ollut ranskalaisvastainen. Kansalliskiihkoinen Alldeutscher Verband kritisoi laulua lisäksi liiasta demokraattisuudesta ja siitä, että se sitoutui liiaksi Keski-Eurooppaan eikä siis ollut imperialistinen. Max Schneidewin arvosteli laulua vuonna 1899 siitä, ettei se vastannut sitä hallitsevaa maailmanpoliittista ja -taloudellista asemaa, joka Saksaa odotti. Sitä ei tulisi ottaa kansallislauluksi, koska kansallislaulussa pitäisi laulaa toisaalta verestä ja raudasta (”Blut und Eisen”) eikä viinistä ja laulusta, toisaalta tahdosta valtaan eikä oikeudesta ja vapaudesta.


title: Land der Berge, Land am Strome

text: Ennen Itävallan liittämistä natsi-Saksaan eli ”Anschlussia” vuonna 1938 Itävallan kansallislauluna laulettiin hymniä "Sei gesegnet ohne Ende". Se laulettiin Joseph Haydnin sävelmällä, jolla esitettiin myös Saksan kansallislaulu "Deutschlandlied". Toisen maailmansodan jälkeen pidettiin kuitenkin mahdottomana, että Itävalta omaksuisi kansallislaulukseen saman melodian, jota natsi-Saksa oli käyttänyt. Kun Itävallan ensimmäinen sodanjälkeinen parlamentti kokoontui Wienissä 1945, esitettiin valtiopäivien avajaisissa kansallislaulun sijasta valssi "Tonava kaunoinen", jota jo aiemmin oli pidetty Itävallan ”salaisena kansallislauluna”.


title: Deutschlandlied

text: Kun ”Das Lied der Deutschen” sai suosiota ensimmäisen maailmansodan aikana, sitä alettiin tulkita monella tavalla: demokraattisesti, nationalistisesti, kansalliskiihkoisesti ja jopa rasistisesti. Laulua alettiin ulkomaisessa lehdistössä syyttää imperialismista ja se käännettiin englanniksi ja ranskaksi tämän tulkinnan mukaisesti. Kun Deutschlandlied julistettiin sodan jälkeen Saksan kansallislauluksi, vasemmisto arvosteli päätöstä. Kurt Tucholskyn mielestä se osoitti, että saksalaiset eivät olleet oppineet sodasta mitään. Hän piti kansallislaulun sanoja typerinä ja kerskailevina. Kolmannen valtakunnan aikana laulun sanoja tulkittiin entistä vahvemmin imperialistisesti ja rasistisesti. Natsit painottivat omaa tulkintaansa laulun mainitsemasta saksalaisesta uskollisuudesta, saksalaisten yhtenäisyydestä ja Saksan asemasta ”"über alles in der Welt"”. Laulun maininnan saksalaisista naisista tulkittiin olevan viittaus esikristilliseen, germaanien perinteiseen naisia kohtaan osoittamaan kunnioitukseen. Ainoa kohta laulussa, jota kansallissosialismi ei osannut selittää omasta näkökulmastaan, oli maininta saksalaisesta viinistä. Natsismi suhtautui alkoholiin kielteisesti.


title: Himno Nacional Mexicano

text: Laulu sai lainsäädännöllisen kansallislaulun aseman vasta 1943. Tällöin Bocangeran isänmaallisen runon ensimmäinen, viides, kuudes ja kymmenes säkeistö sekä kuoron osuus julistettiin Meksikon kansallislauluksi. Samalla runon sanamuotoja muutettiin hieman presidentti Manuel Avila Camachon määräyksestä. Kun kansallislaulu esitetään urheilukilpailujen yhteydessä, lauletaan yleensä vain kuoro, ensimmäinen säkeistö ja uudelleen kuoro. Maan radio ja televisioasemat esittävät joskus version, jossa on mukana kuoro, ensimmäinen säkeistö, kuoro, kymmenes säkeistö ja kuoro.


title: Deutschlandlied

text: Valtakunnanpresidentti, sosiaalidemokraatti Friedrich Ebert halusi edistää eri poliittisten ryhmien välistä yhteistyötä ja sovintoa, joten hän julisti Deutschlandliedin Weimarin tasavallan viralliseksi kansallislauluksi vuonna 1922. Vasemmisto arvosteli uutta kansallislaulua, mikä lisäsi laulun suosiota nationalistisissa ja völkisch-piireissä. Kansallissosialistien valtakaudella Adolf Hitler määritteli Deutschlandliedin kaikista pyhimmäksi kansallislauluksi saksalaisille. Laulu pysyi kolmannessa valtakunnassa virallisena kansallislauluna, mutta ”Horst-Wessel-Lied” nostettiin sen rinnalle. Kansallissosialistisessa Saksassa Deutschlandlied esitettiin melko lailla kaikissa virallisissa yhteyksissä. Se soitettiin radiossa jokaisena päivänä lähetyksen päättyessä. Vuonna 1941 vietettiin laulun satavuotisjuhlavuotta ja sen kunniaksi julkaistiin viisi kirjaa. Kirjoissa ei mainittu, että Ebert oli julistanut laulun kansallislauluksi – useimmat niistä väittivät, että sen olisi tehnyt Paul von Hindenburg.


title: Natsi-Saksa

text: Absoluuttisen johtajuuden ("Führung") ja alamaisuuden ("Gefolgschaft") ideologia ritualisoitiin myös "Heil Hitler" -tervehdyksellä, joka tuli 1933 pakolliseksi kaikille valtion työntekijöille. Se oli pakollinen myös kansallislaulun ja natsipuolueen virallisen puoluehymnin, Horst-Wessel-Liedin aikana. Kaikki julkinen kirjeenvaihto tuli päättää "Heil Hitler" -tervehdykseen, joka tuli suosituksi myös vastauksena puhelimeen. Maan virallinen kansallislaulu oli Deutschlandlied. Kotimaassa kuitenkin yleensä laulettiin vain kansallislaulun ensimmäinen säkeistö ja sen jälkeen puoluehymni.


title: Juho Piirainen

text: Johan Fredrik (Juho) Piirainen (12. huhtikuuta 1879 Kuopio – 22. joulukuuta 1917 Kokkola) oli suomalainen insinööri ja tehtailija joka murhattiin Kokkolassa joulukuussa 1917.


title: Jaakko Piirainen

text: Jaakko Piirainen (19. heinäkuuta 1871 Kuhmoniemi − 12. heinäkuuta 1917 Kajaani) oli suomalainen puutyömestari ja kansanedustaja. Eduskunnassa Piirainen toimi SDP:n ryhmässä vuosina 1908−1909. Kansanedustajaksi hänet valittiin Oulun läänin eteläisestä vaalipiiristä.


title: Matti Piirainen

text: Matti Piirainen syntyi agrologi Toivo Olavi Piiraisen ja Vappu Edit Niskasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1973 on lehtori Leena Maija Vanninen. Piirainen tuli ylippilaaksi 1971 ja valmistui Sanoman toimittajakoulusta 1976. Hän oli toimittaja "Ilta-Sanomissa" 1977–1980 ja "Talouselämässä" 1980–1981. "Kuhmolaisen" päätoimittajana Piirainen työskenteli 1981–1987 ja "Koillissanomien" päätoimittajana ja toimitusjohtajana 1987–1994. "Kainuun Sanomien" vastaavaksi päätoimittajaksi hänet nimitettiin vuonna 1995. Piirainen jäi tästä tehtävästä eläkkeelle 2013.


title: Jukka Piirainen

text: Jukka Piirainen (s. 1. huhtikuuta 1969 Kuopio) on suomalainen purjehtija. Hän osallistui Ateenan vuoden 2004 olympialaisiin Thomas Johansonin parina 49er-luokassa. Heidän sijoituksensa lähdöissä olivat 14-7-2-9-8-6-9-7-5-6-10-13-14-12-15-4 ja lopputuloksissa he päätyivät sijalle 8.


title: Raimo Piirainen

text: Raimo Olavi Piirainen (s. 22. joulukuuta 1952 Kajaani) on suomalainen SDP:n poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hän nousi kansanedustajaksi varasijalta, kun Liisa Jaakonsaari valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa. Piirainen on ollut Kajaanin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1993 ja Kainuun maakuntavaltuuston jäsen vuodesta 2001.


title: Juho Piirainen

text: Piirainen oli muuttanut Kokkolaan Oulusta ja toimi Hakalahdessa sijainneen Kokkolan venemoottoritehtaan teknillisenä johtajana. Hän oli osallistunut aktivistien toimintaan Kokkolassa jo vuonna 1905 ja kuulunut jäsenenä Voimaliittoon. Marraskuussa 1917 hän oli järjestämässä S/S Equityn Saksasta tuomien aseiden vastaanottoa Kokkolassa yhdessä Astley Rodénin ja Gunnar Staudingerin kanssa.


title: Jari Piirainen

text: Hiihtoliitosta vapauduttuaan Piirainen haki muun muassa Lohjan kaupunginjohtajaksi, Lohjan sivistystoimen johtajaksi, Länsi-Uudenmaan ammattikoulutuskuntayhtymän johtajaksi (2009), sekä kunnanjohtajaksi Siuntioon (2009) ja Punkaharjulle (kevät 2010). Hakemisen ohessa Piirainen toimi yrittäjänä ja syksystä 2009 lähtien suunnistusjoukkue Deltan valmennuspäällikkönä. Hän on ollut myös Nuori Suomi ry:n ja Lohjan Yrittäjien hallituksen jäsen.


title: Uuno Piirainen

text:
Uuno Emil Piirainen () oli suomalainen jääkäri ja reservin luutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajana Valkoisen armeijan ratsujoukoissa.
Piiraisen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Piirainen ja Stiina Kettunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Hellin Irene Niemen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Viipurin reaalikoulussa vuonna 1925. Hän kävi Reserviupseerikoulun vuonna 1926 ja taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1927.


title: Juho Piirainen

text: Piirainen ammuttiin myöhemmin saman päivän iltana kello 22 aikaan Mannerheimin aukiolla hänen ollessaan palaamassa kotiinsa. Polkupyöräänsä taluttanut Piirainen ammuttiin kun hän oli lukemassa pylvääseen kiinnitettyä ilmoitusta. Ampujan henkilöllisyys ei koskaan selvinnyt ja lehdet uutisoivat asiasta sen mukaan mikä sopi lehden omaan poliittiseen kantaan syyttäen siitä joko punaisia, venäläisiä sotilaita tai porvareiden lavastusta. Yleisemmin arvellaan että Piiraisen ampui joku jyrkän linjan punaisten kannattaja. Valkoiset nimittivät Piiraista myöhemmin suojeluskuntahistorioissaan "vapaussodan ensimmäiseksi uhriksi"


title: Jussi Piironen

text: Juho Armas ”Jussi” Piironen (30. huhtikuuta 1901 Joroinen – 25. kesäkuuta 1970) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Vuonna 1927 alkaneella teatteriurallaan hän toimi pisimpään Porin Teatterissa vuodesta 1951 lähtien ja sitä ennen Varkauden, Turun ja Helsingin työväenteattereissa, Kotkan ja Joensuun kaupunginteattereissa sekä Vaasan suomalaisessa teatterissa. Hän näytteli sivuosia elokuvissa "Miehen tie" (1940), "Yövartija vain..." (1940), "Ryhmy ja Romppainen" (1941) ja "Kuisma ja Helinä" (1951).


title: Oskar R. Lange

text: Oskar Ryszard Lange (27. kesäkuuta 1904 Tomaszow Mazowiecki, Venäjän keisarikunta (nyk. Puola) – 2. lokakuuta 1965 Lontoo, Britannia) oli puolalainen taloustieteilijä ja diplomaatti. Hänet tunnetaan parhaiten markkinoiden mekanismien kehittämisessä sosialistisessa taloudessa ja aikaisimman markkinasosialismin mallin kehittäjänä.


title: Oskar R. Lange

text: Lange opiskeli lakia ja taloutta Poznańissa ja Krakovassa, jossa hän valmistui vuonna 1928. Hän toimi aluksi luennoitsijana Krakovan Jagellonia-yliopistossa. Rockefeller säätiön stipendi vei hänet Englantiin, josta hän muutti Yhdysvaltoihin 1937. Hänestä tuli sitten Chicagon yliopiston professori 1938, ja hän sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1943. Toisen maailmansodan lopulla Lange katkaisi suhteensa Lontoon puolalaiseen pakolaishallitukseen ja siirtyi kannattamaan Neuvostoliiton tukemaa Lublinin komiteaa. Lange toimi välittäjänä Franklin Delano Rooseveltin ja Josif Stalinin välisissä sodan jälkeisissä neuvotteluissa Puolassa. Vuosina 1945–1946 hän luopui professorin virastaan Chicagossa ja hänet nimitettiin Puolan lähettilääksi Yhdysvaltoihin. Hän palveli Puolan valtuuskunnassa YK:n turvallisuusneuvostossa. Puolaan hän palasi 1947 ja jatkoi työtään Puolan hallituksessa ja akateemista työtä Varsovan yliopistossa ja suunnittelu- ja tilastotieteen keskuskoulussa.


title: Antti Lange

text: Antti Lange (s. 11. joulukuuta 1941 Helsinki) on eläkkeellä oleva Ilmatieteen laitoksen matemaatikko, tilastotieteilijä ja valtiotieteiden tohtori. Hänen aiempia työnantajiaan ovat olleet Maailman ilmatieteen järjestö, WMO, ECMWF, Helsingin yliopisto ja Jyväskylän yliopisto. Hän on ollut vuoden 2012 kuntavaaleissa Kristillisdemokraattien ehdokkaana Helsingissä. Hän sai vaaleissa 58 ääntä, eikä tullut valituksi.


title: Oskar R. Lange

text: Vuonna 1974 Wrocławin taloustieteiden yliopisto nimettiin hänen mukaansa. Nimeäminen peruttiin vuonna 2008.


title: Anders Lange

text: Anders Lange (5. syyskuuta 1904 Aker, Akershus – 18. lokakuuta 1974) oli norjalainen poliitikko. Lange oli värikäs hahmo Norjan politiikassa. Vuotta ennen kuolemaansa hän perusti oman puolueen, "Anders Langes Parti til sterk nedsettelse av skatter, avgifter og offentlige inngrep (ALP)", josta myöhemmin muodostui Edistyspuolue.


title: Anders Lange

text: Lange aktivoitui politiikassa vuoden 1930 tienoilla. Hän toimi monen kuuluisuuden, kuten Christian Michelsenin ja Fridtjof Nansenin, vuonna 1925 perustaman Fedrelandslaget-yhdistyksen sihteerinä 1930–38. Yhdistys halusi saada aikaan yhteisen porvarillisen rintaman Työväenpuoluetta eli "kommunisteja" vastaan, estääkseen Neuvostoliiton tartuttamaa vallankumousaatetta Norjassa. Lange oli aluksi erityisen aktiivinen Sørlandetilla, josta hänet pian kutsuttiin järjestön sihteeriksi. Lange matkusteli ympäriinsä pitämässä poliittisia esitelmiä, usein lukioissa. Sotien välinen poliittinen eliitti ei ottanut häntä kovinkaan vakavasti, vaikka useat tuon ajan poliitikot, kuten Haakon Lie ja Finn Gustavsen ovat maininneet hänet muistelmissaan. Elinkeinoelämän taholta häntä kuitenkin pidettiin hyödyllisenä ja hänen toimintansa jatkui jopa talouselämältä saadun suoran taloudellisen tuen ansiosta.


title: Oskar Rieding

text: Oskar (myös: "Oscar") Rieding (1840 – 1918) oli saksalainen viulisti ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten aloittelijoille tarkoitetuista helpoista viulukonsertoistaan, joista tunnetuin on konsertto h-molli Op. 35.


title: Gunnar Lange

text: Gunnar Lange syntyi Tukholmassa kanslianeuvos Nils Langen poikana. Agronomiksi opiskellut Lange nimitettiin 1935 Ruotsin maataloushallituksen virkamieheksi, minkä lisäksi hän opetti yliopistossa. Vuonna 1941 hän suoritti lisensiaatin tutkinnon ja lähti Pohjois-Carolinan yliopistoon Yhdysvaltoihin maatalouden ja kansantaloustieteen apulaisprofessoriksi. Palattuaan Ruotsiin 1943 hän ryhtyi elintarvikekomission toimistopäälliköksi ja palasi 1946 maatalousministeriöön valtiosihteeriksi. Vuonna 1950 hän siirtyi valtiovarainministeriöön. Hän toimi useiden ministeriöiden virkamiehenä kunnes hänet 1955 nimitettiin kauppaministeriksi. Hän toimi valtiopäiväedustajana 1953–1976, josta kaksikamarisen järjestelmän aikana vuoteen 1970 asti toisessa kamarissa.


title: Halvard Lange

text: Halvard Lange oli Nobel-palkitun pasifistin Christian Lous Langen poika, joka omaksui isänsä aatemaailman. Hän opetti 1930-luvulla taloushistoriaa Oslon kauppakorkeakoulussa ja toimi kansanopiston rehtorina. Vuodesta 1933 aina 1960-luvulle saakka hän oli mukana Norjan työväenpuolueen johtoelimissä, lukuun ottamatta sotavuosia 1940–1945, jolloin hän oli Gestapon vankina.


title: Oskar von Hellens

text: Oskar Johannes von Hellens (23. toukokuuta 1867 Turku – 6. maaliskuuta 1948 Helsinki) oli suomenruotsalainen hygienian ja eläinlääketieteen tutkija. Hän valmistui eläinlääkäriksi 1890 Kööpenhaminasta ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1899. Hän oli vuosina 1919–1934 Helsingin yliopiston hygienian professori.


title: Tuhat ja yksi yötä

text: Kokoelman varhaisin tunnettu muoto on persiasta arabiaksi käännetty versio 900-luvulta nimellä "Hezär afsäneh", "Tuhat kertomusta". Nykyisen muotonsa kokoelma sai Egyptissä viimeisten mamelukkisulttaanien aikana (1300–1400-luvuilla), jolloin tuntematon toimittaja järjesti sadut kokoelmaksi "Alf laila wa laila", "Tuhat yötä ja yksi yö". Kokoelman persialaista alkutekstiä tai kokoonpanoltaan alkuperäistä arabilaista käsikirjoitusta ei ole löydetty. Euroopassa "Tuhat ja yksi yötä" tuli laajemmin tunnetuksi vasta 1700-luvun alussa, kun ranskalainen Antoine Galland käänsi sen ranskaksi 1500-luvulta peräisin olevasta käsikirjoituksesta. Myöhemmin Euroopassa lapsille toimitetuissa versioissa alkuperäisten tarinoiden avointa seksuaalisuutta ja raakaa väkivaltaa on karsittu.


title: Islamilainen kirjallisuus

text: Kuuluisimpia arabialaisia kertomuksia on Tuhat ja yksi yötä. Kokoelman varhaisin tunnettu muoto on persiasta arabiaksi käännetty versio 900-luvulta nimellä Hezär afsäneh, Tuhat kertomusta. Nykyisen muotonsa kokoelma sai Egyptissä viimeisten mamelukkisulttaanien aikana (1300–1400-luvuilla), jolloin tuntematon toimittaja järjesti sadut kokoelmaksi Alf laila wa laila, Tuhat yötä ja yksi yö. Kokoelman persialaista alkutekstiä tai kokoonpanoltaan alkuperäistä arabilaista käsikirjoitusta ei ole löydetty. Euroopassa Tuhat ja yksi yötä tuli laajemmin tunnetuksi vasta 1700-luvun alussa, kun ranskalainen Antoine Galland käänsi sen ranskaksi 1500-luvulta peräisin olevasta käsikirjoituksesta. Myöhemmin Euroopassa lapsille toimitetuissa versioissa alkuperäisten tarinoiden avointa seksuaalisuutta ja raakaa väkivaltaa on karsittu.


title: Tuhat ja yksi yötä

text: Tuhannen ja yhden yön tarinoiden eri osista on tehty lukuisia käännöksiä suomeksi. Näistä varhaisin on F. Hoffmanin vihkonen "Tuhat ja yksi yötä, kokous itämaan satuja" (1874–1877). Ensimmäinen yritys suomentaa kaikki tarinat oli vuosina 1878–1880, jolloin ilmestyi kolmiosainen kirjasarja G. E. Eurénin suomentamana. Tällöin nimenä oli "Tuhannen ja yksi yötä". Sarjan suomentaminen jäi kuitenkin kesken. Toistaiseksi kattavimman käännöksen muodostaa J. A. Hollon "Tuhatyksi yötä" -käännös vuodelta 1959, joka on käännetty tanskalaisen J. Østrupin laatimasta skandinaavisesta käännöksestä, joka taas pohjautuu Kairossa 1890 toimitettuun neliosaiseen standardipainokseen. Vuonna 1975 julkaistiin Veijo Meren valikoimana ja Heidi Järvenpään suomentamana osa kokoelman eroottisista kertomuksista ja veijaritarinoista Richard Burtonin vuosina 1885–1888 ilmestyneen englanninkielisen laitoksen "The Book of the Thousand Nights and a Night" pohjalta.


title: Tuhat ja yksi yötä

text: Vuonna 2010 tarinoista ilmestyi uusi, Jaakko Hämeen-Anttilan suomennos "Tuhat ja yksi yötä" (Otava, 2010), jonka on kuvittanut Heli Hieta. Se on ainoa suoraan alkutekstistä ilman välikieliä tehty suomennos lukuun ottamatta Hämeen-Anttilan aiemmin suomentamaa kokoelmaa "Kuka murhasi Kyttyräselän?". Se pohjautuu pääosin Kairossa vuonna 1835 ilmestyneeseen "Bulaq I"-laitokseen ja 1800- ja 1900-lukujen vaihteen editioihin.


title: Tuhat ja yksi yötä (2010)

text: Teos on ainoa suoraan alkutekstistä ilman välikieliä tehty suomennos lukuun ottamatta Hämeen-Anttilan aiemmin suomentamaa kokoelmaa "Kuka murhasi Kyttyräselän?". Teos pohjautuu pääosin Kairossa vuonna 1835 ilmestyneeseen "Bulaq I" -laitokseen ja 1800- ja 1900-lukujen vaihteen editioihin.


title: Tuhat ja yksi yötä (2010)

text: Tuhat ja yksi yötä on vuonna 2010 ilmestynyt Helsingin yliopiston arabian kielen ja islamin tutkimuksen professori Jaakko Hämeen-Anttilan suoraan alkuteksteistä suomentama versio klassisista tarinoista. Teoksen on julkaissut Otava.


title: Tuhat ja yksi yötä (elokuva)

text: "Tuhat ja yksi yötä" on Pasolinin ”elämän trilogian” päätösosa, jota olivat edeltäneet "Decamerone" (Decameronen tarinoiden pohjalta, 1971) ja "Canterburyn tarinoita" (Canterburyn tarinoita -teoksen pohjalta, 1972). Tommi Aition mukaan niissä on aidosti hilpeää riehakkuutta ja valtoimenaan ryöpsähtelevää eroottisuutta.


title: Tuhat ja yksi yötä (2010)

text: Kertomukset suomentanut Jaakko Hämeen-Anttila kertoo teoksen alkusanoissa teoksen taustoista ja tarinoiden historiasta. Hän sanoo ottaneensa jossain määrin vapauksia, kuten tarinankertojat ainakin. Kriitikko Kaisa Neimala pitää suomennosta erinomaisena. Hänen mukaansa Hämeen-Anttila kääntää hyvin täsmällisesti ja lauseet ovat hyvärytmisiä. Teoksen lopussa on selityksiä lukijalle vieraista sanoista.


title: Tuhat yötä

text: Tuhat yötä on näyttelijä-laulaja Samuli Edelmannin ja Aikakone-yhtyeen laulajan Saija "Sani" Aartelan duettokappale vuodelta 1995. Kappale oli yksi vuoden menestyskappaleista. Kappaleen parhain sijoitus oli ensimmäinen Suomen virallisella listalla viikolla 37/1995.Kappaleesta on tehty musiikkivideo, joka on esitetty muun muassa musiikkiohjelmassa Jyrki sekä Levyraadissa, jossa voitti kyseisellä viikolla.


title: Tuhat ja yksi yötä (elokuva)

text: Tuhat ja yksi yötä (, ) on Pier Paolo Pasolinin ohjaama ranskalais-italiainen eroottinen draamaelokuva vuodelta 1974. Siinä on kymmenen tarinaa "Tuhat ja yksi yötä" -tarinakokoelmasta.


title: Eskolan metsärata

text: Radan raideleveys oli 750 mm, ja sen pituus oli pisimmillään 68 kilometriä. Rata alkoi Pohjanmaan radan varresta Eskolan asemalta Kannuksesta, ja kulki eteläkaakkoon aina Lestijärvelle saakka. Rata oli käytössä vuosina 1920–1961 ja sitä pitkin kuljetettiin yli kaksi miljoonaa kuutiometriä puutavaraa. Se oli Suomen pisin ja pitkäaikaisin pelkästään puutavaran kuljetukseen tarkoitettu kapearaiteinen rautatie.


title: Eskolan metsärata

text: Aivan ensimmäisestä ""Erkki"" -veturista ei ole säilynyt nykypolviin juurikaan tietoa, joskin sen käyttö oli lyhytaikainen. Radalla oli vakituisessa käytössä neljä veturia, joista kaksi pienempää hoiti järjestelyliikennettä ja kaksi suurempaa, jotka hoitivat puutavaravaunujen vetoa pääratalinjalla. Veturit olivat nimetty Ykkönen, Kakkonen, Kolmonen ja Nelonen. Radalle piti tulla myös Loviisan–Vesijärven rautatien veturi # 7, mutta se ei koskaan ehtinyt täysremontista Eskolan metsäradalle. Lisäksi käytössä oli erilaista vaunukalustoa, pääasiassa puutavaravaunuja, sekä kolmipyöräresiina.


title: Eskolan metsärata

text: Vetureiden normaaliin miehistöön kuuluivat veturinkuljettaja, lämmittäjä ja junamies. Veturin perään lähti kesäaikana myös palovahti resiinalla. Pikkuradan oma topparoikka huolehti radan kunnossapidosta. Ensimmäisinä toimintavuosina metsäradalta kuljetettiin koivuhalkoa VR:n höyryvetureiden polttoaineeksi, mutta muu kysyntä kasvoi pikkuhiljaa. Parhaimpina talvikausina hakkuut, lossaus ja lastaus työllistivät jopa 500 henkilöä, ollen aikoinaan alueen merkittävin työllistäjä. Liikennettä radalla kulki vuoteen 1960 saakka.


title: Eskolan metsärata

text: Perinnekeskuksen alueelle on rakennettu noin 50 metriä alkuperäisenkaltaista rataa, jolle eskolalainen Hannu Haapalehto on rakentanut radan ensimmäisen Erkki -veturin näköisen veturin. Kiskoille on asetettu lahjoituksena saatu alkuperäinen metsäradan asuntovaunu, kaksi radan rakentajien ja topparoikan käytössä ollutta kuuppavaunua, sekä radalla käytössä ollut resiina. Samoille kiskoille on asetettu myös alkuperäisen 8 m pitkän puutavaravaunun täysikokoinen kopio. Radan toiminnan viimeisinä vuosina kuvattu filmimateriaali on muokattu videoksi ja radan historiasta on kirjoitettu kirja: Eskolan metsärata eli Pitkin Pikkurataa, Anne Ruuttula-Vasari, 1988.


title: Eskola (Kannus)

text: Kylää halkoo Pohjanmaan rata ja kylällä sijaitsee Eskolan rautatieasema. Asemalta alkoi Eskolan metsärata eli puhekielessä "Pikkurata". Pikkuradan perinteitä vaalimaan on perustettu Metsäratamuseo / Metsäradan perinnekeskus. Perinnekeskuksen alueella on vuonna 2003 valmistunut Eskolan kesäteatteri, maauimala ja kahdentoista kilometrin pituisen luontoreitin, Neljän lammen polun, lähtö- ja päätepiste.


title: Eskola (Kannus)

text: Puun käsittely oli enimmäkseen kovaa, ihmisvoimin tapahtuvaa, työtä. Kaukana metsäradan varrella työskentelevät asustivat radan läheisyyteen rakennetuilla metsäkämpillä, joista suurimmilla kämpillä työntekijöiden asumisen mukavuudesta huolehtivat kämppäemännät ja isännät. Eräs ratkaisu työväen majoituksen järjestämiseksi olivat asuntovaunut, jotka siirtyivät junien mukana kulloisenkin tarpeen mukaan.


title: Piitsjoen metsärata

text: Piitsjoen metsärata oli Suojärvellä sijainnut kapearaiteinen Metsähallituksen metsärautatie joka oli käytössä vuosina 1938–1940. Rata alkoi Matkaselkä–Suojärvi-radan varrella Näätäojan ja Paperon välissä olleesta Piitsojan liikennepaikasta ja suuntautui etelään kohti Neuvostoliiton rajaa. Radan raidelevys oli 750 mm ja pituus noin 13 kilometriä. Radalla oli käytössä Lokomon valmistama 0–4–0T höyryveturi valmistusnumero 124/1938. Veturi evakuoitiin 1940 Suomeen ja se oli käytössä sitten Eskolan metsäradalla. Veturi luovutettiin 1945 Neuvostoliittoon.


title: Eskola (Kannus)

text: Eskolassa sijaitsi Lestin hoitoalueen konttori, pikkuvetureiden talli, paja sekä lukuisia muita metsäradan toimintoihin liittyviä rakennuksia. Kuvassa käpykaristamo (käpyriihi) ja käpyvarasto. Kuvassa näkyvä rataosuus kulki nykyisen Leppilammelle vievän tien kohdalla ja käpyriihi oli heti Kokkola-Kajaani -tieltä lähdettaessä oikealla.


title: Eskolan metsärata

text: Metsäradan vaikutus Eskolaan ja sen naapurikyliin oli voimakas ja sen merkitystä ja historiaa päätettiin ylläpitää perustamalla Eskolan kylätoimikunta joka rekisteröityi vuonna 1997 nimellä Eskolan kyläyhdistys ry. Yhdistys on aikaansaanut muun muassa Eskolassa nykyään näytteillä olevan muistomerkkiveturin hankinnan sekä sen ulkoisen kunnostuksen. Yhdistys on myös hankkinut Lossari-patsaan muistuttamaan metsäradan raskaasta työstä.


title: Eskola (Kannus)

text: Metsähallituksen kapearaiteinen rautatie oli parhaimmillaan lähes seitsemänkymmenen kilometrin mittainen. Sitä pitkin puutavara kuljetettiin Lestin hoitoalueen metsistä Eskolaan, missä pikkuvetureiden tuoma puutavara siirrettiin valtion rautateiden vaunuihin. Aina ei siirtäminen, lossaaminen vaunusta vaunuun ollut mahdollista vaunupulan vuoksi vaan puutavara jouduttiin varastoimaan Eskolaan. Mittavat halkopinot antoivatkin Eskolalle Mottikaupungin nimen.


title: Notre Damen kellonsoittaja (vuoden 1939 elokuva)

text: Notre Damen kellonsoittaja () on William Dieterlen ohjaama yhdysvaltalainen elokuvaklassikko vuodelta 1939. Se perustuu Victor Hugon romaaniin "Pariisin Notre-Dame" (1831). Elokuvan pääosia näyttelevät Charles Laughton Quasimodona ja Maureen O'Hara Esmeraldana.


title: Notre Damen kellonsoittaja (vuoden 1996 elokuva)

text: Frollon kaartin hyväntahtoinen päällikkö, kapteeni Phoebus, seuraa Esmeraldaa Notre Dameen ja onnistuu ystävystymään tämän kanssa. Kun Frollo ja hänen sotilaansa saapuvat katedraaliin vangitsemaan Esmeraldaa, Phoebus päätyy suojelemaan mustalaistyttöä vaatimalla tälle katedraalista turvapaikkaa. Frollo ja sotilaat lähtevät tiehensä, mutta sitä ennen Frollo uhkailee pidättävänsä Esmeraldan heti, jos tämä astuu jalallaankaan ulos katedraalista. Esmeralda tapaa Quasimodon ja ystävystyy tämän kanssa. Vastineeksi Esmeraldan aiemmin osoittamasta ystävällisyydestä Quasimodo auttaa tyttöä pakenemaan katedraalista vartijoiden huomaamatta. Ennen lähtöään Esmeralda jättää Quasimodolle kartan, joka avulla voi löytää mustalaisten piilopaikan nimeltä Ihmeiden aukio. Esmeralda neuvoo Quasimodoa käyttämään karttaa, mikäli tämä ikinä tahtoo jättää Notre Damen. Quasimodo alkaa vähitellen rakastua Esmeraldaan.


title: Pariisin Notre-Dame

text: Pariisin Notre-Dame () on Victor Hugon vuonna 1831 julkaistu romaani. Teos on on kuvaus keskiajan Pariisista. Se kertoo Notre-Damen katedraalin kellonsoittajan eli ulkonäöltään epämuodostuneen Quasimodon, mustalaistyttö Esmeraldan sekä arkkidiakoni Claude Frollon tarinan. Keskeisiä henkilöhahmoja ovat myös runoilija Gringoire ja kapteeni Febus, johon Esmeralda rakastuu.


text: Notre Damen kellonsoittaja () on vuonna 1996 valmistunut Disneyn animaatioelokuva, joka perustuu ranskalaisen Victor Hugon vuonna 1831 julkaisemaan romaaniin "Pariisin Notre-Dame". Tapahtumat sijoittuvat 1400-luvun Pariisiin. Elokuvan suomenkielisen ääniversion on ohjannut Pekka Lehtosaari. Suomenkielisinä ääninä ovat muun muassa Velimatti Ranta, Tiina Lymi, Ossi Ahlapuro, Carl-Kristian Rundman ja Fredi. Alkuperäisversion ääninä ovat esimerkiksi Tom Hulce ja Demi Moore.


text: Eräänä yönä neljä mustalaista saapuu salaa Pariisiin, mutta heidän kimppuunsa hyökkää väijyksistä joukko sotilaita johtajanaan tuomari Claude Frollo, Pariisin oikeusministeri. Eräs kääröä sylissään pitelevä mustalainen vastustelee pidätystä ja karkaa, jolloin Frollo lähtee ajamaan häntä takaa pitkin Pariisin öisiä katuja. Lopulta Frollo saa naisen kiinni Notre Damen katedraalin portailla, tarttuu tämän sylissä olevaan nyyttiin ja potkaisee tätä, niin että tämä lyö päänsä kohtalokkaasti katedraalin portaisiin. Käärön sisältä Frollo ei kuitenkaan löydä varastettua tavaraa vaan kauhistuttavasti epämuodostuneen vauvan. Frollo uskoo lapsen olevan epäpyhä demoni, joten hän päättää hukuttaa sen. Arkkidiakoni saapuu juuri ajoissa paikalle estämään sen, ja kertoo Frollolle, että koska tämä tappoi viattoman naisen Notre Damen edessä, tämä voi pelastaa sielunsa ikuiselta kadotukselta vain ottamalla vauvan omaksi kasvattipojakseen. Frollo suostuu siihen mutta vastahakoisesti.


text: Kun Quasimodo ja Phoebus viimein löytävät Ihmeiden aukion, mustalaiset sieppaavat ja miltei hirttävät heidät Frollon vakoojina. Esmeralda saapuu kuitenkin paikalle ja kertoo Quasimodon ja Phoebuksen olevan heidän ystäviään. Mustalaiset saavat tietää Frollon tulevasta hyökkäyksestä ja alkavat kiireesti pakata tavaroitaan. Äkkiä Frollo ja hänen sotilasarmeijansa ilmestyvät Ihmeiden aukiolle kuin tyhjästä ja pidättävät kaikki mustalaiset. Frollo paljastaa Quasimodolle huiputtaneensa tämän johdattamaan hänet suoraan mustalaisten luokse. Sitten Frollo määrää sotilaat viemään mustalaiset vankilaan ja kahlitsemaan Quasimodon Notre Damen kellotorniin.


title: Notre Damen kellonsoittaja II

text: Notre Damen kellonsoittaja II (engl. "The Hunchback of Notre Dame II") on vuonna 2002 vain VHS:nä ja DVD:nä julkaistu animaatioelokuva, joka on jatkoa vuonna 1996 julkaistulle "Notre Damen kellonsoittajalle". Hahmot perustuvat Victor Hugon romaaniin "Pariisin Notre-Dame".


title: Pariisin Notre-Dame

text: Romaanista on tehty lukuisia elokuvasovituksia, kuten William Dieterlen ohjaama "Notre Damen kellonsoittaja" (1939) ja Disneyn piirroselokuva "Notre Damen kellonsoittaja" (1996). Romaaniin perustuen on tehty vuonna 1998 myös musikaali, jonka säveltäjä on Richard Cocciante ja sanoittaja Luc Plamondon.


text: Kuluu kaksikymmentä vuotta. Frollon holhokikseen ottamasta pojasta, Quasimodosta, kasvaa ystävällinen ja hellä nuori mies, joka asuu Notre Damen kellotornissa. Frollo valvoo kasvattipoikaansa ja muistuttaa tätä herkeämättä siitä, että tämä on hirviö ja että muut ihmiset ilkkuisivat tälle, jos tämä ikinä astuisi ulkomaailmaan. Tästä huolimatta Quasimodo kapinoi salaa Frollon opetuksia vastaan ja päättää osallistua seuraavaan Houkkien juhlaan. Juhlissa sekä Quasimodo että Frollo kohtaavat nuoren mustalaistanssijan nimeltä Esmeralda, joka tekee lähtemättömän vaikutuksen kumpaankin mieheen. Juhlayleisö kuitenkin huomaa Quasimodon ja kruunauttaa tämän Houkkien kuninkaaksi Frollon suureksi ärtymykseksi. Kesken ”kruunajaisten” Frollon sotilaat alkavat heitellä Quasimodoa hedelmillä ja vihanneksilla, minkä seurauksena yleisö villiintyy ja ryhtyy seuraamaan sotilaiden esimerkkiä ja he sitovat Quasimodon teilipyörään. Vaikka Quasimodo anoo kasvatti-isäänsä tulemaan hänen avukseen, tämä päättää olla tekemättä mitään. Lopulta Esmeralda puuttuu asioiden kulkuun ja syyttää Frolloa avoimesti julmuudesta. Frollo määrää sotilaansa pidättämään Esmeraldan, mutta mustalaistyttö onnistuu pakenemaan ja tekemään sotilaista naurunalaisia.


text: "Notre Damen kellonsoittajaa" pidetään yhtenä parhaista Hugon romaanin elokuvasovituksista, vaikka käsikirjoittajat ovatkin ottaneet vapauksia romaanin sovittamisessa elokuvaksi.


title: Poliisikoira

text:
Poliisikoirat ovat monikäyttöisiä: ne koulutetaan hallittavuuteen, jäljestämiseen, suojeluun, henkilö-, pelastus-, esine- ja rikospaikkaetsintään. Jokainen koira koulutetaan myös hallitsemaan yksi erikoisetsinnän osa-alue, joka voi olla huumeiden, räjähteiden, palavien nesteiden tai ruumiiden etsintä. Poliisikoiranohjaajien ja poliisikoirien työkyky tarkastetaan joka vuosi erikoisetsinnässä ja joka toinen vuosi muissa lajeissa. Näitä tarkastuksia kutsutaan tasontarkastuksiksi.
Poliisikoirat asuvat ohjaajiensa kotona. Poliisikoiran palvelusaika on noin kymmenen vuotta. Eläkeikänsä poliisikoira useimmiten viettää ohjaajansa luona.


title: Poliisikoira

text: Aikuiselle koiralle suoritetaan sisääntulotarkastus, jonka läpäistyään koira jää koeajalle noin kuukaudeksi. Koiran koulutus alkaa, jos koira on terve ja se on ominaisuuksiltaan sopiva poliisikoiraksi.


title: Poliisikoira

text:
Osana Poliisiammattikorkeakoulua toimiva poliisikoiralaitos vastaa poliisikoirien ja koiranohjaajien peruskoulutuksesta sekä jatkokoulutuksesta. Poliisikoiriksi koulutettavat koirat hankkii poliisikoiralaitos. Vuosittain hankitaan noin 50 koiraa. Yleensä hankittavat koirat ovat pentuja tai 1–2-vuotiaita aikuisia.
Poliisikoiralaitoksen verkkosivuilla on poliisikoiragalleria, joka kertoo, millaisia koiria Suomen poliisilla on (nimi, rotu ja sukupuoli, rekisterinumero ja syntymäaika, työtehtävä, sijoituspaikka). Koirien tiedot on järjestetty koirien kennelnimen mukaiseen aakkosjärjestykseen.


title: Poliisikoira

text: Koulutus jakaantuu peruskoulutukseen ja erikoiskoulutukseen. Koulutus kestää 2,5 vuotta.


title: Pakkokeinot Suomessa

text: Poliisitutkinnassa voivat tulla sovellettaviksi uuden esitutkintalain 6 luvun säännökset tutkintatoimenpiteiden viivytyksettömästä aloittamisesta (esitutkintalain 6:4), läsnäolon kestosta (esitutkintalain 6:5) ja poistumisen estämisestä (esitutkintalain 6:6). Läsnäolon keston osalta on huomattava se, että poliisitutkinnassa kuultavakin on yleensä velvollinen olemaan läsnä tutkinnassa enintään 6 tuntia kerrallaan. Henkilö, johon nyt kysymyksessä olevan poliisilain 6 luvun 2 §:n 2 momentin mukaisesti sovelletaan rikoksesta epäiltyä koskevia säännöksiä, on kuitenkin velvollinen olemaan läsnä kerrallaan enintään 12 tuntia. Pidättämisen edellytyksiä pelkästään poliisitutkinnan perusteella ei voi syntyä ja siksi henkilöä ei voida velvoittaa olemaan läsnä yli 12 tuntia.


title: Koulupudokas

text: Suurin osa oppivelvollisuusikäisistä suorittaa Suomessa oppivelvollisuutensa 16 ikävuoteen mennessä. Joidenkin osalta tämä viivästyy koulunkäynnin keskeyttämisen vuoksi. Siksi on keskusteltu oppivelvollisuusikärajan nostamisesta 18 vuoteen. Opetusministeriön tavoitteena on taata jokaiselle suomalaiselle toisen asteen tutkinto. Koulunkäynnin keskeyttäminen on kuitenkin yleistä. Lähes 4 500 peruskoulunsa päättänyttä nuorta oli ilman opiskelupaikkaa 2006. Tämä merkitsee 7% ikäluokasta. Tavoitteena kuitenkin vuodelle 2009 on että vain 2% ikäluokasta jäisi peruskoulun jälkeen opiskelumaailman ulkopuolelle. Syynä koulunkäynnin keskeyttämiseen saattaa olla parantunut työllisyystilanne ja ammattikoulujen sisäänpääsyvaatimusten tiukentuminen lisääntyneen hakijamäärän vuoksi .


title: Vartija

text: Vartijan peruskoulutus on kaksivaiheinen. Ensimmäinen vaihe kestää 40 tuntia ja toinen 80 tuntia. Vartijan koulutus alkaa 40 tunnin vartijan työn perusteet -kurssilla, jolla vartija oppii lakisääteiset oikeutensa ja velvollisuutensa. Kurssin sisältö on laissa säädelty. Kurssi sisältää hätäensiavun perusteet, voimankäyttökoulutusta ja laintuntemusta, sekä perustietoa viranomaisyhteistyöstä. Kurssin hyväksytysti suorittanut henkilö voi hakea poliisilta hyväksyntää väliaikaiseksi vartijaksi enintään neljän kuukauden ajaksi kalenterivuotta kohti. Vartijakurssin toisen vaiheen voi suorittaa vasta kun vartijan työn perusteet -kurssi on läpäisty hyväksytysti. Myös toisen osion sisältö on säädetty asetuksessa. Kurssilla harjoitellaan lisää ensiapua (EA1-koulutuksen laajuisesti), voimankäyttöä, selviytymistä eri uhkatilanteista. Lisäksi vartijaa koskevat säännökset kerrataan. Kurssi sisältää myös tulityökoulutuksen. Kurssin hyväksytysti suorittanut henkilö voi hakea poliisilta hyväksyntää vartijaksi viideksi vuodeksi kerrallaan.


title: PISA

text: PISA-tutkimuksia tehdään kolmen vuoden välein niin että kullakin kierroksella tutkimuksen pääarviointialue vaihtuu:Kukin PISA-tutkimus kestää neljä vuotta. Kolmannen vuoden aikana tehdään päätutkimus kouluissa ja neljäntenä vuonna analyysin tulokset julkistetaan. Kohderyhmänä ovat 15-vuotiaat nuoret, joista tavoitellaan mahdollisimman kattavaa otosta. Koulut poimitaan tutkimukseen satunnaisotannalla, ja kustakin koulusta tutkimukseen valitaan satunnaisesti 42 oppilasta. Suomesta kouluja on mukana vähintään 150 ja oppilaita 6300. Tutkimuksen käytännön toteutuksesta vastaavat henkilöt, jotka ovat tavallisimmin opinto-ohjaajia, koulutetaan tehtäväänsä. Kansainvälisen keskuksen palkkaama ulkopuolinen tarkkailija on seuraamassa koetilaisuuden toteutusta.


title: Erikoisjääkärit

text: Erikoisjääkärikoulutus jakautuu kolmeen osioon, jotka ovat "peruskurssi", "jatkokoulutus" ja "täydennyskoulutus". Koulutus kestää noin 14 kuukautta. 26 viikon pituiseen peruskoulutukseen sisältyy lähitaistelua, ase- ja ampumakoulutusta, laskuvarjokoulutusta, helikopteri-, vene-, ajoneuvokoulutusta, tiedustelukoulutusta, lääkintäkoulutusta, pioneerikoulutusta, viestikoulutusta ja pienryhmätaktiikkaa maastossa ja rakennetulla alueella. Jatkokoulutus kestää 26 viikkoa ja täydennyskoulutus noin kahdeksan viikkoa.


title: Huumekoira

text: Huumekoira ei etsi huumetta huumeen himosta. Koiralle opetetaan huumeen haju lelulla, johon on tartutettu huumeen hajua, ja tällä tavalla saamansa hajukokemuksen perusteella se oppii etsimään huumeita hajun perusteella. Huumekoiran koulutus aloitetaan, kun pennut ovat kahdeksan kuukauden ikäisiä. Koulutus kestää kaksi kuukautta. Huumekoirat työskentelevät noin kymmenvuotiaiksi. Koira ei jaksa keskittyä työhönsä kovin kauan kerrallaan.


title: Hamilkar Barka

text: Hamilkar Barka (noin 275 – 228 eaa.) oli karthagolainen kenraali ja valtiomies. Hänen poikansa Hannibal, Hasdrubal ja Mago olivat myös sotapäälliköitä.


title: Hamilkar Barka

text: Hamilkar johti Karthagon joukkoja Sisiliassa Rooman tasavaltaa vastaan ensimmäisessä puunilaissodan loppuvaiheessa 247–241. Hän onnistui voittamaan useita taisteluita, mutta ei kuitenkaan pystynyt kukistamaan roomalaisia Sisiliassa. Hamilkaria pidettiin kuitenkin sodan pätevimpänä sotapäällikkönä.


title: Hannibal

text: Hannibal Barka (247 eaa.–183 eaa.) oli karthagolainen poliitikko ja yksi antiikin ajan nerokkaimmista sotapäälliköistä. Hänet tunnetaan parhaiten toisen puunilaissodan aikaisista saavutuksistaan. Hannibalin isä oli karthagolainen sotapäällikkö Hamilkar Barka. Hannibalilla oli kaksi veljeä Hasdrubal ja Mago. Nimi "Hannibal" on latinalainen muoto puunin kielen sanoista "Baal on armollinen".


title: Hamilkar Barka

text: Kapinan päätyttyä Hamilkar määrättiin armeijan komentajaksi Hispaniaan. Hän soti alueella yhdeksän vuotta ja onnistui laajentamaan Karthagon alueita. Hamilkar kuoli väijytyksessä 228 eaa. Häntä seurasi komentajana vävynsä Hasdrubal.


title: Hamilkar Barka

text: Sodan päätyttyä Hamilkar määrättiin palaamaan Karthagoon. Hänen joukkonsa jäivät aluksi vielä Sisiliaan. Palattuaan sieltä palkkasotilaat ryhtyivät vaatimaan maksamatta jääneitä palkkojaan ja nousivat lopulta kapinaan. Karthago joutui konfliktissa lujille, mutta Hamilkar onnistui lopulta kukistamaan kapinan 237 eaa.


title: Mago Barka

text: Mago Barka tai Magon Barka (k. 203 eaa) oli karthagolainen kenraali toisen puunilaissodan aikana. Hän oli kenraali ja valtiomies Hamilkar Barkan nuorin poika.


title: Toinen puunilaissota

text: Karthagon kärsittyä tappion ensimmäisessä puunilaissodassa Hamilkar Barka yritti saada valtion uuteen nousuun. Hamilkar pyrki ulottamaan Karthagon vallan Espanjan heimojen alueille. Karthagon laivasto oli heikolla tolalla, ja Espanjaan oli marssittava Gibraltarinsalmen kautta. Tarinan mukaan Hannibal oli mukana tällä retkellä ja hänen isänsä vaati häntä vannomaan ikuista vihaa Roomaa kohtaan. Hamilkar valtasi suuren osan Espanjaa, mutta kuoli taistelussa. Hänen veljensä Hasdrubal oli hänen seuraajansa ja pyrki lujittamaan Karthagon aseman Iberian niemimaalla. Hän muun muassa solmi sopimuksen Rooman kanssa aluejaosta. Hasdrubalin kuoltua 221 eaa. Hannibal julistettiin armeijan ylipäälliköksi. Vuonna 219 eaa., Hispanian valloituksen päätyttyä, Hannibal hyökkäsi Saguntumin kaupunkiin. Saguntumilla oli Rooman turvatakuut, joten tämä teko ajoi hänet suoraan konfliktiin Rooman kanssa.


title: Hasdrubal (270–221 eaa.)

text: Hasdrubal (270–221 eaa.) oli Hamilkar Barkan vävy ja seuraaja Hispaniassa. Hän tuli Hispanian sodan johtoon 229 eaa. ja teki roomalaisten kanssa rajasopimuksen, jossa Ebro-joesta tuli Rooman ja Karthagon valtapiirien raja.


title: Jaakko Hakala

text: Hakala oli Kokoomuksen kansanedustajana 1945–1956 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä ja toimi tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuoden 1962 presidentinvaaleissa. Hakala sai vapautuksen kansanedustajan toimesta lokakuussa 1956 tultuaan valituksi Aamulehden päätoimittajaksi. Hänen tilalleen eduskuntaan tuli saman puolueen Tuomas Saikku. Hakala oli kokoomuksen puoluevaltuuston jäsenenä 1950–1964 ja puoluehallituksen jäsenenä 1956–1964 sekä kokoomuksen eduskuntaryhmän sihteerinä 1950–1956. Hän kuului myös Parlamenttienvälisen liiton IPU:n Suomen ryhmän johtokuntaan, Yleisradion johtokuntaan ja toimi muun muassa Suomen Sotaveteraaniliiton puheenjohtajana. Hakala oli Tampereen korkeakouluyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja ja oli mukana vaikuttamassa siihen että Yhteiskunnallinen Korkeakoulu siirtyi Tampereelle 1960.


title: Ajamu Baraka

text: Ajamu S. Baraka (s. 25. lokakuuta 1953 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti. Hän oli Vihreän puolueen Jill Steinin varapresidenttiehdokas Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016. Hän on opiskellut Atlantan yliopistossa, ja hänen ihanteitaan ovat muun muassa W. E. B. Du Bois ja Malcolm X. Hän on toiminut U.S. Human Rights Networkin johtajana. Kotimaansa ohella hän on ajanut muun muassa Keski-Amerikan, Itä-Timorin ja Palestiinan kansojen oikeuksia. Baraka on Vietnamin sodan veteraani.


title: Italia

text: Italian tasavalta () eli Italia (ital. "Italia") on tasavalta Etelä-Euroopassa Välimereen työntyvällä Apenniinien niemimaalla ja lähisaarilla. Italian pinta-ala on noin 300 000 neliökilometriä ja väkiluku noin 60,5 miljoonaa. Italian naapurimaita ovat Ranska, Sveitsi, Itävalta ja Slovenia. Kääpiövaltiot San Marino ja Vatikaani ovat Italian alueen ympäröimiä, kun taas Italiaan kuuluva eksklaavi, Campione d’Italia, on Sveitsin alueen ympäröimä. Saapasta muistuttavan ulkomuotonsa vuoksi Italiaa kutsutaan ”saapasmaaksi”.


title: Italia

text: Elokuun 2017 lopussa Italian vakinaisten asukkaiden määrä oli noin 60,5 miljoonaa. Etnisesti lähes kaikki määritellään italialaisiksi, mutta rajaseuduilla on saksalais-, ranskalais-, slovenialais-, kreikkalais- ja albani-italialaisryhmiä.


title: Alba (Italia)

text: Alba on kaupunki Luoteis-Italian Piemontessa, Pon sivujoen Tanaron varrella. Kaupungin asukasluku on runsaat 31 000.


title: Lodi (Italia)

text: Lodi on kaupunki Pohjois-Italiassa, Lombardian alueella. Sen asukasluku on noin 45 000 ja pinta-ala on 41 neliökilometriä. Victorian aukio on Lodin keskusta; sitä sanotaan Lodin sydämeksi.


title: Italian kieli

text: Italia (ital. "italiano" tai "lingua italiana") on noin 70 miljoonan ihmisen äidinkielenään puhuma romaaninen kieli. Valtaosa puhujista asuu Italiassa. Italiassa puhutaan kuitenkin kirjakielen lisäksi useita italialle läheistä sukua olevia kielimuotoja (ns. "murteita"), jotka eivät ole keskenään ymmärrettäviä. Kielitieteellisesti niitä tulisi oikeastaan pitää eri kielinä, mutta murre-nimitystä käytetään yleisesti ennen kaikkea niiden aseman vuoksi. Pohjois- ja eteläitalialaiset kielet kuuluvat suorastaan romaanisten kielten eri alaryhmiin. Italian kirjakieli pohjautuu Toscanan alueen ja etenkin Firenzen 1200–1300-lukujen murteeseen, jonka kirjallinen arvovalta perustuu sitä käyttäneisiin merkittäviin kirjailijoihin, kuten Dante Alighieriin, Francesco Petrarcaan ja Giovanni Boccaccioon.


title: Italian kroaatit

text: Italian kroaatit ovat Italiassa asuvia kroaatteja. Historiallista kroaattiasutusta on Campobasson provinsissa Molisen alueella Etelä-Italiassa. Alueella asuu 2 000–2 400 kroaatin puhujaa, mutta etnisiä kroaatteja arvioidaan olevan vähintään 25 000. Kroaatit ovat Italian pienimpiä kielivähemmistöjä. Kroaatteja asuu yhteensä yhdeksässä yhteisössä, mutta kieltä puhutaan vain kolmessa.


title: Italian jääkiekkomaajoukkue

text: Italian jääkiekkomaajoukkue edustaa Italiaa kansainvälisissä jääkiekkoturnauksissa. Kansainvälisen Jääkiekkoliiton maailmanrankingissa joukkue on 19:s. Kaudella 2017–2018 joukkue pelaa 1. divisioonaa. Joukkueen paras sijoitus on kotikisoista vuodelta 1994. Tuolloin joukkueen sijoitus oli 6:s. Joukkue menestyi kohtalaisen hyvin 1990-luvun puolessa välin ollen viitenä kautena peräkkäin puolivälierissä.


title: Italialaiset

text: Italialaiset ovat etninen ryhmä, jotka asuvat pääosin Euroopan eteläosassa sijaitsevalla Apenniinien niemimaalla ja sen pohjoisilla lähialueilla. Italialaisia asuu maailmalla noin 120–140 miljoonaa. Myös suurin osa San Marinon asukkaista (noin 28 000) on etnisesti italialaisia. Luontaisia italialaisvähemmistöjä elää myös Sveitsissä (noin 750 000), Sloveniassa ja Kroatiassa.


title: Italian NUTS-aluejako

text: Italian NUTS-aluejako on kolmetasoinen kansainvälisiin tilastointitarkoituksiin kehitetty aluejako. NUTS1-tasolla Italia jakaantuu viiteen alueeseen, NUTS2-tasolla 21 alueeseen ja NUTS3-tason muodostavat 107 maakunnan tasoista yksikköä.


title: Saksa

text: Saksa on Euroopan unionin runsasväkisin maa noin 83 miljoonalla asukkaallaan (31.12.2017). Väestötiheys on keskimäärin noin 230 asukasta neliökilometrillä, mikä tekee Saksasta yhden Euroopan tiheimmin asutuista maista. Suurin etninen ryhmä ovat saksalaiset, joita on noin 67 miljoonaa. Siirtolaistaustaisia asukkaita on noin 15 miljoonaa, joista noin 8 miljoonaa on saanut Saksan kansalaisuuden. Siirtolaisten suurimmat ryhmät ovat turkkilaiset ja entisen Jugoslavian alueen ihmiset.


title: Induktiivinen päättely

text: Esimerkki tuo esiin todennäköisyyspäättelyyn liittyvän ongelman. Induktio ei ole varmaa, vaan todennäköistä päättelyä, sillä uusi havaintoaineisto voi kumota aikaisemman yksittäisistä havainnoista tehdyn yleistyksen. Tämä tarkoittaa sitä, että emme voi olla koskaan absoluuttisen varmoja siitä, onko aikaisempi induktiivisesti johdettu päättelymme totta. Tätä kutsutaan induktion ongelmaksi. Induktiivinen päättely ei siis välttämättä säilytä totuutta, mutta se voi laajentaa tietoa.


title: Induktiivinen päättely

text: Induktiota kuvataan usein myös tulevan päättelemiseksi menneestä, mutta laajemmassa merkityksessä se tarkoittaa havaitsemattomissa olevia asioita koskevien johtopäätösten muodostamista sen perusteella mitä on havaittu. Tällöin voidaan edetä ajallisesti esimerkiksi menneestä nykyisyyteen, kuten arkeologiassa, tai avaruudellisesti esimerkiksi havaittavissa olevasta avaruudesta koko kaikkeuteen, kuten fysikaalisessa kosmologiassa, tai paikallisista taloustilanteista valtakunnanlaajuiseen talouspolitiikkaan, kuten taloustieteessä.


title: Induktiivinen päättely

text: Induktion ongelman klassinen filosofinen käsittely on peräisin David Humelta. Hän korosti sitä tosiseikkaa, että arkipäiväinen päättelymme perustuu ennemmin toistuviin samankaltaisiin havaintoihin kuin deduktiivisesti päteviin argumentteihin. Esimerkiksi, uskomme että leipä ravitsee meitä, koska näin on tapahtunut aina ennenkin. Tämä ei kuitenkaan loogisesti takaa sitä, että näin olisi aina jatkossa. Kuten Hume sanoi, joku joka vaatii kaikelle pätevää deduktiivista oikeutusta, nääntyisi nälkään.


title: Induktiivinen päättely

text: Induktiivinen päättely eli induktio on päättelymuoto, joka lähtee liikkeelle yksittäisestä havaintojoukosta ja muodostaa niistä yleistyksen tai teorian.


title: Intuitio

text: Intuitiossa olemme lähempänä eläimen päättely- ja toimintatapaa. Intuitiivisen ajattelun prosessi on pitkälle tiedostamatonta. Intuitiivisen ajattelun tehtävänä on alkuaan ollut turvata hengissäsäilymistä. Arvioimme mitkä asiat ovat turvallisia tai vaarallisia, mitä kannattaa lähestyä, mitä pelätä, olkoon kyse sitten ihmisistä, eläimistä, ravinnosta tai elottomasta luonnosta. Intuitiivinen ajattelu jakaa asiat karkeasti "hyviin" ja "pahoihin". Intuitiivinen ajattelu on suoraan sidoksissa siihen, mitä kulloinkin näemme, kuulemme, haistamme, maistamme ja tunnemme. "Ihminen uskoo mitä näkee", sanotaan. Siksi esimerkiksi sellaiset tieteelliset tutkimustulokset, jotka ovat ristiriidassa välittömien aistihavaintojemme ja arkielämän järjellisyyden (arkitiedon) kanssa, saavat ankaraa vastustusta osakseen. Usein tieteellinen tieto on suorastaan intuition vastaista ja siksi vaikea ottaa vastaan ja hyväksyä todeksi. Kopernikuksen väitteet aurinkokunnan heliosentrisyydestä kaikuivat aikoinaan kuuroille korville, koska jokainenhan saattoi itse nähdä, että Aurinko kiertää Maata eikä päinvastoin.


title: Induktiivinen efekti

text: Induktiivinen efekti eli induktiivinen vaikutus on molekyylissä σ-elektroneja luovuttavan tai puoleensavetävän ryhmän aiheuttama havaittavissa oleva vaikutus molekyylin toisen osan reaktioiden ominaisuuksiin kuten reaktionopeuksiin ja tasapainovakioihin. Induktiivinen efekti ilmenee sidosten kautta tapahtuvana varauksen siirtymisenä, mikä aiheuttaa molekyyliin pysyvän dipolin. Induktiivinen efekti eroaa läheisestä käsitteestä kenttäefekti, siten, että induktiivinen efekti aiheuttaa dipolin sidosten kautta, kun kenttäefekti ilmenee dipolin muodostumisena avaruudellisesti toisiaan läsnä olevien ryhmien välityksellä, vaikka nämä ryhmät eivät olisi sitoutuneet toisiinsa tai ryhmien välillä on useita sidoksia.


title: Intuitio

text: Ihmislajilla on kaksi erilaista tiedon käsittelyjärjestelmää, intuitiivinen ja analyyttinen. Näiden ajattelun muotojen voidaan nähdä vastaavan ikiaikaista jakoa vaistoon ja järkeen. Intuitio on sanaton, ei-looginen ja tiedostamaton tapa ajatella. Analyyttinen ajattelu puolestaan on loogista ja tietoista ja siihen liittyy usein ajattelun kielellistäminen. Arkiajattelumme (arkitieto) on pääosin intuitiivista, ja tieteellinen ajattelu enimmäkseen analyyttista. Intuitio on kuitenkin merkityksellinen tekijä molemmissa ajattelun muodoissa.


title: Induktiivinen päättely

text: Nykyfilosofia on lähestynyt induktiota hyvin eri tavalla. Sen sijaan että induktio nähtäisiin sen valitsemisena, mitä ennusteita tulevaa koskien tulisi tehdä, induktio voidaan nähdä sen valitsemisena, mitä käsitteitä havaintoihin sovelletaan tai miten havaintoaineisto esitetään. Nelson Goodman esitti ”uuden induktion ongelman”, Goodmanin paradoksin. Hän kehitti ominaisuuden ”"grue"” (”vihryt”), johon induktio tulevaisuutta koskevana ennusteena ei toimi.


title: Induktiivinen päättely

text: Yksinkertaistettuna induktion perusongelma on Humen mukaan siinä, ettei monienkaan yksittäistapauksien tarkastelu anna mitään tietoa niistä tapauksista, joita ei ole tarkasteltu. Sen sijaan että kaikkea tulisi lähestyä ankaran skeptisesti, Hume kannatti kuitenkin arkijärkeen perustuvaa käytännöllistä tieteellistä skeptismiä, jossa induktion välttämättömyys hyväksytään.


title: Induktion ongelma

text:
Ihmiset käyttävät induktiivista päättelyä koko ajan. Induktio saa meidät ajattelemaan, että tulevaisuus muistuttaa nykyisyyttä. Ihmisten elämä itse asiassa perustuu sille käsitykselle, että induktio on luotettava ennustettaessa tulevaisuutta ja tekojen seurauksia. Ilman yleistämistä induktiota vuorovaikutus ympäristömme kanssa olisi mahdotonta. Emme tietäisi, että ruoka ravitsee eikä myrkytä meitä, emme tietäisi, onko lattia tai maa allamme seuraavalla askeleella. (Jack Vance kuvasi tieteisnovellissaan ”Ihmisen paluu” maailmaa, jossa syysuhde on lakannut toimimasta ja nämä asiat eivät olekaan enää itsestään selviä.)
Induktio ei ole täysin luotettava päättelymenetelmä. Menneisyyden perusteella voidaan usein tehdä erilaisia yleistyksiä, jotka ennustavat tulevaisuutta eri tavoin.