title: Kansainvälinen avaruusasema

text: Avaruusasema kiertää Maata 355–368 kilometrin korkeudella. Asema on erotettavissa Maasta paljaalla silmällä.


title: Satelliittien havaitseminen

text: Kansainvälinen avaruusasema eli ISS on taivaan kirkkaimpia satelliitteja. Monesti tämän satelliitin kirkkaus nousee niin suureksi, että sitä helposti luulee lähestyväksi lentokoneeksi kirkkaine valoineen. ISS näkyy Etelä-Suomessa kuukauden välein vuoroin ilta- ja aamutaivaalla.


title: Luettelo Suomen avaruustoiminnasta

text: Mars Express on ESA:n Mars-luotain. Se laukaistiin 2. kesäkuuta 2003 Sojuz-Fregat-kantoraketilla. Se siirtyi Marsin kiertoradalle joulupäivänä 2003 ja sen kuljettama Beagle-2-laskeutuja tuhoutui samana päivänä. Satelliitin tehojärjestelmä on suomalainen, Patrian rakentama. Ilmatieteen laitoksen tiedelaiteosuudet: ASPERA-3-hiukkasmittalaitteen tietokonejärjestelmä ja -ohjelmisto sekä Beagle2-laskeutujan miniatyrisoitu BAROBIT-painemittauslaite (niillä ei ollut vaikutusta laskeutujan kohtaloon).


title: Kiinan muuri

text: Suositun käsityksen mukaan Kiinan muuri olisi ainoa ihmisen tekemä rakennelma, joka näkyisi paljaalla silmällä Maan kiertoradalta tai Kuusta. Ihmissilmä ei kuitenkaan pysty näkemään seitsemän metrin levyistä rakennelmaa niin kaukaa. Näkyäkseen paljaalla silmällä Maan kiertoradalta rakennelman tulisi olla satoja metrejä leveä, eikä sen pituus auta asiaa. Yksikään avaruuslentäjä ei ole myöskään väittänyt nähneensä muuria lennollaan, ei edes taikonautti Yang Liwei vuonna 2003. Kiinalais-yhdysvaltalainen astronautti Leroy Chiao onnistui 2000-luvulla ottamaan kiertoradalla sijaitsevalta Kansainväliseltä avaruusasemalta voimakkaasti suurentavalla linssillä valokuvan, jossa muuri näkyi heikosti. Astronauttien mukaan maapallolla on kuitenkin muita kohteita, jotka näkyvät hyvissä olosuhteissa kaukoputken avulla Kiinan muuriakin selkeämmin.


title: Kansainvälinen avaruusasema

text: ISS heijastaa hyvin Auringon valoa ja on juuri havaittavissa paljain silmin mutta mitään yksityiskohtia siitä ei erotu. Parhaimmillaan sen magnitudi on 5,9. Etelä-Suomessa aseman voi nähdä kuukauden välein. Yksi näkymisjakso kestää puolitoista viikkoa. Avaruusasema näkyy matalalla etelässä noin kymmenen minuutin ajan vuoroin aamu- ja iltataivaalla.


title: STS-124

text: Lennolla toimitettiin kansainväliselle avaruusasemalle japanilaisen "Kibō"-laboratorion kaksi osaa: paineistettu moduuli "Pressurized Module" (PM) ja japanilainen robottikäsivarsi "Remote Manipulator System" (JEMRMS). 3. kesäkuuta 2008 PM kiinnitettiin avaruusaseman Harmony-yhteysmoduulin. Lennolla toimitettiin myös kansainvälisen avaruusaseman rikkoutuneen WC:n varaosat.Asemalle lähtevä Retkikunta 17:n jäsen:


title: STS-120

text: STS-120 -tehtävän aikana sukkulan miehistö asensi Kansainväliselle avaruusasemalle Nasan omistaman italialaisvalmisteisen yhdysmoduli "Harmonyn," sekä valmisteli tulevia lentoja. Lennolla vaihdettiin yksi ISS Retkikunta 16:n jäsen. Ensimmäistä kertaa sekä sukkulaa että avaruusasemaa johtaa nainen - Pamela Melroy toimii sukkulan komentajana ja Peggy Whitson kansainvälisen avaruusaseman komentajana. Italialainen ESA:n astronautti Paolo Nespoli suoritti tieteellisiä kokeita ESA:lle ja Italian avaruusjärjestölle.


title: Yi So-yeon

text:
Avaruuslentonsa aikana Yin oli tarkoitus 18 tieteellistä koetta Korean ilmailun ja avaruustekniikan tutkimuslaitokselle () ja antaa medialle suoria haastatteluja Kansainväliseltä avaruusasemalta. Hänen mukanaan oli tuhat banaanikärpästä erityisessä ilmastoidussa säiliössä (Konkukin yliopiston koejärjestely). Yi havainnoi painovoiman ja ympäristötekijöiden muutoksen vaikutusta banaanikärpästen käyttäytymiseen ja genomiin. Muita aiottuja kokeita olivat muun muassa kasvien kasvatus avaruudessa, oman sydämen toiminnan tutkimus ja painovoiman muutoksen vaikutus hänen silmänpaineeseen ja kasvojen muotoon.
Yi palasi Kansainväliseltä avaruusasemalta 11 vuorokautta myöhemmin Sojuz-kapselin kyydissä yhdessä kosmonautti Juri Malentšenkon ja astronautti Peggy Whitsonin kanssa. Sojuz-kapselin paluu tapahtui ennakoitua jyrkemmässä kulmassa ja lentäjät altistuivat yli kymmenen kertaa Maan pinnan painovoimaa suuremmille voimille. Avaruuslentäjien tilaa laskeutumisen jälkeen kuvattiin tyydyttäväksi.


title: Neptunus

text: Neptunusta ei voi nähdä Maassa paljain silmin. Neptunus on aurinkokuntamme planeetoiksi nykyään laskettavista kahdeksasta taivaankappaleesta (Plutoa ei enää lasketa planeetaksi) ainoa, jota ei voi nähdä Maasta paljain silmin, tosin Uranus näkyy niin heikosti, että sitäkin alettiin vasta myöhään pitää planeettana. Teleskoopilla Neptunus näyttää sinertävältä, sillä sen ilmakehän metaani suodattaa punaisen värin. Planeetalla on 14 tunnettua kuuta. Triton on kuista suurin ja parhaiten tunnettu. Neptunuksella on myös ohut rengasjärjestelmä. Neptunus säteilee noin kaksi kertaa sen Auringosta saaman energian verran.


title: Kansainvälinen avaruusasema

text: ISS:n pääpiirteissään valmistuttua noin vuonna 2010 miehistön kooksi on vakiintunut 6. Avaruussukkuloiden käytön loputtua miehistökuljetuksissa käytettävä yksinomaan venäläistä Sojuzia. Se on kolmepaikkainen eikä siinä ole juurikaan tilaa rahdille. Kussakin Sojuz-miehistössä on venäläinen komentaja sekä toinen täyden Sojuzin lentokoulutuksen saanut. Kolmas jäsen voi olla sitten puhtaammin pelkkä matkustaja. Miehistökierrossa vaihdokset tapahtuvat kolmen kuukauden välein. Edellisen retkikunnan vanhempi puolikas eli kolme henkilöä poistuu Sojuz-aluksella ja retkikunta päättyy. Uudempi, asemalle jäänyt puolikas jatkaa seuraavan retkikunnan osaksi. Uuden retkikunnan toinen puolikas laukaistaan asemalla uudella Sojuzilla. Uudempi retkikunta päättyy jälleen, kun sen vanhempi puolikas poistuu asemalta. Käytännössä siis kukin yksittäinen henkilö on asemalla noin viisi ja puoli kuukautta ja osallistuu kahteen retkikuntaan.


title: Sojuz (avaruusalus)

text: Miehittämätön Progress-avaruusalus pohjautuu Sojuz-aluksiin. Sitä käytetään kansainvälisen ISS-avaruusaseman huollossa ja käytettiin pitkään Neuvostoliiton Saljut- ja Mir-avaruusasemien huollossa. Progress-aluksissa on Sojuzin automaattinen navigointi- ja telakoitumisjärjestelmä, mutta niissä ei luonnollisestikaan ole paluukapselia. Kun alus on tyhjennetty rahdista ja täytetty avaruusaseman jätteillä, se pudotetaan ilmakehään, jossa se palaa.


title: WSOY

text: Werner Söderström Osakeyhtiö (lyh. WSOY) on suomalainen yleisen kirjallisuuden kustantaja. WSOY on perustettu vuonna 1878. Sen omistaa Bonnier. WSOY:n vuotuinen liikevaihto on runsaat 30 miljoonaa euroa.


title: Kirja (suomalainen kustantamo)

text: Kustannusosakeyhtiö Kirja oli suomalainen Helsingissä toiminut kustannusliike joka perustettiin vuonna 1912 yhdistämällä Yrjö Weilin ja kumpp. Oy:n ja Oy Kansan kustannusliikkeet. Kustannusliikkeellä oli oma kirjapaino vuodesta 1920 alkaen ja sen osake-enemmistön omisti WSOY. Kustannusliikkeen toimitus- ja kirjallisena johtajana oli 1914–1931 Eino Railo.


title: Misi

text: Kylätoimikunta perustettiin 19. joulukuuta 1984 ja puheenjohtajaksi valittiin Kauko Honkasilta, hän on ollut yksi pitkän linjan toimihenkilö kaikilla saroilla. Samana vuonna (1984) Lapinmaa lakkautti kauppatoiminnan ja vuonna 1986 lopetti Sylvi Närhi K – kaupan. Näin ollen joutuivat kyläläiset turvautumaan kauppa-autoon, kunnes rohkeana yksityisyrittäjänä 12. heinäkuuta 1988 Sakari Laitinen perusti "Sakun puotin". Nyt senkin toiminta on loppunut. Misin kansakoulu lakkautettiin v. 1993 ja nyt saavat paikkakunnan kouluikäiset kulkea koulutaksilla Vikajärvelle ja matkaa yhteen suuntaan tulee 25 km.


title: Keskisuomalainen Osakunta

text:
Keskisuomalainen Osakunta (KSO) yksi Helsingin yliopiston suomenkielisistä osakunnista. KSO on perustettu 3.6.1931 ja se on Kymeenlaakson Osakunnan jälkeen nuorin osakunta. Ennen osakunnan perustamista keskisuomalaiset ylioppilaat kuuluivat Hämäläis-Osakuntaan, mutta yhdessäelon loppusuoralla he muodostivat Hämäläis-Osakunnan sisällä oman selkeän yhteisönsä ja oman osakunnan perustaminen koettiin siten perustelluksi.
Keskisuomalaisen Osakunnan vuosipäivää vietetään perinteisesti 7. maaliskuuta, sillä vuonna 1860 sanotaan lausutun ensimmäisen kerran ajatus Jyväskylän yliopistosta.


title: Otava (kirjankustantamo)

text: Otavan perustivat Hannes Gebhard ja Eliel Aspelin-Haapkylä vuonna 1890 suomenkielisen kansalliskirjallisuuden kustantajaksi. Vuodesta 1892 johdossa on ollut Alvar Renqvist jälkeläisineen, jotka ovat suomentaneet nimensä Reenpääksi. 1906 valmistui Helsingin Uudenmaankadulle arkkitehtien Karl Lindahlin ja Valter Thomén piirtämä toimitalo, jossa yhtiö toimii edelleen. Kirjapainotoiminta alkoi 1908 ja aikakauslehtien kustantaminen Suomen Kuvalehden myötä 1916. Otava perusti 1934 yhdessä WSOY:n kanssa Yhtyneet Kuvalehdet, joka ryhtyi julkaisemaan muun muassa Seura-lehteä. Vuosina 1945–1991 Otava oli pörssiyhtiö. Kun sukuomistajat hankkivat yhtiönsä pörssistä takaisin itselleen, perustettiin uusi Otava, joka on eri juridinen henkilö kuin 1890 perustettu vanha Otava. Otava lunasti Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n 1998 WSOY:ltä kokonaan itselleen. Keuruun painotalon Otava perusti 1955. Otavan painolaitoksista ja Editan painolaitoksista muodostettiin Acta Print. Acta Print Oy myi 1999 aikakauslehtipainot ja liiketoiminnan Edita-konsernille.


title: Kansandemokraattiset opiskelijajärjestöt

text: SOL:n kahtiajakoa ei haluttu heti virallistaa rekisteröimällä uutta yhdistystä. 18. kesäkuuta 1972 perustettiin kuitenkin Kansandemokraattisten opiskelijoiden maata käsittävä neuvottelukunta (KOMN), josta muodostui järjestöjen yhteistyön keskus kahdeksi seuraavaksi vuodeksi. KOJ perustettiin virallisesti vasta 6. lokakuuta 1974 eikä siitä vielä silloinkaan haluttu pitää suurempaa meteliä. Edelleen korostettiin, ettei KOJ:n luominen merkitse uuden liiton perustamista. Tässä vaiheessa se oli kuitenkin helpommin perusteltavissa, sillä SOL oli edellisvuonna ottanut jäsenikseen omat rinnakkaisjärjestönsä Tampereella (TYMR), Turussa (TuMO) ja Oulussa (OuMO).


title: OK-Liha

text: Osuusteurastamot perustivat vuonna 1918 Suomen Karjakeskuskunta -nimisen osuuskunnan, joka toimi niiden keskusliikkeenä. Keskusliikkeen ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1919 vuoteen 1935 oli agronomi, filosofian maisteri Yrjö Collan. Keskusliikkeeseen liittyi 1920- ja 1930-luvulla kasvava joukko maakuntien SOK-laisia osuuskauppoja, jotka harjoittivat lihan hankintaa ja välitystä ja jotkut myös pientä jalostusta. Osuusteurastamot eivät hyväksyneet lukumääräisesti ylivoimaisen osuuskaupparyhmittymän kasvavaa valtaa Suomen Karjakeskuskunnassa, vaan pitkien kiistojen jälkeen erosivat keskusliikkeestä vuonna 1936 ja perustivat itselleen uuden keskusliikkeen, Tuottajain Lihakeskuskunnan. Suomen Karjakeskuskunta jäi silloin pelkästään SOK-laisten osuuskauppojen järjestöksi ja se muutti nimensä myöhemmin Karjakunnaksi. Kiistely osuusteurastamoiden kanssa päättyi vasta, kun osuuskaupat myivät keskusliikkeensä osuusteurastamojärjestölle lokakuussa 1985.


title: William Jokinen

text: Francis E. Clark perusti vuonna 1881 Yhdysvaltojen Willistonissa ensimmäisen CE-yhdistyksen. Siihen liittyi 50 henkilöä. Vuonna 1914 maailmanlaajuisesti jäseniä oli 5 000 000. Järjestön ilmettä kuvasi mm. ”Ratkaisukristillisyys” ja ”Kristus ja seurakunta”. Paljon painoa pantiin rukoukselle ja Raamatun säännölliselle lukemiselle. Vuonna 1916 Jokisen veljeksistä tuli Nuorten kristittyjen Liiton (CE) matkasihteereitä. William Jokinen toimi CE:n ensimmäisenä matkasihteerinä ja puhujana sekä järjestön hallituksen jäsenenä 1916 – 1945. Vuonna 1947 CE-liitto ja Varhaisnuorisoliitto lakkautettiin. Tilalle perustettiin Suomen Vapaakirkon Nuoret.


title: Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunta

text: PSHV perustettiin vuonna 1885. Järjestön yhtenä tavoitteena oli suomenkielisen toiminnan lisääminen karjalaisten ortodoksien parissa. Tämä oli varsin radikaalia Suomen ortodoksisessa kirkossa, joka tuolloin toimi kiinteästi Venäjän kirkollishallinnon alaisuudessa käyttäen pääkielenään kirkkoslaavia. Tavoitetta edistämään perustettiin suomenkielinen Aamun Koitto -lehti vuonna 1896. Alkuvaiheessa mitrarovasti Sergei Okulovin työpanos oli järjestölle erittäin tärkeä. Routavuosina järjestön toiminta vaikeutui: Aamun Koitto lakkautettiin vuonna 1907 arkkipiispa Sergij'n määräyksestä ja koko järjestö määrättiin lakkautettavaksi vuonna 1910. Toiminta loppui mutta järjestöä ei tosiasiassa hajotettu, vaan kaikki asiakirjat kätkettiin odottamaan aikaa parempaa.


title: Keski-Suomen Työ

text: Oman kansandemokraattisen lehden perustamisesta päätettiin Jyväskylässä syksyllä 1946 pidetyssä SKDL:n, SKP:n ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran piirijärjestöjen neuvottelukokouksessa. Lehden tukiyhtiöksi muodostettiin Kustannusosakeyhtiö Keski-Suomen Työ, jonka osakkaista yli puolet oli yksityishenkilöitä. Lähes 40 % osakkeista kuului puoluejärjestöille ja loput ammattijärjestöille ja työväen urheiluseuroille. Yhtiön johtokunnan puheenjohtajana toimivat Juho Koivunen (1947–1948) ja E. J. Matilainen (1949–1956). Taloudenhoitajina ja toimitusjohtajina työskentelivät Urho Himmelä (1947–1948), T. Piilonen (1949–1951), Juho Lepola (1951–1954) ja Martti Oksa (1955–1956).


title: Idrottsföreningen Kamraterna

text: IFK:n perustivat Tukholmassa kaksi nuorta opiskelijaa, Louis Zettersen ja Pehr Ehnemark. Tuolloin maassa ei toiminut vielä minkäänlaista maanlaajuista urheilujärjestöä. Nuorisolehti "Kamratenissa" julkaistiin 1. helmikuuta vuonna 1895 ilmoitus, jossa kaikkia urheilusta kiinnostuneita Ruotsin poikia ja tyttöjä kehotettiin liittymään yhteisöön. Kaksi kuukautta myöhemmin Luulajaan, Härnösandiin, Uppsalaan, Jönköpingiin, Göteborgiin sekä Västeråsiin oli perustettu urheiluseurat Tukholman suurseurojen rinnalle. Yhteenliittymä päätettiin myöhemmin nimetä sen muodostamisen mahdolliseksi tehneen lehden mukaan.


title: Leinon vangit

text: ”Leinon vangit” oli yhdeksäntoista henkilön ryhmä, jotka Suomen sisäministeri Yrjö Leino (SKDL) luovutti huhtikuussa 1945 liittoutuneiden valvontakomission venäläisille edustajille ja jotka vietiin vankeina Neuvostoliittoon. Luovutusta vaati valvontakomission puheenjohtaja Andrei Ždanov, joka väitti kyseisiä henkilöitä sotarikollisiksi ja neuvostovastaisiksi terroristeiksi. Väitettyjä rikoksia ei kuitenkaan yksilöity eikä niistä esitetty todisteita. Ryhmään kuului yksitoista Suomen kansalaista ja kahdeksan Suomessa Nansenin passilla oleskellutta pakolaista. Tapaus tuli julkisuuteen kolme vuotta myöhemmin ja johti toukokuussa 1948 eduskunnan Leinolle antamaan henkilökohtaiseen epäluottamuslauseeseen, mikä pakotti hänet eroamaan sisäministerin tehtävistä. Lain mukaan Leinolla ei ollut oikeutta luovuttaa Suomen kansalaisia ulkomaille pelkkien perustelemattomien epäilyjen perusteella, eikä välirauhansopimus antanut valvontakomissiolle oikeutta vaatia tällaista luovutusta.


title: Leinon vangit

text: Tunnetuista yhdeksästätoista ”Leinon vangista” suurin osa oli Suomeen vallankumouksen jälkeen paenneita venäläisiä emigrantteja, ja vain kaksi oli syntyperäisiä suomalaisia. Yksitoista oli Suomen kansalaisia ja kahdeksan Nansen-passilla Suomessa oleskelleita kansalaisuudettomia henkilöitä. Vaikka luovutettuja on yleensä luonnehdittu poliittisesti vähäpätöisiksi henkilöiksi, kahdestatoista on yhtä kaikki olemassa Valpon henkilömappi.


title: Yrjö Leino

text: Paasikiven kolmanteen hallitukseen Leino tuli sisäministeriksi vuonna 1945. Myös seuraavassa Pekkalan hallituksessa hän oli sisäministeri. Hänen sisäministerikauteensa liitetään usein määre ”vaaran vuodet”, koska sisäministeriön hallinnonala oli kommunistien hallussa ja heidän pelättiin suunnittelevan Suomen muuttamista kansantasavallaksi. Lisäksi usein koettiin, että sisäministeri Leino oli valvontakomission määräiltävissä. Hän muun muassa luovutti komissiolle 20 hengen ryhmän, niin sanotut Leinon vangit, joka koostui Suomen kansalaisista ja Suomessa Nansenin passilla oleskelevista pakolaisista. Vangit kuljetettiin Leinon tietämättä Neuvostoliittoon heti pidätystä seuranneena aamuna. Hän joutui selvittelemään myös keväällä 1945 paljastunutta asekätkentäjuttua ja sotasyyllisyysoikeudenkäyntiä.


title: Leinon vangit

text: ”Leinon vankien” täsmällisestä lukumäärästä on liikkeellä ristiriitaista tietoa. Leino puhui muistelmissaan "Kommunisti sisäministerinä" epämääräisesti paristakymmenestä nimestä. Unto Parvilahti kertoi kirjassaan "Berijan tarhat", että pidätettyjä oli 19. Boris Björkelund luetteli muistelmateoksessaan "Stalinille menetetyt vuoteni" samat 19 nimeä kuin Parvilahti, mutta hänen mukaansa näiden ohella oli vielä yksi henkilö, jonka nimi ja kohtalo jäivät hänelle tuntemattomiksi.


title: Leinon vangit

text: Leino teki pian tapauksesta selkoa presidentille ja muille ministereille hallituksen iltakouluistunnossa, jossa kaikki hyväksyivät hänen menettelynsä. Kokemattomuuttaan Leino ei kuitenkaan ottanut huomioon, ettei istunto ollut virallinen eikä siinä pidetty pöytäkirjaa. Tämä seikka koitui hänelle myöhemmin kohtalokkaaksi, sillä hänen poliittiset vastustajansa saattoivat väittää hänen toimineen omavaltaisesti, eikä Leinolla ollut kirjallisia todisteita näitä väitteitä vastaan. Näin syntyi hieman harhaanjohtava mielikuva ”Leinon vangeista”.


title: Leinon vangit

text: Leino saapui Torniin noin kello 23, ja siellä hänet otti vastaan valvontakomission varapuheenjohtaja Grigori Savonenkov yhdessä everstiluutnantti A. N. Fjodorovin kanssa. Savonenkov kertoi tiukkasävyisesti valvontakomission paljastaneen salaisen terroristiorganisaation ja ojensi Leinolle nimilistan sekä Ždanovin allekirjoittaman kirjeen, jossa vaadittiin kyseisten henkilöiden pidättämistä välirauhansopimuksen 13. artiklan perusteella ja luovuttamista komissiolle. Myös nimettyjen henkilöiden arvo-omaisuus oli takavarikoitava ja luovutettava.


title: Leinon vangit

text: Kirjeessä mainittu välirauhansopimuksen 13. artikla velvoitti Suomea avustamaan liittoutuneita sotarikoksista syytettyjen henkilöiden pidättämisessä ja tuomitsemisessa. Oman kertomansa mukaan Leino kysyi Saarnion mielipidettä, ja tämän mielestä heillä ei ollut muuta mahdollisuutta kuin noudattaa määräystä ja suorittaa pidätykset. Leino määräsi Helsingin poliisimestari Erik Gabrielssonin ja kaupungin poliisilaitoksen avustamaan Valpoa pidätyksissä. Myös Fjodorov valvoi ja ohjeisti toimintaa. Viranomaiset toimivat nopeasti, ja valvontakomission nimeämät henkilöt pidätettiin kodeistaan eri puolilta Helsinkiä seuraavan yön aikana ja koottiin Valpon tiloihin Ratakadulle. Heitä ei kuulusteltu eikä pidätyksen syytä kerrottu. Listalla olleista Unto Parvilahti oli suljettu jo syyskuussa 1944 turvasäilöön, ja hänet tuotiin Ratakadulle Katajanokan vankilasta.


title: Leinon vangit

text: Pidätysten yhteydessä poliiseja oli jäänyt pidätettyjen koteihin varmistamaan, ettei tieto leviäisi. Suomen sanomalehdistö vaikeni tapahtuneesta pitkään. Ensimmäisenä siitä kertoi saksalaisten propagandalähetyksiä levittänyt Vapaan Suomen radio 24. huhtikuuta 1945. Tarkan nimilistan luovutetuista julkaisi ensimmäisenä ruotsalainen "Dagsposten"-lehti 17. toukokuuta. Isästään elämäkertateoksen kirjoittanut Yrjö Leinon poika Olle Leino on huomauttanut, että tapauksen uutisarvokin oli sillä hetkellä vähäinen samanaikaisesti Keski-Euroopassa riehuneiden toisen maailmansodan ratkaisutaisteluiden rinnalla.


title: Leinon vangit

text: Vasta neljä päivää sisäministerinä toiminut Leino sai myöhään illalla 20. huhtikuuta 1945 kutsun saapua välittömästi valvontakomission luo Hotelli Torniin. Kokemattomuutensa vuoksi hän pyysi mukaansa tuekseen Valtiollisen poliisin (Valpo) päällikön Nikolai Saarnion. Tapahtumista Tornissa tunnetaan Leinon ja Saarnion kuvaukset, jotka ovat pääosin yhdenmukaiset.


title: Leinon vangit

text: Valvontakomission luovutusvaatimuksen syistä on esitetty erilaisia näkemyksiä. Useimpien aiheesta kirjoittaneiden mielestä vangitut olivat viattomia, eivätkä muodostaneet mitään todellista uhkaa Neuvostoliitolle. Parvilahti uskoi kyseessä olleen Suomen kommunistien suunnittelema poliittinen puhdistus, ja Boris Berin-Bey syytti muistelmissaan suoraan Yrjö Leinoa hankkeen isäksi. Tutkija Kimmo Rentola on arvellut, että Neuvostoliitto halusi testata kommunistien vaikutusvaltaa Suomessa, mutta on pitänyt tärkeimpänä selittävänä tekijänä neuvostovakoilun intressejä. Osmo Jussilan mukaan koko hankkeen takana oli valvontakomission turvallisuusosaston tiedustelujohtaja Fjodorov, joka oli erityisen kiinnostunut Suomessa toimineista emigranttijärjestöistä ja sai käyttöönsä Valpon näistä keräämiä tietoja. Jotkut ovat yhdistäneet ”Leinon vankien” tapauksen aiemmin Helsingissä sattuneeseen puna-armeijan kapteeni Ivan Belovin ampumiseen. Tapausten yhteydestä ei tosin ole näyttöä. Ilmeisesti valvontakomissio kyllä epäili Suomessa asuneiden venäläisten emigranttien olleen tekemisissä Belovin kuoleman kanssa. Lisäksi Nikolai Saarnion kertoman mukaan Savonenkov oli tapaamisessa hotelli Tornissa kysellyt, oliko Belovin tapauksen tutkinta edistynyt.


title: Leinon vangit

text: Jälkinäytös tapahtui kolme vuotta alkuperäisen luovutuksen jälkeen, jolloin valvontakomissio oli jo poistunut Suomesta. Yrjö Leinon toimien lainmukaisuutta oli alettu tutkia vuoden 1947 paikkeilla, ja tällöin nousi esille myös ”Leinon vankien” tapaus. Erityisen metelin nosti kansanedustaja von Born.


title: Bulgaria

text: Bulgaria (), virallisesti Bulgarian tasavalta () on valtio Balkanilla Kaakkois-Euroopassa. Se sijaitsee Mustanmeren rannalla, ja sen rajanaapureita ovat Kreikka ja Turkki etelässä, Serbia ja Makedonia lännessä ja Romania pohjoisessa. Bulgarian pääkaupunki on Sofia. Maassa on noin 7 miljoonaa asukasta ja sen pinta-ala on 110 879 neliökilometriä.


title: Bulgarialaiset

text: Bulgarialaiset tai bulgaarit () ovat eteläslaavilainen kansa, joka muodostaa pääosan Bulgarian väestöstä. Bulgarialaiset ovat hyvin läheistä sukua makedonialaisille. Bulgarialaisia on kaikkiaan noin 7 miljoonaa, joista 6 miljoonaa asuu Bulgariassa. Perinteisiä bulgarialaisvähemmistöjä asuu lisäksi nykyisten Moldovan ja Ukrainan alueilla (Bessarabian bulgaarit), Romaniassa (Baanaatin bulgarialaiset), Makedoniassa, Kreikassa, Serbiassa ja Turkissa. Siirtolaisuuden myötä bulgarialaisia on levinnyt myös eri puolille maailmaa lähinnä Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan.


title: Ruse

text: Ruse () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Asukasluku on 169 000 (15.3.2007). Ruse sijaitsee maan pohjoisosassa, 244 kilometriä Sofiasta koilliseen. Kaupunki on Tonavan rannalla vastapäätä Romanian Giurgiuta ja kaupunkien välillä on silta, joka on ainoa Romanian ja Bulgarian välinen Tonavan ylittävä silta. Kaupunki on Bulgarian tärkein jokisatama ja huomattava teollisuuskeskus. Lisäksi kaupungissa on telakka. Kaupungin tärkeimmät tuotteet ovat muovi- ja kumitarvikkeet, sähkölaitteet ja maatalouskoneet.


title: Bulgarian kieli

text: Bulgaria on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva slaavilainen kieli. Bulgaria on virallinen kieli Bulgariassa. Sitä puhuu äidinkielenään yhteensä noin yhdeksän miljoonaa ihmistä. Lisäksi varsinkin monet bulgarialaiset pitävät sille lähisukuista makedonian kieltä bulgarian murteena. Bulgariaa kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla ja sen aakkosissa on kolmekymmentä kirjainta.


title: Bulgarian kreikkalaiset

text: Bulgarian kreikkalaiset ovat Bulgariassa asuvia kreikkalaisia. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan maassa asui 3 408 kreikkalaista, mutta heidän määränsä on historiallisesti ollut paljon suurempi. Bulgariassa myös asuvat sarakatsanit ja kariotit puhuvat kreikan kieltä, mutta heitä ei lueta osaksi kreikkalaisia erilaisen taustan takia.


title: Bulgaria

text: Bulgariassa koulunkäynti on pakollista 7–16-vuotiaille. Opetuskieli on yleensä bulgaria, mutta etnisten vähemmistöjen lapset voivat saada opetusta äidinkielellään. Toisen asteen oppilaitoksissa on yleissivistäviä, ammatillisia, kielikouluja ja kansainvälisiä kouluja. Korkea-asteen oppilaitoksia on 51. Kouluissa on kaksi lukukautta: syyskuun puolivälistä jouluun ja tammikuusta kesäkuun loppuun. Yliopistojen vuosi alkaa lokakuun alusta, ja opetusta annetaan 30 viikkoa vuodessa.


title: Bulgarian vaakuna

text: Bulgarian vaakuna on Bulgarian kansallistunnus lipun, moton (Liitosta voimaa) ja kansallislaulun ohella. Nykyinen vaakuna määriteltiin Bulgarian perustuslaissa vuonna 1991, mutta hyväksyttiin vasta 31. heinäkuuta 1997. Se oli ensimmäinen Bulgarian vaakuna sitten kommunismin syrjäytymisen Bulgariasta 1990. Siinä on punaisella pohjalla kultainen leijona, jolla on kultainen kruunu ja kieli. Kilvenkannattajina on kaksi tammenoksilla seisovaa kultaista leijonaa, joilla on kultaiset kruunut. Tammenoksien kolme terhoa symboloivat Bulgarian kolmea historiallista osaa: Moesiaa, Traakiaa ja Makedoniaa. Vaakunan yllä on kuninkaallinen kruunu, vaikka Bulgaria onkin tasavalta ja vaakunan alla on Bulgarian motto "Съединението прави силата" eli "Yhtenäisyydessä on voimaa".


title: Plovdiv

text: Plovdiv () on kaupunki Bulgariassa ja saman nimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 338 152 (2011). Se sijaitsee Maritsa-joen (Марица, kreik. Εβρος, Meriç) varrella muinaisessa Traakiassa. Makedonian kuningas Filippos II antoi kaupungille nimen "Filippopolis", Roomassa se tunnettiin nimellä "Trimontium", slaavit tunsivat sen nimellä "Paldin" ja osmanit nimellä "Filibe". Plovdiv liitettiin Bulgariaan 1885 sen yhdistyessä.


title: Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue

text: Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Bulgariaa lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on neljästoista heinäkuussa 2017. Joukkue on saavuttanut olympiahopeaa Moskovassa 1980, viisi MM-mitalia (yksi hopea ja neljä pronssia) sekä viisi EM-mitalia (yksi hopea ja neljä pronssia). Maailmancupissa joukkue saavutti pronssia vuonna 2007 ja maailmanliigassa se on sijoittunut useasti neljänneksi.


title: Bulgarian jääkiekkoliiga

text: Bulgarian jääkiekkoliiga () on jääkiekon korkein sarjataso Bulgariassa. Liigassa pelaa 8 joukkuetta, jotka on jaettu kahteen lohkoon. Ryhmä A on ammattilaisjoukkueiden sarja ja Ryhmä B on amatöörisarja.


title: Mau-mau-kapina

text: Mau-mau-kapina (tunnettiin myös nimellä Mzungu Arudi Ulaya Mwafrika Apate Uhuru ja Kenian hätätila) oli sotilaallinen kapina vuosina 1952–1960, joka oli mau-mau-liikkeen aloittama sissisota Kenian vapauttamiseksi Britannian siirtomaahallinnosta itsenäiseksi valtioksi. Liike syntyi kikuju-heimon maatyöläisten pettymyksestä siirtomaahallintoon. Mau-maun vapaustaistelu ei kyennyt vapauttamaan Keniaa sotilaallisella toiminnalla. Sen toiminta johti Kenian valkoisten siirtomaa-asukkaiden ja Britannian sisäministeriön väliseen luottamuspulaan, joka aikanaan myötävaikutti Kenian itsenäistymiseen 12. joulukuuta 1963.


title: Mau-mau-kapina

text: Maa- ja vapausarmeijoilla oli piilo- ja tähystyspaikkoja sekä tarvike- ja asevarastoja. Silti kalustosta oli pulaa. Mount Kenyan metsissä sijaitsevat piilopaikat suojattiin yksinkertaisilla ansakuopilla. Kapinalliset organisoivat toimintansa soluittain, mutta monet asejoukkiot käyttivät myös brittiarmeijan tapaisia sotilasarvoja ja joukko-osastoja. Oli myös omia tuomareita ja tuomioistuimia, jotka rankaisivat virheisiin syyllistyneitä mau-mau-sotilaita sakoilla ja muilla seuraamuksilla. Erityisesti Mau-mauhun kuulumattomien henkilöiden kanssa veljeileminen oli rangaistava rikos. Mau-mau-osastot olivat keskimäärin sadan miehen suuruisia. Kapinalla ei ollut kovin selvää johtoa, eivätkä erilliset osastotkaan juuri koordinoineet toimiaan. Aktiivisen siiven johtajista tärkeimpiä olivat Stanley Mathenge, Mount Kenyan mau-maun johtaja Waruhiu Itote (”General China”) ja Aberdarin metsän mau-mau-johtaja Dedan Kimathi.


title: Mau-mau-kapina

text: Mau-mau-liikkeen nimen alkuperää ei tiedetä. Selityksiä on useita: eräiden mielestä kyseessä on paikannimi (kukkularyhmä), toisten mielestä se on brittiläisten uudisasukkaiden keksimä, naurettavaksi tarkoitettu ja halventava epäsana. Se voisi olla myös lyhenne swahilin kielen sanoista "Mzungu aende ulaya – mwafrika apate uhuru" – ”valkoinen mies menköön kotiin, afrikkalainen saa vapautensa”. Vapautusliikkeen ytimenä olivat kikujut, joiden tukena oli embu- ja meru-heimojen jäseniä. Kikujut eivät itse kutsuneet liikettään mau-mauksi. He käyttivät siitä nimityksiä "Muingi" (liike), "Muigwithania" (yhdistäjä), "Muma wa uiguano" (Yksimielisyyden vala) tai mau-mau-kapinan alkuunpanijana toimineen Kikuyu Central Association -järjestön nimikirjaimia KCA.


title: Musta lauantai

text: Mau oli 1900-luvun alussa Samoalla vaikuttanut alueen itsenäisyyttä ajava poliittinen liike. Se oli 1920-luvun loppupuolella kiihdyttänyt poliittista toimintaansa. Mau-liike oli myös kasvattanut suosiotaan ja sitä kannatti eri arvioiden mukaan kaksi kolmesta tai jopa 90 % väestöstä. Liikkeen johtohahmoja oli Olaf Nelson. Mau-liike järjesti laajaa passiivista vastarintaa Uuden-Seelannin hallintoa vastaan. Kun Mau-liikkeen kannattajat olivat estäneet ulkomaalaisten liikkeiden toiminnan Samoan pääkaupungissa Apiassa, alueen uusiseelantilainen hallintovirkamies George Richardson kutsui helmikuussa 1928 paikalle kaksi laivaston sota-alusta ja merijalkaväkeä. Mau-liikkeen jäseniä pidätettiin, mutta vangit jouduttiin vapauttamaan koska vankileirit ylikuormittuivat. Richardson lähti Samoalta huhtikuussa 1928 ja hänen tilalleen tuli Stephen Allen. Allen uskoi Mau-liikkeen kuihtuvan itsestään, mutta jännitteet Samoalla säilyivät. Vuonna 1928 poliisin ja Mau-liikkeen välillä oli kaksi väkivaltaista yhteenottoa.


title: Mau-mau-kapina

text: Tammikuun 24. päivänä 1953 joukko mau-mau-sissejä, jotka saattoivat olla uhriensa entisiä palvelijoita, surmasi panga-veitsillä Ruckin valkoisen viljelijäperheen – isän, äidin ja kuusivuotiaan pojan – näiden maatilalla. Valkoiset reagoivat tähän verityöhön raivokkaasti. Monet näistä ylempää keskiluokkaa edustaneista briteistä antoivat saman tien potkut kaikille kikujupalvelijoilleen pelätessään heidän olevan mau-maun kannattajia. Uudisasukkaat, niin miehet kuin naisetkin, aseistautuivat hankkien tuliaseita tarvittaessa vaikka salakuljettamalla, ja eräät suorastaan linnoittivat maatilansa. Monet liittyivät aseellisiin vapaaehtoisyksiköihin, kuten Kenian poliisireserviin tai kodinturvajoukkojen luonteiseen Kenian rykmenttiin.


title: Mau-mau-kapina

text: Kesäkuussa 1952 Henry Potter nimitettiin virkaa toimittavaksi kuvernööriksi Philip Mitchellin tilalle. Kuukautta myöhemmin siirtomaapoliisi ilmoitti hänelle mau-mau-kapinan olevan tekeillä. Erityisen levottomia alueita rangaistiin kollektiivisilla sakoilla ja muilla koko yhteisöä koskevilla sanktioilla, vastarintavalan vannoneita henkilöitä pidätettiin ja esivallalle uskollisia kikujuja rohkaistiin ilmiantajiksi ja yhteistoimintamiehiksi. Kenian ensimmäiseksi presidentiksi myöhemmin noussut Jomo Kenyatta antoi periksi painostukselle ja piti vuoden 1952 keskivaiheilla muutaman mau-mau-vastaisen puheen. Nairobin keskuskomitea suunnitteli jo Kenyattan murhaamista tästä hyvästä, mutta siirtomaaherrat taas epäilivät puheita juoneksi ja Kenyattaa mau-maun salaiseksi johtajaksi, joten hän joutui vankilaan ja sitä tietä turvaan mau-maun salamurhaajilta.


title: Mau-mau-kapina

text: Sodanjulistus näyttää olleen vapausneuvoston äkkiväärimpien ainesten painostuksesta tehty strateginen virhe. Selkeää sotasuunnitelmaa ei ollut, sissisotaan koulutettuja sotilaita ei liioin, ajanmukainen aseistus puuttui ja kannatus tuli ainoastaan niiltä heimoilta, joilta valkoiset uudisasukkaat olivat rohmunneet maat. Brittisotilaiden vähälukuisuus, kansan tuki ja siirtomaaherrojen huono tiedustelu antoivat kuitenkin mau-maulle etulyöntiaseman vuoden 1953 alkupuolella. Suuret sissijoukot saattoivat liikkua vapaasti Aberdare-vuoriston ja Mount Kenyan alueiden ylänkötukikohdistaan surmaamaan yhteistoimintamiehiä ja hyökkäämään poliisin ja kodinturvajoukkojen syrjäisille vartioasemille. Yli 2 000 esivallalle kuuliaisen kikujun arvellaan saaneen surmansa: näiden joukossa oli monia varakkaita maanomistajia. Mau-mau iski öisin. Tavallisesti kohteina olivat syrjäiset maatilat, mutta myös nairobilaiset esikaupunkikodit. Vain tuliaseiden puuttuminen esti mau-mauta aiheuttamasta poliisille ja uudisasukkaille vakavia vahinkoja, ja se lienee ratkaissut sodan lopputuloksen.


title: Mau-mau-kapina

text: Kesäkuussa 1953 kenraali George Erskine saapui Keniaan ja ryhtyi johtamaan operatiivista toimintaa, jolloin brittien sodankäynti tehostui. Brittien puolelle palkattiin 20 000 uutta mustaa sotilasta, jotka pantiin sissien tukialueiden ”puhdistuksiin”. Kikujureservaatit julistettiin ”erityisalueiksi”: kuka tahansa, joka näillä alueilla ei noudattanut pysähtymiskomentoa, voitiin ampua heti. Tällä tekosyyllä ammuttiin usein epäiltyjä. Aberdare-vuoret ja Mount Kenya taas olivat ”kiellettyjä alueita”, joilta tavatut afrikkalaiset ammuttiin paikalla. Siirtomaahallitus loi myös ns. valejoukkoja ("pseudo-gangs"), jotka oli koottu vihkimysvaloistaan vapautetuista mau-mau-luopioista ja brittien afrikkalaisista liittolaisista, joita komensivat valkoiset upseerit. Valejoukot pyrkivät soluttamaan mau-maun rivit ja tekivät iskuja niiden selustaan. Niihin kuului myös valkoisia vapaaehtoisia, jotka koettivat naamioitua afrikkalaisiksi. Vuoden 1953 lopussa turvallisuusjoukot pyyhkivät Aberdaren metsän läpi niin sanotussa operaatio Blitzissä ja vangitsivat ja surmasivat 125 sissiä. Laajamittaisista hyökkäyksistä huolimatta britit tunsivat olevansa avuttomia päälle vyöryvää kapinaliikettä vastaan.


title: Musta lauantai

text: Lauantaiaamuna 28. joulukuuta 1929 Mau-liikkeen jäseniä saapui Apiaan sitä ympäröivistä kylistä. Kerääntyminen oli järjestetty kahden Uuteen-Seelantiin karkotetun Mau-liikkeen jäsenen paluun kunniaksi. Mau-liikettä oli ennalta varoitettu siitä, että sen etsintäkuulutetut jäsenet pidätettäisiin. Samoalaisten tullessa Apian oikeustalon ohi poliisi päätti yrittää liikkeen sihteerin pidätystä. Samoalaiset vastustivat poliisia ja tilanne kärjistyi kahakaksi. Paikalle saapui aseistautuneita poliiseja jotka ampuivat mielenosoittajia mahdollisesti haavoittaen ja tappaen useita. Poliisi joutui kuitenkin perääntymään kohti läheistä poliisiasemaa ja heidän perääntyessään väkijoukko hakkasi yhden poliisin kuoliaaksi. Poliisiasemalle saapuneet poliisit tulittivat väkijoukon päiden yli aseman parvekkeelta konekiväärillä. Lopulta aseman polttamista pelänneet kolme poliisia avasivat kivääritulen suoraan väkijoukkoon. Syntyi paniikki ja väkijoukossa olleista muun muassa samoalainen päällikkö Tupua Tamasese Lealofi III haavoittui kuolettavasti hänen yrittäessään rauhoittaa tilannetta. Yhteensä tulituksessa kuoli 11 samoalaista ja haavoittui 30.


title: Mau-mau-kapina

text: Toukokuussa 1951 siirtomaaministeri James Griffith vieraili Keniassa, missä Kenialais-afrikkalainen unioni (KAU) esitteli hänelle vaatimuksensa: niihin kuuluivat muun muassa rotusortolakien kumoaminen ja 12 vaaleilla valitun afrikkalaisen edustajan ottaminen mukaan siirtomaan asioista määräävään lainsäädäntöneuvostoon. Ilmeisesti uudisasukkaat olivat haluttomia hyväksymään kaikkia KAUn vaatimuksia, mutta olettivat Westminsterin parlamentin joka tapauksessa myöntyvän osaan. Yllättävästi Griffith viis veisasi KAUsta ja ehdotti lainsäädäntöneuvostoon 14 edustajaa valkoisille (joita oli 30 000), kuutta edustajaa maan 100 000 aasialaiselle, yhtä 24 000 henkilön suuruiselle arabiväestölle ja viittä hallituksen nimittämää, siis ei vapailla vaaleilla valittua edustajaa ajamaan viiden miljoonan syntyperäisen afrikkalaisen asiaa. Tämä ehdotus vei Kenian alkuperäisväestöltä lopunkin uskon rauhanomaisen, poliittisen neuvotteluratkaisun mahdollisuuteen.


title: Ernest Cline

text: Ernest Christy Cline (s. 29. maaliskuuta 1972) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuimmat kirjansa ovat "Ready Player One" ja "Armada".


title: Ernest Hemingway

text: Ernest Miller Hemingway syntyi 21. heinäkuuta 1899 Oak Parkissa Chicagon esikaupunkialueella varakkaaseen perheeseen. Isä Clarence ”Ed” Hemingway oli lääkäri. Äiti Grace o.s. Hall oli taitava laulaja, joka oli konsertoinut Madison Square Gardenissa ennen avioitumistaan. Grace hallitsi avioliittoa ja alistuvaa miestään, joka teki kaikki kotityöt ja hoiti taloudenpidon.


title: Cesar Millan

text: Cesar Millan syntyi Culiacanissa, noin tuhat kilometriä Meksikon pääkaupungista Méxicosta, ja hän vietti suurimman osan lapsuudestaan isoisänsä maatilalla Ixpalinossa. Hän on kerännyt kokemuksensa seuraamalla farmin työkoiria. Millan kertoo kirjassaan "Koirakuiskaaja" elämästään maaseudulla ja johtajuuden oppimisesta isoisän antaman esimerkin avulla. Millanista käytettiin lapsena lempinimeä "El" "Perrero" (suom. Koirapoika).


title: Étienne Méhul

text: Étienne Mehul syntyi Givetissä, Ardenneilla. Hänen äitinsä oli Marie- Cécile (o.s. Keuly) ja isänsä viinikauppias Jean- François Méhul. Ensimmäiset soittotuntinsa tuleva säveltäjä sai paikalliselta sokealta urkurilta. Poika osoittautui paitsi innokkaaksi oppilaaksi, mutta myös lahjakkaaksi ja hänet lähetettiin saamaan lisäopetusta saksalaiselta Wilhelm Hanserilta Lavaldieun luostariin jonkun matkan päähän kotipaikkakunnasta.


title: Colleen Moore

text: Kathleen Morrison syntyi Port Huronin kaupungissa Michiganissa Charles R. ja Agnes Kelly Morrisonin esikoiseksi. Hänellä oli yksi nuorempi veli Cleve Moore (1904–1954). Cleve näytteli sisarensa kanssa parissa elokuvassa. Kathleenin kasvaessa perhe muutti usein; ensin Michiganin sisäpuolella ja myöhemmin Atlantaan, Georgiaan, missä he asuivat kaikkiaan kolmessa eri osoitteessa vuosina 1908–1910. He asuivat alle vuoden ajan myös Warrenissa, Pennsylvaniassa. Vuonna 1911 perhe asettui asumaan Tampaan, Floridaan.


title: Theodore Millon

text: Millon oli Liettuasta ja Puolasta Yhdysvaltoihin muuttaneiden juutalaisten vanhempien ainoa lapsi. Hänen esi-isänsä asuivat 1800-luvulla Valožynin kaupungissa, joka siihen aikaan kuului Venäjän keisarikuntaan. Millon suoritti tutkintoja niin amerikkalaisissa kuin eurooppalaisissakin yliopistoissa, ja hän kuului 15 vuotta suuren pennsylvanialaisen psykiatrisen sairaalan Allentown State Hospitalin johtokuntaan. Pian sen jälkeen hänestä tuli julkaisun "Journal of Personality Disorders" perustajiin kuulunut toimittaja ja International Society for the Study of Personality Disorders -seuran perustajiin kuulunut ensimmäinen puheenjohtaja. Hän oli Harvard Medical Schoolin ja Miamin yliopiston professori.


title: Mel Brooks

text: Melvin Kaminsky syntyi 28. kesäkuuta 1926 Brownsvillessa, Brooklynissa, New Yorkissa. Hänen vanhempansa olivat Max Kaminsky ja Kate o.s. Brookman, kumpikin Itä-Euroopassa syntyneitä juutalaisia. Melvinillä oli kolme isoveljeä. Isä kuoli, kun Melvin oli kaksivuotias, ja äiti muutti poikineen Williamsburgiin. Vaikka perhe oli isän kuoleman jälkeen köyhä, Melvin oli perheen nuorimpana hyvin hemmoteltu.


title: Voltairine de Cleyre

text: Michiganin Lesliessä syntyneen Cleyren isä oli Ranskasta siirtolaisena saapunut räätäli, joka nimesi nuorimman tyttärensä valistusfilosofi Voltairen mukaan. Opiskeltuaan kolmen vuoden ajan katolisessa koulussa Ontariossa, Cleyre alkoi suhtautumaan uskontoon jyrkän kielteisesti ja ryhtyi vapaa-ajattelijaksi. Hän kirjoitti vapaa-ajattelijoiden julkaisuihin ja kiersi puhumassa heidän tilaisuuksissaan kyseenalaistaen erityisesti perinteiset naisia alistaneet uskonnolliset ja sosiaaliset kaavat. Anarkismin Cleyre omaksui 1886 tapahtuneen Haymarketin verilöylyn jälkeen.


title: Nicolas Edme Restif de La Bretonne

text: La Bretonne syntyi kahdeksantena lapsena varakkaaseen talonpoikaisperheeseen Yonnen maakunnassa. Hän oli terveydeltään erityisen heikko ja siksi häntä ajateltiin kirkon palvelukseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että hän olisi ansioitunut enemmänkin hameenhelmojen perässä juoksijana ja siksi hän luopui kirkollisen uran haaveista. Vuonna 1751 vanhemmat lähettivät pojan Auxerreen kirjapainon oppipojaksi. Hän kuitenkin rakastui isäntänsä aviopuolisoon. Kun nuorimies oli saanut opin kirjanpainajaksi, niin hän lähti Pariisiin, jossa hän vietti erittäin epäsäännöllistä elämää. Vuonna 1767 hän julkaisi ensimmäisen merkittävän teoksensa "La Famille vertueuse". Tätä seurasivat "Le Paysan perverti" (1776), "La vie de mon père" (1779), "Les Contemporaines" (1780), jonka ansiosta hänestä tuli kuuluisa, "La Paysanne pervertie" (1784), "Les Parisiennes" (1787) sekä "Ingénue Saxancourt" (1789).


title: Cass Elliot

text: Ellen Cohen syntyi Baltimoressa, Marylandissa 19. syyskuuta 1941 ja kasvoi Washingtonissa. Hänen isänsä Phillip oli ravintolayrittäjä, jonka perustamat ravintolat menivät kuitenkin konkurssiin toinen toisensa jälkeen. Äiti Bess oli osa-aikatöissä rautateillä. Ellenillä oli nuoremmat sisarukset Leah (s. 1948) ja Joseph (s. 1951). Cohenin suku oli hyvin musikaalinen, ja etenkin isänsä rakastaman oopperan dramaattisuus teki nuoreen Elleniin suuren vaikutuksen.


title: Natalie Clein

text: Natalie Clein (s. 25. maaliskuuta 1977, Poole, Dorset Britannia) on brittiläinen sellisti. Hän aloitti sellonsoiton kuusivuotiaana ja opiskeli myöhemmin muun muassa Royal College of Musicissa. Clein voitti BBC:n "Young Musician of the Year" -kilpailun vuonna 1994 tulkinnallaan Edward Elgarin sellokonsertosta.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kuusjoen kiertokoulu oli Kuusjoen saarnahuonekunnan kirkollisen kansanopetuksen merkittävä uudistus. Ensimmäinen kiertokoulu toimi vuodet 1861–1863 ja toinen 1868–1923. Kiertokoulu on kansanopetuslaitos, jolla ei ole vakinaista toimipaikkaa, vaan opettaja siirtyy kylästä toiseen antamaan opetusta jossakin kylän talossa. Ensimmäisenä opettajana toimi kulmakunnan oma mies Juha Kustaa Palander. Muistitiedon mukaan Palanderin kiertokoulussa ei ollut juuri lainkaan opetusvälineitä, vaan kirjoittamistakin harjoiteltiin käyttämällä apuna laatikossa olevan hiekan pintaa, johon oppilas piirsi kirjaimia opettajan kirjoittaman mallin mukaan. Kuusjoen kulmakunnalla Palanderia pidettiin paitsi pätevänä opettajana myös suurena apuna haavain parantamisessa. Vaikka hän osasi auttaa ihmisiä sairauksissaan, varsinaista välskäriä hänestä ei koskaan tullut, vaan hän siirtyi Metsämaalle lukkariksi.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Menander toimi opettajana vuoteen 1892, jolloin hänen tilalleen tuli neiti Amanda Sjöberg Kraatarlan kylästä. Vuonna 1896 seurakunta järjesteli kouluoloja siten, että Kraatarlan yökuntaan perustettiin oma kiinteä pienten lasten koulu. Entisestä koko Kuusjoen kulmakunnan kiertokoulusta tuli Ylikulman kiertokoulu, jonka toimintapiirinä oli seurakunnan kolme muuta yökuntaa. Neiti Sjöberg jäi opettajaksi Kraatarlaan ja Ylikulman kiertokoulun opettajina toimivat Anna Vuorinen 1896–1897, Alma Hällström 1897–1898, Hilda Heinonen 1898–1899 sekä Jemina Nyman 1899–1900. Vuonna 1900 Kuusjoen lukkarintoimi ja kiertokoulunopettajantoimi erotettiin toisistaan ja Ylikulman kiertokoulu sai vakinaisen opettajan. Jokaisessa kolmessa yökunnassa opetettiin 12 viikkoa vuodessa. Opetusta antoivat Jemina Nyman 1900–1905 ja Emma Nordman (vuodesta 1906 Suomela) 1905–1913.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kuusjoen toinen kiertokoulu aloitti toimintansa syksyllä 1868. Opettajana toimi Frans Viktor Rindell aina kuolemaansa 1886 saakka. Opetusta annettiin kahdeksan viikkoa vuodessa jokaisessa yökunnassa vuorollaan. Kuusjoella oli neljä yökuntaa, joihin kuuluivat seuraavat kylät: 1) Kuusjoenperä ja Kanunki, 2) Kuttila, Tiskarla ja Hämäläinen, 3) Kurkela, Pappila ja Impola sekä 4) Kraatarla. Koulun olemassaoloa ei enää asetettu kyseenalaiseksi, mutta jokaista opettajan palkankorotuspyyntöä vastustettiin ankarasti. Kuusjoen kirkonkokouksessa vuonna 1876 vähemmistö piti korotusta välttämättömänä, mutta selkeä enemmistö, etenkin torpparit ja itselliset, aloitti rähinän eikä halunnut kuullakaan mistään korotuksesta. Enemmistö väitti, että sellainen rasitus köyhdyttäisi koko seurakunnan pahanpäiväisesti.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kuusjoen ensimmäinen kiertokoulu jäi lyhytikäiseksi, koska siihen kohdistettiin voimakasta vastustusta. Perttelin kirkonkokouksen pöytäkirjan mukaan 1863 enin osa läsnäolevista seurakuntalaisista vastusti kiertokoulun jatkamista. Kielteisyyttä perusteltiin sillä, ettei kiertokoulusta ollut mitään hyötyä ja opettajalle oli maksettava enemmän kuin papille. Opettajan palkaksi jokainen talollinen antoi vuosittain kapallisen (4,58 litraa) rukiita ja yhden markan rahaa sekä jokainen torppari ja käsityöläinen markan rahaa.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kraatarlan kiinteä pientenlastenkoulu muutettiin 1909 kiertokouluksi. Se antoi opetusta 24 viikkoa vuodessa Kraatarlan Kauhan talon vanhassa päärakennuksessa, kuusi viikkoa Kauhan takamaalla ja kuusi viikkoa Ali-Paltan kulmalla. Amanda Sjöbergin seuraajaksi opettajana tuli 1910 Mimmi Kallankari. Perttelin seurakunnan alaisesta Kuusjoen kappeliseurakunnasta tuli itsenäinen seurakunta vappuna 1913. Uusi kirkkoherrakunta piti yllä kiertokouluja vuoteen 1923. Kraatarlan Kauhan vanhan koulutalon lisäksi kiertokoulua varten rakennettiin uudet koulutalot Kuttilaan 1914 ja Kanungille 1921. Kun kiertokoulutoiminta lopetettiin vuokrattiin kaikki kolme taloa kunnalle käytettäväksi alakansakouluina. Vuonna 1924 seurakunta myi ne kunnalle irtaimistoineen 88 000 markasta.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kuusjoesta tuli kappeliseurakunta ja itsenäinen kunta vappuna 1886. Lukkari Rindelliä seurasi 1886 kiertokoulunopettajana ja niin ikään lukkarina F. O. Menander. Vuonna 1889 vahvistetun uuden ohjesäännön mukaan kiertokoulun käyminen oli pakollista kaikille seitsemän vuotta täyttäneille lapsille. Saman ohjesäännön mukaan kahdeksan viikkoa kestävän kiertokoulun oppiaineet olivat: tavaus, sisäluku, uskonto (aapinen, katekismus ja raamatunhistoria), laskento (kokonaislukujen käyttö neljällä laskutavalla sekä päässä että taululla), kirjoitus ja laulu.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kiertokoulua edelsivät myös yksityiset kansanopettajat, jotka pientä korvausta vastaan opettivat lähiseudun lapsia. Muistitiedon mukaan suosittuja opettajia olivat 1850-luvulla Pomkreenin Karukka Impolan kylässä sekä seuraavalla vuosikymmenellä samassa kylässä Lintulan Tiina, Kuttilan kylässä Moliinin Siina ja Someron Talvisillalla Kedonperän torppari.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Ennen Kuusjoen kiertokoulun perustamista lukutaitoa ja kristinopin hallintaa levitettiin kotiopetuksena, yökunnissa pidetyillä lukukinkereillä ja kirkossa järjestetyissä katekismuskuulusteluissa. Aikakauden uutuus oli kaikille nuorille pakollinen seurakunnallinen rippikoulu, jollainen Pertteliin perustettiin 1763. Kuusjoki kuului siihen aikaan Perttelin seurakunnan alaisuuteen. Varakkaampien perheiden lapsia opetettiin yksityiskouluissa, mikä vapautti perheet kotiopetuksen antamisesta. Ylioppilas Abraham Mollenius piti kouluaan Uskelan Moisiossa 1763–1770 ja lastenopettaja Matias Weckman Perttelin Kaukolassa 1772–1796. Perimätiedon mukaan joitakin kuusjokelaisia oppilaita oli myös Halikon Joensuun kartanon ylläpitämässä Halikon Toijalan pedagogiossa ja opiskelipa jokunen etevä kulmakunnan poika Turun katedraalikoulussa ja Turun kuninkaallisessa akatemiassa.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Vuonna 1867 perustettiin Perttelin kunta, johon siihen aikaan kuului myös Kuusjoen kulmakunta. Samoihin aikoihin kun Suomen kunnat perustettiin, aloitti toimintansa kansakoululaitos. Pertteliin perustettiin kaksi kansakoulua, niistä toinen Kuusjoelle. Kuusjoella opetuksen aloitti Otto Reinhold Aula syksyllä 1882. Kansakouluja ylläpitivät uudet kunnat. Näin muotoutui moneksi vuosikymmeneksi sellainen ihmeellinen tilanne, että lasten alkuopetus annettiin seurakunnallisissa kiertokouluissa ja jatko-opetus kunnallisissa kansakouluissa.


title: Kuusjoen kiertokoulu

text: Kiertokoulun lisäksi Kuusjoella annettiin kesäisin opetusta Iloniemen lasitehtaan kiinteässä lastenkoulussa. Vuosina 1881–1890 toimineen kesäkoulun virallinen nimi oli seisova vähälasten koulu Iloniemen ruukissa. Iloniemen koulu oli yksityinen, kun taas kiertokoulun tavoin seurakunnan ylläpitämiä olivat pyhäkoulut. Niissä opetettiin valoisana vuodenaikana sunnuntai-iltapäivisin kello 15–18. Vuonna 1875 perustettuja pyhäkouluja oli alkuvaiheessa Kuusjoella kuusi kappaletta. Pyhäkoulun oppilaaksi pääsi tai joutui, jos oli huono lukemaan.


title: Tiedekritiikki

text: Spenglerin mukaan tieteet kehittyvät kohti loppuaan lopulta ”järjen tyrannian” vaiheen kautta. Tällaiseksi hän nimittää aikakautta, jonka antiikki kohtasi myöhäishellenismissä ja jonka länsimainen kulttuuri kohtasi barokissa. ”Järjen tyrannian” ilmauksia ovat ”eksaktien tieteiden, dialektiikan, todistelun, kokemuksen ja kausaliteetin kultti”. Spengler pitääkin tiedettä vahvasti uskonnon kaltaisena myyttien järjestelmänä. Lopulta hänen mukaansa länsimaiset tieteet eivät kykene enää uusiin mittaviin saavutuksiin kun kulttuurin sisäinen henkinen rakenne on ammennettu tyhjiin ja ne ovat toteuttaneet itsensä ”faustisen sielullisuuden idean” kuvana. Tämän vuoksi länsimaisen tieteen suurten innovaatioiden päivät ovat ohi ja tiede lopulta näivettyy liialliseen hienosteluun ja pikkutarkkuuteen, eikä herätä enää suuria tunteita. Uutena kaikkien absoluuttisuuksien suhteellistamisen vaiheena hän lyhyesti esittelee 1900-luvun alussa syntyneen suhteellisuusteorian ja siihen liittyviä ristiriitoja.


title: Länsimaiden perikato

text: Spenglerin mukaan tieteet kehittyvät kohti loppuaan lopulta ”järjen tyrannian” vaiheen kautta. Tällaiseksi hän nimittää aikakautta, jonka antiikki kohtasi myöhäishellenismissä ja jonka länsimainen kulttuuri kohtasi barokissa. ”Järjen tyrannian” ilmauksia ovat ”eksaktien tieteiden, dialektiikan, todistelun, kokemuksen ja kausaliteetin kultti”. Spengler pitääkin tiedettä vahvasti uskonnon kaltaisena myyttien järjestelmänä. Lopulta hänen mukaansa länsimaiset tieteet eivät kykene enää uusiin mittaviin saavutuksiin kun kulttuurin sisäinen henkinen rakenne on ammennettu tyhjiin ja ne ovat toteuttaneet itsensä ”faustisen sielullisuuden idean” kuvana. Tämän vuoksi länsimaisen tieteen suurten keksintöjen päivät ovat ohi ja tiede lopulta näivettyy liialliseen hienosteluun ja pikkutarkkuuteen, eikä herätä enää suuria tunteita. Uutena kaiken suhteellistamisen vaiheena hän lyhyesti esittelee 1900-luvun alussa syntyneen suhteellisuusteorian ja siihen liittyviä ristiriitoja.


title: Tiedekritiikki

text: Kulttuurifilosofi Oswald Spengler (1880–1936) tarkastelee teoksessaan "Länsimaiden perikato" tiedettä kulttuurin tuotteena ja kyseenalaistaa tällä tavoin tieteellisen objektiivisuuden ajatuksen. Hänen mukaansa moderni länsimainen tiede on faustisen kulttuurin ja sielun ilmentymää ja sen itsetoteutusta ja se kehittyy kulttuurissa vaikuttavien perusmyyttien varassa. Antiikin tiede puolestaan oli apollonista ja arabialainen maagista. Faustisen kulttuurin ja ihmisen perusmyytit eli sielullisuus tai henki liittyvät hänen mukaansa tahtoon, äärettömyyteen ja traagisuuteen ja nämä tulevat esiin kulttuurin kaikilla alueilla. Faustiset perusmyytit eivät hänen mukaansa saaneet samaa asemaa muissa kulttuureissa, mutta mahdollistivat länsi-euroopassa tieteellisten teorioiden – kuvien – uudenlaisen faustisen muodon. Länsimaisessa fysiikassa, erityisesti barokin aikana tulee hänen mukaansa keskeiseksi tämän vuoksi voiman ja tilan käsitteet eli ”dogmit” ja myöhemmin myös "energian" käsite. Spengler pitää myös jo antiikissa syntynyttä atomioppia myyttinä. Uuden ajan tieteessä matematiikka puolestaan kehittyy antiikin geometriasta monimutkaiseksi analyysiksi, jossa äärettömyyden käsitteellä on merkittävä rooli ja luku ”suureena” korvataan ”funktiolla”. Muissa kulttuureissa nämä muutokset eivät olisi olleet mahdollisia, eikä tieteen tekijä välttämättä tiedosta kulttuurisia vaikuttimiaan. Spengler näkeekin tieteen ”kohtalona”.


title: Tiedekritiikki

text: Tieteen tulisi olla itse itseään korjaava, itsekriittinen hanke. Tieteenfilosofi Thomas Kuhnin (1922–1996) mukaan tieteen kehitys ei etene tieteenharjoittajien itsekritiikin kautta, vaan tieteellisissä vallankumouksissa ja hyvin usein onnellisten sattumien kautta. ”Normaalitieteen” aikana tieteenharjoittajat pitävät tiukasti kiinni tieteellisistä teorioistaan, estävät niiden arvostelun, eivätkä aseta niitä kyseenalaisiksi. Vasta uuden tutkijasukupolven kautta voi tapahtua ”tieteellinen vallankumous”, joka hetkellisesti asettaa tieteelliset teoriat kyseenalaiseksi, kunnes palaa taas uuteen normaalitieteen vaiheeseen. Tällainen vallankumous on samalla maailmankuvaa koskeva muutos.


title: Antiikin tiede

text: Thaleen aikalaisen Anaksimandros Miletoslaisen mielestä kaikkeus rakentui "apeirōn" (ääretön) -nimisestä materiasta, joka sisälsi kaiken vastakohtineen (kylmä–kuuma, kuiva–märkä, jne.). Teorian mukaan ominaisuuksien välillä on jatkuva jännite ja jos jostakin ominaisuudesta tulee vallitseva, maailma tuhoutuu ja syntyy myöhemmin uudelleen. Tuulta, salamointia ja sadetta hän piti näiden vastakohtaominaisuuksien ilmentyminä. Hän ajatteli myös, että Maa olisi litteä levy, joka kellui avaruuden tyhjyydessä. Anaksimenes palasi Thaleen jalanjäljille, mutta väitti ilman olevan kaiken perusta. Hänen ajatustansa uhkasi vastaava ristiriita kuin Thaleenkin, mutta Anaksimenes otti huomioon muutoksen, jota hän kuvasi tiivistymisenä ja ohentumisena. Näin ollen hän selitti nesteen syntyvän ilman tiivistymisestä ja tulen ilman ohentumisesta. Hänelle eri aineet olivat siis lähinnä ilman eri tiheyksiä. Herakleitos Efesoslainen taas ajatteli kaiken olevaisen olevan peräisin tulesta. Hänet muistetaan parhaiten jatkuvan muutoksen kannattajana. Anaksimandroksen tapaan hän katsoi maailman olevan neljän substanssin jatkuvan taistelun taistelukenttä. Yhteistä ajattelijoille oli, että he olivat monisteja eli uskoivat maailmankaikkeuden rakentuvan yhdestä tietystä aineesta. Miletoslaisten alkuainekäsitykset syntetisoi seuraavalla vuosisadalla Empedokles, jonka mukaan kaikkeuden perusta ei ollut vain joku tulesta, vedestä, maasta tai ilmasta, vaan nämä jokainen olivat niitä. Hän oli ensimmäinen pluralistista maailmanrakennetta ehdottanut luonnonfilosofi. Tämä synteesi ratkaisi aiempiin teorioihin liittyneitä ongelmia, jotka koskivat aineiden muuttumista muiksi aineiksi ja itse muutosta. Uuden teorian perusteella itse alkuaineet pysyivät muuttumattomina, mutta alkuaineiden seokset sitä vastoin olivat jatkuvan muutoksen kourissa.


title: Tieteen ja uskonnon välinen suhde

text: Auguste Comte, positivismin perustaja, esitti 1830-luvulla tulkinnan ihmiskunnan historian kehitysvaiheista, jotka johtavat alkukantaisista uskonnoista metafysiikan kautta kohti tieteellistä järkiperäisyyttä. Comten mukaan historiassa on kolme kautta. Ensimmäinen on "teologinen" (paremmin sanoen "uskonnollinen", koska sanalla teologia on erityismerkitys): sen sisäisiä kehitysvaiheita ovat "sielu-usko" eli luonnonolioiden olettaminen sielullisiksi, "monijumalisuus" (useiden persoonallisten jumalahahmojen olettaminen) ja "yksijumalisuus" (yhden jumalan olettaminen). Toinen kausi on "metafyysinen": ilmiöiden taakse oletetaan selittäviä epäpersoonallisia voimia ja periaatteita. Kolmas kausi on tosiasioita tutkivan ("positiivisen") tieteen, jossa tiede rajoittuu havaittavien ilmiöiden ja niiden välisten suhteiden kuvailuun.


title: Tiedekritiikki

text: Analyyttisen psykologian perustajan C. G. Jungin (1875–1961) mukaan järjen korostuminen tieteellisessä maailmankäsityksessä on johtanut ihmisen vieraantumiseen alitajuisista ja tiedostamattomista mielen tapahtumista. Tämä on johtanut ihmisen itsetuntemuksen kapenemiseen ja ilmenee hänen mukaansa muun muassa neurooseina ja yhteisöllisinä harhakuvitelmina. Jungin mukaan järkiperäisen todellisuuskäsityksen taistelu myyttejä ja rituaaleja vastaan on johtanut siihen, ettei ihminen pysty saamaan yhteyttä tiedostamattomiin arkkityyppeihinsä ja on vaarassa jäädä kokonaan niiden uhriksi. Tältä voidaan hänen mukaansa välttyä vain tulemalla tietoiseksi tiedostamattomien tapahtumien toiminnasta myyttien tai rituaalien avulla.


title: Georg Wilhelm Friedrich Hegel

text: Hegel ennusti historian ja filosofian loppua. Hengen kehitys on hänen mielestään edennyt lähelle päätepistettään, kun vapaus ja järki ovat alkaneet muuttua todellisiksi nykyaikaisessa valtiossa. Pian on käsillä idean ja todellisuuden sovitus ("Versöhnung"), jolloin todellisuus alkaa vastata sitä, mikä ideaan on aina sisältynyt implisiittisenä. Tällöin myös teoreettinen ymmärrys, filosofia, voi kehittyä täydelliseksi. Filosofia ei ole muuta kuin ""aikansa ajatuksin käsitettynä""; niinpä historian loppu ja filosofian loppu ovat yksi ja sama asia.


title: Puhtaan järjen kritiikki

text: Ensimmäiset metafyysiset selitykset määrittelevät, mitä sekä aika että avaruus ovat. Todistelu etenee seuraavan viiden pääkohdan mukaisesti:Transsendentaalisessa selityksessä Kant palaa siihen mitä osoitti metafyysisessä selityksessään näyttääkseen, että (luonnon)tieteet olisivat mahdottomia, jos aika ja avaruus eivät olisi puhdasta apriorista tietoa. Hän pyytää lukijaa ottamaan väitteen "kaksi suoraa viivaa eivät voi koskaan sisältää yhtään avaruutta (tilaa) eivätkä niin muodoin muodostaa kuviota" tarkasteluun, ja yrittämään johtaa tämä väite suoran viivan ja luvun kaksi käsitteistä. Hänen johtopäätöksensä on, että se on yksinkertaisesti mahdotonta. Siten, koska emme voi saavuttaa tätä tietoa analyyttisellä päättelyllä, sen täytyy tapahtua synteettisellä päättelyllä.


title: C. G. Jung

text: C. G. Jungin mukaan järjen korostuminen tieteellisen ajattelun myötä on johtanut ihmisen vieraantumiseen tiedostamattomista psyyken prosesseista. Tämä on johtanut ihmisen itsetuntemuksen kapenemiseen ja ilmenee hänen mukaansa muun muassa neurooseina ja yhteisöllisinä harhakuvitelmina. Jungin mukaan järkiperäisen todellisuuskäsityksen taistelu myyttejä ja rituaaleja vastaan on johtanut siihen, ettei ihminen pysty saamaan yhteyttä tiedostamattomiin arkkityyppeihinsä ja on vaarassa jäädä kokonaan niiden uhriksi. Tältä voidaan hänen mukaansa välttyä vain tulemalla tietoiseksi tiedostamattomien prosessien toiminnasta myyttien tai rituaalien avulla.


title: Järjen käyttöohjeet

text: Järjen käyttöohjeet (, ) on René Descartesin vuosien 1626–1628 tienoilla kirjoittama filosofinen tutkielma. Sen alaotsikko on "Hyödyllisiä ja selviä sääntöjä ohjaamaan mieltä totuuden tutkimuksessa" (ransk. "Règles utiles et claires pour la direction de l'Esprit en la recherche de la Vérité"). Descartes aloitti teoksen hahmottelun jo vuonna 1619, mutta se jäi keskeneräiseksi. Tarkkaa kirjoittamisajankohtaa ei tunneta. Käsikirjoitusta ei julkaistu hänen elinaikanaan ja sen alkuperäinen kappale katosi jossain vaiheessa hänen kuolemansa jälkeen. Myöhemmät julkaisut perustuvat vuonna 1684 ilmestyneeseen flaaminkieliseen käännökseen. Lisäksi on olemassa vuonna 1701 painettu latinankielinen versio sekä Gottfried Leibnizin 1670-luvulla itselleen teettämä kopio tekstistä. Nämä kolme eri versiota eroavat hieman sisällöltään ja myös teoksen otsikosta sekä alaotsikosta on useita versioita.


title: Peru

text: Peru sijaitsee suunnilleen Päiväntasaajan ja Kauriin kääntöpiirin välissä. Andien vuoristo jakaa maan kolmeen osaan: läntinen rannikkoalue ("costa"), Andien rikkonainen vuoristoalue keskellä ("sierra") ja itäosan alava trooppinen viidakko Amazonin valuma-alueella ("selva"). Yksi maailman neljästä suurimmasta joesta, Amazon, lähtee Perusta Vevado Mismin rinteiltä. Bolivian rajalla taas sijaitsee maailman korkeimmalla sijaitseva purjehduskelpoinen järvi Titicaca. Maan korkein vuori on 6 768 metrin korkuinen Huascarán. Andien vuoristo jakautuu Perun eteläosassa kahteen osaan, joiden väliin jää ylänkö. Maanjäristykset ovat Perussa yleisiä, koska maan rannikon lähellä kulkee Nazcan ja Etelä-Amerikan laattojen välinen raja. Andeilla sijaitsee useita tulivuoria, joista aktiivisin on Ubinas.


title: Huascarán

text: Huascarán on Andeihin kuuluva vuori Perussa. Se sijaitsee läntisillä Andeilla Cordillera Blanca -vuoriketjussa. Huascarán korkein huippu on 6 768 metrissä. Se on Perun korkein ja Etelä-Amerikan neljänneksi korkein vuori.


title: Huascaránin kansallispuisto

text: Huascaránin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Perussa, Andien vuoristossa Ancashin alueella. Siellä elää monia harvinaisia lintu- ja nisäkäslajeja. Perun korkein vuori Huascarán (6 768 metriä) sijaitsee puiston alueella.


title: Kyllíni (vuori)

text:
Kyllíni eli "Kyllene" () eli Zíreia (Ζήρεια) on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa Kreikassa. Sen korkeus on 2 376 metriä ja prominenssi 1 870 metriä.
Kyllínin korkein huippu on nimeltään Megáli Zíria (Μεγάλη Ζήρια, ”Suuri Zíria”). Toiseksi korkein huippu Mikrí Zíria (Μικρή Ζήρια, ”Pieni Zíria”, 2 227 m) muodostaa vuoren pohjoispään. Huippujen välissä on Flampourítsan rotko. Kyllíni on Peloponnesoksen toiseksi korkein vuori Taÿ́getoksen jälkeen.


title: Páchnes

text:
Páchnes (; myös "Pákhnes", "Páhnes") on vuori Lefká Óri -vuoristossa Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 2 453 metriä ja prominenssi 2 038 metriä. Páchnes on Kreetan toiseksi korkein vuori ja Kreikan kaikista vuorista kymmenenneksi korkein.
Páchnes sijaitsee Sfakián kunnan alueella Chanián alueyksikössä. ja kuuluu Lefká Óri -vuoristoon. Se on Lefká Órin eli ”Valkoisten vuorten” korkein huippu. Koko Kreetalla se häviää korkeudessa Ídavuoren eli Psiloreítiksen Tímios Stavróksen huipulle vain kolme metriä.


title: Alpamayo

text: Alpamayo on 5 947 metriä korkea vuori Perun Andeilla. Vuoren valloittivat saksalaiset Gunter Hauser, Berhard Huhn ja Horst Wiedmann 20. kesäkuuta 1957. Lähes kuusi kilometriä korkea vuori muistuttaa pyramidia.


title: Párnitha

text: Párnitha on Attikan alueen korkein vuori ja se sijaitsee Ateenan metropolialueen pohjoispuolella noin 30 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta. Párnitha muodostaa pitkän itä-länsisuuntaisen vuorijonon, jossa on 16 yli 1 000 metriä korkeaa huippua. Korkeimman huipun nimi on Karampóla (Καραμπόλα).


title: Luettelo maailman korkeimmista vuorista

text: Korkein vuori ei välttämättä ole suhteellisesti korkein, kun huomioidaan korkeusero vuoren ja sitä ympäröivän tasangon välillä. Ei ole olemassa tarkkaa määritelmää ympäröivälle tasangolle, mutta Mount McKinley, Kilimanjaro ja Nanga Parbat ovat mahdollisia ehdokkaita suhteellisesti korkeimmaksi. Monien saarella sijaitsevien vuorten tasanko on merenpinnan alapuolella, ja jos tämä hyväksytään mitaksi, suhteellisesti korkein vuori on kiistatta Mauna Kea, joka kohoaa 10 200 metriä Tyynenmeren pohjan yläpuolelle.


title: Bolivia

text: Bolivia on vuoristoinen maa, ja se voidaan jakaa kolmeen maantieteelliseen alueeseen: Länsiosan Andit ja kuivat ylängöt, keskiosan subtrooppiset laaksot ja idän trooppinen alanko, jota peittää Amazonin sademetsä. Bolivian länsiosassa sijaitsee maailman toiseksi laajin ylätasanko Altiplano, joka ulottuu myös Perun eteläosiin. Maailman korkeimmalla sijaitseva järvi Titicaca sijaitsee Altiplanon ylängöllä Bolivian ja Perun rajalla. Metsät peittävät noin puolet maan pinta-alasta. Bolivian korkein vuori on maan lounaisosassa sijaitseva 6 542 metriä korkea Nevado Sajama.


title: Páiko

text:
Páiko () on vuori Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen korkeus on 1 650 metriä.
Páiko-vuori sijaitsee Péllan ja Kilkíksen alueyksiköiden alueella Keski-Makedoniassa noin kymmenen kilometriä länteen Gouménissan kaupungista ja noin 20 kilometriä pohjoiseen Giannitsán kaupungista. Vuoren huipulla on ylätasanko. Páikon ympäristön kyliä ovat muun muassa Gríva, Kastanerí, Karpí ja Livádia.


title: Bulgaria

text: Bulgaria (), virallisesti Bulgarian tasavalta () on valtio Balkanilla Kaakkois-Euroopassa. Se sijaitsee Mustanmeren rannalla, ja sen rajanaapureita ovat Kreikka ja Turkki etelässä, Serbia ja Makedonia lännessä ja Romania pohjoisessa. Bulgarian pääkaupunki on Sofia. Maassa on noin 7 miljoonaa asukasta ja sen pinta-ala on 110 879 neliökilometriä.


title: Bulgarian maantiede

text: Bulgarian pinta-ala on 110 879 km²


title: Beninin maantiede

text: Alueen pinta-ala 112 622 neliökilometriä, joka on hieman suurempi kuin esimerkiksi Bulgarian. Beninin pinta-ala on noin kolmannes Suomen (338 448 neliökilometriä) pinta-alasta. Benin ulottuu Atlantin valtamereltä 700 kilometrin päähän pohjoiseen Niger-joellle. Rannikko on 121 kilometriä pitkä, mutta maa on leveimmässä kohdassa noin 325 kilometriä leveä.


title: Rodópi

text: Rodópivuoriston pinta-ala on noin 19 000 neliökilometriä. Sen pituus itä-länsisuunnassa on noin 240 kilometriä ja leveys pohjois-eteläsuunnassa noin 97 kilometriä. Vuoristosta suurin osa, noin 82 %, sijaitsee Bulgarian alueella maan eteläosassa. Se on maan suurin vuoristo ja käsittää seitsemäsosan maan pinta-alasta. Kreikan puolella vuoristo sijaitsee Itä-Makedonian ja Traakian alueella maan koillisosassa. Kreikan Rodópin alueyksikkö on saanut nimensä vuoristosta. Vuoristo jaetaan usein korkeampaan Läntiseen Rodópiin ja matalampaan Itäiseen Rodópiin. Keskisellä Rodópilla sijaitsevat Koúla-vuoret. Rodópivuorten pohjoispuolella sijaitsevia vuorijonoja Bulgariassa ovat Rila- ja Pirin-vuoristot.


title: Bulgaria

text: Bulgaria on vuodesta 1999 jaettu 28 alueeseen (oblast, oblasti). Vuosina 1987–1999 nämä oli yhdistetty yhdeksäksi maakunnaksi. Bulgarian pääkaupunki, 1,3 miljoonan asukkaan Sofia muodostaa oman alueensa. Pinta-alaltaan suurin alue on Burgas, mutta eniten asukkaita on Sofian jälkeen Plovdivin alueella. Kaikki alueet on nimetty pääkaupunkiensa mukaan.


title: Bulgarian maantiede

text: Bulgariassa on pieneksi maaksi suuret ilmastoerot, sillä se sijaitsee mannerilmaston ja välimerenilmaston vaikutusalueiden välissä. Vuoret ja laaksot ohjaavat ilmamassojen liikkeitä ja saavat aikaan suuria eroja säässä pienillä etäisyyksillä. Mantereen vaikutus on suurin talvella, jolloin voi olla kylmää ja kovia lumipyryjä. Kesällä maassa on usein muun Välimeren alueen tapaan kuivaa ja kuumaa. Mustameri vaikuttaa vain kapean rannikkokaistaleen ilmastoon. Maan pohjoisosassa on kylmempää ja sateisempaa kuin etelässä. Maan keskimääräinen sademäärä on 630 mm vuodessa, mutta vuoristossa tulee paikoin yli 2 500 mm, kun taas Traakian tasangolla kärsitään kesäisin kuivuudesta ja vuoden sademäärä jää alle 500 millimetriin.


title: Bulgarian maantiede

text: Bulgarian maantiede koostuu Traakian, Moesian ja Makedonian muinaisista alueista. Bulgarian lounaisosa on vuoristoista, ja siellä sijaitsee Balkanin korkein kohta, Musala 2925 m. Rodopivuoret ulottuvat Traakian maakunnasta Kreikan puolelle. Balkanvuoret kulkevat lännestä itään maan keskellä. Kaakossa Mustanmeren rannikolla on kukkuloita ja tasankoa. Balkanvuorten pohjoispuolella on Tonavan ylänkö, jonka kukkulat ovat maan vilja-aitta. Tonava kulkee maan pohjoisrajalla. Muita suuria jokia ovat Struma, Mesta ja Maritsa etelässä.


title: Belasitsa

text:
Belasitsa (bulgariaksi ja , myös "Belasica") eli Bélles () tai Kerkíni (Κερκίνη) on vuoristo Bulgarian, Kreikan ja Makedonian tasavallan rajalla. Sen korkein huippu on Radomir eli Kalampáka, jonka korkeus on 2 031 metriä.
Belasitsa-vuoristosta noin 45 prosenttia on Kreikan pohjoisosassa, noin 35 prosenttia Makedonian tasavallan kaakkoisosassa ja noin 20 prosenttia Bulgarian lounaisosassa. Vuoriston pituus on noin 60 kilometriä ja leveys noin 7–9 kilometriä. Korkeus vaihtelee enimmäkseen 300 ja 1 900 metrin välillä. Kolmen maan rajat kohtaavat vuoristossa Tumba- eli Toúmpavuorella (1 880 m).


title: Bulgaria

text: Bulgaria koostuu Traakian, Moesian ja Makedonian muinaisista alueista. Maan lounaisosa on vuoristoista, ja siellä sijaitsee Balkanin korkein kohta, Musala, 2925 metriä merenpinnan yläpuolella. Rodopivuoret ulottuvat Traakian maakunnasta Kreikan puolelle, ja Balkanvuoret kulkevat lännestä itään maan keskellä. Kaakossa Mustanmeren rannikolla on kukkuloita ja tasankoa. Balkanvuorten pohjoispuolella on Tonavan ylänkö, jonka kukkulat ovat maan vilja-aitta. Tonava kulkee maan pohjoisrajalla. Muita suuria jokia ovat Struma, Mesta ja Maritsa etelässä.


title: Bulgaria

text: Bulgariassa on pieneksi maaksi suuret ilmastoerot, sillä se sijaitsee mannerilmaston ja välimerenilmaston vaikutusalueiden välissä. Vuoret ja laaksot ohjaavat ilmamassojen liikkeitä ja saavat aikaan suuria eroja säässä pienillä etäisyyksillä. Mantereen vaikutus on suurin talvella, jolloin voi olla kylmää ja kovia lumipyryjä. Kesällä Bulgariassa on usein muun Välimeren alueen tapaan kuivaa ja kuumaa. Mustameri vaikuttaa vain kapean rannikkokaistaleen ilmastoon. Maan pohjoisosassa on kylmempää ja sateisempaa kuin etelässä. Keskimääräinen sademäärä on 630 mm vuodessa, mutta vuoristossa sataa paikoin yli 2 500 mm, kun taas Traakian tasangolla kärsitään kesäisin kuivuudesta ja vuoden sademäärä jää alle 500 millimetriin.


title: Évariste Galois

text: Évariste Galois eli lyhyen ja intensiivisen elämän. Hän ei juurikaan saanut tunnustusta matemaatikkona elinaikanaan, vaikka häntä nykyään pidetään aivan erityisen lahjakkaana. Galois'n keksimät riittävät ja välttämättömät ehdot sille, että polynomiyhtälön ratkaisu voidaan esittää juurien avulla, mullisti matematiikan ja hänen tutkimuksensa algebrassa loi perustan modernille ryhmäteorialle. Hänen kootut teoksensa käsittävät 60 sivua, joskin hänen töitään joutui hukkaankin.


title: Évariste Galois

text: Évariste Galois (ransk. [evaʁist ɡalwa]) (25. lokakuuta 1811 Bourg-la-Reine – 31. toukokuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko.


title: Évariste Galois

text: Ensimmäiset 12 vuotta elämästään Galois ei käynyt koulua lainkaan, vaan sai kotiopetusta äidiltään. Hänen isänsä oli yhteisön merkittävä henkilö, joka Galois'n ollessa pikkulapsi valittiin Bourg-la-Reinen pormestariksi. Vaikka hänen vanhempansa olivat älykkäitä ja koulutettuja, tietoa merkittävästä matematiikan osaamisesta ei hänen perheessään kuitenkaan ole.


title: Évariste Galois

text: Galois oli vanhempiensa tavoin ns. radikaali republikaani, eli hän vastusti monarkiaa. Tasavaltalaisuuden kannatus julkisesti oli siihen aikaan kiellettyä, eivätkä poliittiset puolueet saaneet ilmoittaa itsensä tasavaltalaisiksi, joten republikaanit (tasavaltaisuuden kannattajat) kutsuivat itseään radikaaleiksi. Vuonna 1828 Galois haki 16 vuoden ikäisenä École Polytechnique -kouluun, joka oli silloin maan maineikkain yliopisto etenkin matematiikassa ja nykyäänkin Ranskan merkittävimpiä insinöörien koulutuslaitoksia. On todennäköistä, että hän pyrki kouluun muun muassa sen vahvan poliittisen ilmapiirin vuoksi, mutta hän epäonnistui kokeen suullisessa osiossa ja joutui jatkamaan opintoja Louis-le-Grandin lyseossa.


title: Évariste Galois

text: Kun monarkia oli palautettu, Galois oli jo koulussa, Lycée Louis-le-Grandissa. Hän pärjäsi hyvin ja sai jopa palkintoja, mutta joutui kerran jäämään luokalle heikkojen retoriikkataitojensa vuoksi. 15-vuotiaana hän aloitti matematiikan opintonsa M. Vernierin johdolla ja innostui aineesta välittömästi. Samalla kuin hänen matematiikanopettajansa havaitsi Galois'ssa älykkyyttä ja intohimoa matematiikkaa kohtaan, kokivat muut opettajat hänet lähinnä sulkeutuneeksi ja oudoksi. Galois suoritti mielestään helpot mutta käytännössä vaikeaksikin mielletyt matemaattiset probleemat yleensä päässälaskuina, mikä ei ymmärrettävistä syistä miellyttänyt opettajia. Lisäksi hän piti koulun algebraa ikävystyttävänä ja luki mieluummin suurten matemaatikkojen Legendren ja Lagrangen teoksia.


title: Évariste Galois

text: Galois'n kirjeet muut matemaattiset tutkielmat löysivät veli Alfred sekä ystävä Chevalier. Nämä lähettivät kopioita tutkielmista muun muassa Gaussille ja Jacobille, sillä Galois halusi, että Jacobi ja Gauss arvioisivat julkisesti hänen työnsä tärkeyttä. Heidän kommenttinsa eivät ole säilyneet. Ranskalainen matemaatikko Liouville, joka opiskeli École Polytechniquessa ja nousi myöhemmin sen professoriksi, löysi Galois'n julkaisemattomat tutkielmat vuonna 1843. Hän oli vuonna 1836 perustanut yhä tänä päivänä arvostetun matematiikkalehden Journal de Mathématiques Pures et Appliquées edistämään muiden matemaatikoiden tutkimuksia, ja Galois'n tutkielmat julkaistiin lehdessä 1846, yli kymmenen vuotta tämän kuoleman jälkeen. Työt koskivat analyysia sekä algebraa, mistä juontui Galois'n teoria.


title: Évariste Galois

text: Kesällä samana vuonna Galois'n elämä sai traagisen käänteen, kun hänen isänsä teki itsemurhan jouduttuaan kylän papin kanssa riitaan, joka häpäisi Galois'n suvun. Pormestari-isä ei kestänyt kohua, vaan hirttäytyi asuntoonsa, joka sijaitsi lähes Galois'n koulun naapurissa. Isän kuolema oli Galois'lle kova isku, ja ajankohtakin oli mitä huonoin: Galois pyrki uudestaan École Polytechnique -yliopistoon muutama päivä tapahtuman jälkeen, mutta epäonnistui jo toisen kerran. Hän oli selvästi vähintäänkin pätevä eikä tarkkaa syytä hänen epäonnistumiselleen tiedetä. Kerrotaan, että hän koki annetut tehtvät ylivoimaisen tylsiksi tai että ainakin häneen verrattuna epäpätevä tarkastaja ei yksinkertaisesti pysynyt Galois'n päätelmissä mukana, minkä seurauksena Galois hermostui kovasti. Elävimmän legendan mukaan hän jopa heitti tarkastajaa taulunpyyhintärätillä päähän. Lisäksi hän ei koskaan ollut kovin hyvä kommunikoimaan edes matematiikasta, joten hän aloitti École Normalessa, joka oli Louis-le-Grandin eräs jatke.


title: Évariste Galois

text: Heinäkuussa Ranskan poliittinen tilanne kärjistyi jälleen. Puhkesi heinäkuun vallankumous, kaduilla mellakoitiin, ja silloinen kuningas Kaarle X pakeni maasta. Eräänä päivänä Galois olisi halunnut osallistua mellakointiin, mutta rehtori esti oppilaita lukitsemalla heidät kouluun eikä Galois onnistunut pakenemaan. Rehtori haukkui jälkeenpäin oppilaiden käytöstä lehtikirjoituksissa, ja Galois julkaisi puolestaan lehtikirjoituksen, jossa hän haukkui rehtoria siitä, että oli lukinnut oppilaita kouluun. Seurauksena Galois erotettiin koulusta, ja hän liittyi republikaanien tykistöön, joka oli Ranskan armeijan haara. Pian tämän jälkeen tykistö kuitenkin lakkautettiin, sillä kuningas Ludvig Filip koki sen uhaksi itselleen. Vuodenvaihteessa 1830–1831 Galois julkaisi elämänsä viimeiset kirjoitukset: Tiivistelmä erääseen tiedelehteen sekä kirje, joka käsitteli luonnontieteiden opetusta Akatemiassa. Vaikka polittiikka vei suuren osan hänen huomiostaan, hän yritti tammikuussa palata matematiikan pariin antamalla yksityisopetusta vaativassa algebrassa. Tulokset olivat heikot; oppilaiden kiinnostus hänen opetustaan kohtaan hiipui pikku hiljaa ja hän joutui lopettamaan. Poissonin kutsumana hän kuitenkin lähetti Akatemialle vielä kolmannen version yhtälöitä käsittelevistä tutkielmistaan 17. tammikuuta.


title: Évariste Galois

text: Galois opiskeli nyt matematiikkaa lähes ainoan ymmärtäjänsä Louis Richardin (1795–1849) johdolla, mutta keskittyi yhä enemmän omiin tutkimuksiinsa kuin varsinaisiin opintoihin. Hän omaksui Legrenden kuuluisan teoksen geometrian alkeista ensimmäisellä lukukerralla sekä luki sujuvasti Lagrangen ammattimatemaatikoille tarkoitettuja teoksia algebrasta ja funktioista. Richard, hänen opettajansa, raportoi:


title: Évariste Galois

text: Toukokuussa Galois kuoli jokseenkin hämärissä olosuhteissa. Tapahtumaan liittyy mystisiä kirjeenvaihtoja, mahdollisia rakkaussuhteita sekä kaksintaistelu, mutta Galois'n tappaja ei tänäkään päivänä ole täysin selvä. Hän haavouttui aamulla 30. toukokuuta 1832 ja kuoli seuraavana aamuna vammoihinsa sairaalassa. Galois ehti kuitenkin koostaa eräänlaisen matemaattisen testamentin: Legendan mukaan hän valvoi koko viimeisen yönsä kirjoittaen republikaaniystävilleen kirjeitä, joissa hän hahmotteli viimeisiä ideoitaan. Legendaa tosin uskotaan liioitteluksi.


title: Évariste Galois

text: Hän jatkoi tutkimista ja sai oppiarvonsa joulukuussa samana vuonna. Muutaman kuukauden päästä, helmikuussa 1830, Galois yritti jälleen julkaista tutkielmiaan yhtälöteorioista. Cauchyn ehdotuksen mukaisesti Galois lähetti tutkielmansa Akatemian sihteerille, Fourier'lle, tarkoituksena saavuttaa Akatemian matematiikan Grand prix -palkinto. Fourier kuitenkin kuoli samana keväänä huhtikuussa ja tutkielmat katosivat. Palkinto meni kesäkuussa Abelille (kuolemanjälkeisesti) ja Jacobille, joiden tutkimukset inspiroivat Galois'n seuraavia artikkeleita. Hän nimittäin julkaisi jo huhtikuussa kolme artikkelia: Yksi tärkeä artikkeli lukuteoriasta sekä kaksi abstraktista algebrasta. Nämä olivat perustana nk. Galois'n teorialle. Galois'n teoria, jota yhä tänä päivänä hyödynnetään algebrallisessa lukuteoriassa, käsittää polynomien ratkeavuutta ryhmäteorian keinoin.


title: Arrajärvi

text: Järvi saa pääosan vedestään ohi virtaavasta Kymijoesta, mutta myös Arrajoen valuma-alueelta (14.16) ja omalta valuma-alueelta tulee merkittävästi vettä. Järven valuma-alueen suuruus on 375,25 neliökilometriä, josta järven oma pinta-ala muodostaa vain 2,6 prosenttia. Suora yhteys Kymijokeen ja valuma-alueen lasku-uomat lyhentävät järven veden laskennallista viipymää 83 vuorokauteen..


title: Arrajärvi

text: Järven pinta-ala on 990 hehtaaria eli 9,9 neliökilometriä. Se on 8,9 kilometriä pitkä ja 3,0 kilometriä leveä. Järven pohjoispää on joelle avoin, ja sen katsotaan alkavan Kymenkäänteessä Inkerinmaalla Mustamännyn ja sen vastarannalla olevan Saviojan suun väliseltä linjalta. Järvi työntyy Kymenjoen päävirrasta etelään päin Karjusaaren ohi ja kapean Salmen läpi, missä järven eteläinen järvenosa alkaa. Eteläosassa Kilpisaaren niemi jakaa järven kahdeksi lahdeksi. Pohjoiseen päin työntyy 2,4 kilometriä pitkä Soilahti ja etelään päin kolme kilometriä pitkä Säyhteeseen päättyvä järvenosa.


title: Arrajärvi

text: Järven vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi on säännöstelty siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 73,93 metriä ja 74,13 metriä merenpinnan yläpuolella. Säännöstelyn hoitaa pääasiassa Mankalan voimalaitos Kirkkojärven suulla, mutta vedentuloa Arrajärveen säännöstellään myös yläpuolelta Vuolenkosken voimalaitoksella. Mankalan kosket on valjastettu vuonna 1950 Mankalan voimalaitoksella, ja valjastus nosti alajuoksulla vedenpintaa kahdeksan metriä. Arrajärven nimistöstä päätellen järven vedenpinnan vaihtelut ovat olleet suuria. Suuri Kilpisaari on nykyisessä järvessä niemi ja Karjusaari on soistunut kiinni mantereeseen. Korkeasta vedenpinnasta kielivät myös rannan tasanteet, joita erottaa Kansalaisen karttapaikan varjokuvasta.


title: Arrajärvi

text: Järvessä on laskettu olevan seitsemän saarta. Niiden yhteispinta-ala on 18 hehtaaria, mikä on noin 1,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista Karjusaari, Puustellinsaari ja Sepänsaari ovat yli hehtaarin suuruisia, ja neljä muuta ovat yli aarin kokoisia. Muita saaria ovat Kaijakivi ja Inkerinsaari pohjoisessa, Paskosaari Tiisalansaaren edustalla ja neljäs saari vielä Tiisalansaaren pohjoispuolella Kaalmaanpohjan edustalla.


title: Arrajärvi

text: Arrajärven lähialueella, joka rajautuu etelässä Salpausselkään, on kuusi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat järveen suoraan tai välillisesti. Niistä huomattavimpia ovat eteläpäähän laskeva Kotojärvi (62 ha) sekä ketjussa sen kautta laskevat Selkojärvi (58 ha) ja Haramaanjärvi (66 ha). Viimeksi mainittuun laskevat vielä pienet lammet Petkellammi (3 ha) ja Ymmyriäislammi (3 ha). Veljestenharjun pohjoispuolelta laskevat järven itärantaan Veljestenlammi (2 ha) ja Äijänlammi yhteistä ojaa myöten. Järven länsirantaan laskeva Arrajoki on Sylvöjärven (231 ha) laskujoki. Sen yläjuoksulla sijaitsevat muun muassa Salajärvi (810 ha) ja Ruuhijärvi (573 ha).


title: Arajärvi (järvi Pälkäneellä)

text: Järven pinta-ala on 18,1 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.


title: Araljärvi

text: Araljärvi eli Aral (; ; ) oli laskujoeton suolajärvi Keski-Aasiassa Kazakstanin ja Uzbekistanin alueella. Araljärven pinta-ala oli 67 499 neliökilometriä vuonna 1960, ja se oli maailman neljänneksi suurin järvi Kaspianmeren, Yläjärven ja Victoriajärven jälkeen. Araljärven tilalla on nykyään useita erillisiä järviä ja autiomaata. Järvien yhteenlaskettu pinta-ala on 17 382 neliökilometriä, mutta pinta-ala vaihtelee runsaasti vuosittain. Amudarja ja Syrdarja ovat suurimmat järveen laskevat joet, joista Amudarjan virtaama saavuttaa nykyisin Araljärven vain ajoittain.


title: Aare

text: Aaren vesistön valuma-alue on 17 617 km². Valuma-alueen keskikorkeus on 1 050 metriä mpy. Vesistön itäisimmät alueet ovat Liechtensteinin rajan tuntumassa, Sargansin länsipuolella. Valuma-alueen läntisimmät osat ovat Geneven pohjoispuolella Juravuoristossa.


title: Vähä Arajärvi (Pälkäne)

text: Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Se sijaitsee Sappeenvuoren läheisyydessä Ylimmäisenvuoren, Järveinmaan ja Jokelanmäen välisessä painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven läheisyydessä on sijainnyt kaksi maatilaa ja rannoille on rakennettu viisi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Sappeen kylältä.


title: Aheru järv

text:
Järven pinta-ala on 233 ha (hehtaaria) ja se on 2,6 kilometriä pitkä ja 1,9 kilometriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 69,3 m meren pinnan yläpuolella. Kuussaarõ järven ja Härjäsilmän yhteinen laskuoja sekä Murujärven laskuoja laskevat eteläpäässä sijaitsevaan Karaskin lahteen. Sen huomattavin laskuoja on Laanemetsa oja, joka on samalla järven läpivirtausoja. Se lähtee järven luoteispäästä ja se laskee 200 metrin jälkeen pieneen Mudajärveen, josta se jatkaa matkaansa ensin etelään ja sitten länteen. Se yhtyy rajajokeen Koiva jõgeen 7,5 kilometrin päässä Aheru järvestä. Järven valuma-alueen laajuus on 52,4 km (neliökilometriä).
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys 4,5 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00880 km (kuutiokilometriä) eli 8,78 miljoonaa m. Järven rantaviivan pituus on 10,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsää tai soistunutta metsää. Seutu on harvaan asuttua seutua.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kuunnelmasarjan nimen keksi Ala-Tuuhonen. Vaikka Alpola ja Koskiluoma eivät pitäneet Kankkulan kaivo -nimestä, he eivät vaatineet sitä muutettavaksi eikä nimen vaihtaminen joksikin muuksi olisi sarjan tultua suosituksi ollut enää mahdollistakaan. Käsikirjoitusten laadinnassa oli muutaman vuoden ajan mukana myös Jukka Virtanen ennen siirtymistään televisio- ja elokuva-alalle. Alpola itse suunnitteli parin ensimmäisen vuoden ajan enemmän ohjelman rakennetta ja tyyliä kuin kirjoitti sketsejä ja hänen mukaansa Kankkulan kaivo ajautui lopullisiin uomiinsa vasta 1960-luvun puolella.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolla oli radiohupailu, joka pyöri Yleisradiossa vuosina 1958–1970. Sen luojat, käsikirjoittajat ja ohjaajat olivat yhtiön ajanvietetoimittajat Antero Alpola ja Aune Ala-Tuuhonen. Ohjelman huumori perustui toisaalta juhlavan ja rahvaanomaisen tyylin vastakkainasetteluun, toisaalta siihen, että tuolloin "sopimattomista" ja "kielletyistä" aiheista puhuttiin verhotusti. Sen voi nähdä kuvastaneen omalta osaltaan myös kiihtyvän maaltamuuton vuosiin 1960-luvulle ajoittunutta suomalaisen yhteiskunnan rakennemuutosta ja kaupunkilaisen ja maalaisen elämäntavan erilaisuutta. Lisäksi ohjelmaan sisältyneen musiikin ansiosta suomen kieleen syntyi uudissana humppa; kuunnelmasarja synnytti eräitä muitakin kielikuvia. Hupailua lähetettiin pääasiassa kesäisin.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolle antoi alkusysäyksen Yleisradion ruotsinkielisen toimituksen ohjelma "Dans på logen", jossa kansa oli kokoontunut viettämään kesäiltaa jollakin saaristopaikkakunnalla suorassa radiolähetyksessä. Alpola ja Ala-Tuuhonen päättivät kuitenkin luoda todellisessa tilanteessa tehdyn ohjelman sijasta täysin kuvitteellista maalaisyhteisöä kuvaavan, käsikirjoitukseen perustuvan ohjelman. Lisäksi Yleisradion ohjelmapäällikön Jussi Koskiluoman mielestä aika oli jo ajanut ohi ohjelmistosta poistuneiden Markus-sedän lastentunnin ja Suomisen perhe -kuunnelmasarjan kaltaisista ohjelmista ja uudentyyppiselle ohjelmalle oli näin syntynyt tarve.


title: Kankkulan kaivolla

text: Koska Kankkulan kaivon huumori perustui miltei yksinomaan haastattelijan ja kulloisenkin haastateltavan väliseen vuoropuheluun sekä siihen, minkälaisin sanoin ja äänenpainoin asiat ilmaistiin, Alpola piti mahdottomana ohjelman muokkaamista teatteriesitykseksi, televisionäytelmäksi tai elokuvaksi. Kuitenkin Suomen Filmiteollisuuden toimitusjohtaja Toivo Särkkä päätti vuonna 1960 kuunnelmasarjan suosion innoittamana tehdä samannimisen elokuvan, jonka hän ohjasi Aarne Tarkaksen kanssa. Elokuvan käsikirjoitti Reino Helismaa ja siihen sävelsi musiikin Toivo Kärki. Vaikka Helismaa kirjoitti myös lukuisia radiohupailuja – tunnetuimpana Villi länsi -aiheinen Laiska-Lassi –, hän ei missään vaiheessa osallistunut Kankkulan kaivolla -kuunnelmien käsikirjoittamiseen. Alpola ja Ala-Tuuhonen puolestaan eivät olleet lainkaan mukana Kankkulan kaivolla -elokuvan valmistamisessa, mutta eivät estäneet kuunnelman hahmojen käyttöä elokuvassa. Elokuva saavutti hyvän yleisömenestyksen, vaikka kriitikkojen arviot siitä olivat murskaavia.


title: Kankkulan kaivolla (elokuva)

text: Elokuva perustuu Yleisradion suosittuun radiohupailuun Kankkulan kaivolla, jota esitettiin radiossa vuodesta 1958. Elokuva on silloiseen SF-tyyliin nopeasti ja halvalla tehty. Eräät elokuvakriitikot ovat kutsuneet vuotta 1960 "suomalaisen elokuvan vuodeksi nolla" ja "Kankkulan kaivolla" -elokuvaa yhdeksi sen pohjanoteerauksista. Greta Brotherus kirjoitti arviossaan ensi-illan jälkeen: "Maisteri Särkkä on pohtinut todella pitkään, miten alas voi farssinteossa vaipua ennen kuin ollaan pohjalla. Nyt hän on lyönyt oman ennätyksensä."


title: Kankkulan kaivolla

text:
Kankkulan kaivolla -ohjelma kertoo Kankkula-nimisestä hämäläisestä maalaispaikkakunnasta, jonka keskuksena on kuuluisa Kankkulan kaivo. Perimätietona kerrotaan, että ainakin osalle sarjan hahmoista löytyisivät esikuvat Iitin Vuolenkosken kylästä, jonka asukkaat sarjan toinen kirjoittaja Aune Ala-Tuuhonen paikkakuntalaisena hyvin tunsi. Sarjan jaksot ovat rakenteeltaan parodioita suorista radiolähetyksistä: ohjelman juontajana toimii Speakeriksi kutsuttu radiotoimittaja (Hannes Häyrinen), joka puhuu suoraan yleisölle ja kiertää haastattelemassa Kankkulan asukkaita. Tyypillisessä jaksossa Kankkulassa vietetään jotakin juhlaa, kuten juhannusta, elonkorjuuta tai vaikkapa maatalousnäyttelyä, ja Kankkulan asukkaat ovat kokoontuneet kaivolle juhlimaan. Ohjelman sketsit on puettu haastattelujen muotoon, joissa mikrofonin ääressä ovat tavallisesti Speaker ja joku kankkulalainen. Ensimmäisessä jaksossa Speaker määritteli Kankkulan sijainnin seuraavasti:
Kankkulan kaivolla -jakso koostui Speakerin alku- ja loppujuonnoista sekä 6–10 sketsistä, joiden välit täytettiin musiikilla. Yksi jakso kesti keskimäärin 45 minuuttia. Vaikka jaksoissa oli yleensä jokin teema, niissä ei ollut varsinaista juonta, vaan kaikki sketsit olivat itsenäisiä. Ohjelmaa lähetettiin kesäisin 3–5 jakson verran; lisäksi talvella saattoi tulla erikoisjaksoja, joissa juhlittiin esimerkiksi kaivon jäätymistä, joulua tai jäidenlähtöä kaivosta. Antero Alpola piti hidasta tuotantotahtia tärkeänä tekijänä Kankkulan suosiossa ja pitkäikäisyydessä: kuuntelijat eivät kyllästyneet ohjelmaan, ja tekijöillä oli aikaa hioa ja kehitellä sketsejä.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivo -sarjassa ei kuvattu mennyttä aikaa eikä irvailtu maalaisväestölle – tätä ohjelman tekijät erityisesti korostivat –, siinä ei otettu kantaa politiikkaan eikä yhteiskunnallisiin asioihin, vaan sen tarkoitus oli Antero Alpolan mukaan ainoastaan huvittaa. Ohjelmasta puuttuivat leikinlasku ja lupsakkuus, kukaan henkilöhahmo ei kertonut kaskuja eikä nauranut. Tästä syystä ”Kankkulan vakaata kansaa” ja kuunnelman tapahtumapaikkaa ei voinut sijoittaa Itä-Suomeen.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolla -hupailua tehtiin kaikkiaan 53 jaksoa (niistä vuoden 1964 loppuun mennessä 36 jaksoa). Kaikkien käsikirjoitukset ja muutamaa yksittäistä poikkeusta lukuun ottamatta myös nauhoitteet ovat tallella Yleisradion arkistossa. Joulun aikaan 1967 Kankkulan väki kokoontui juhlistamaan kuunnelman 50. jaksoa paikkakunnan edustusparakkiin. Harmittomuutensa ansiosta Kankkulan kaivolla -sarja, joka kokosi eri sukupolvet nauramaan roolihenkilöiden edesottamuksille, kesti läpi 1960-luvun, jota sävyttivät erityisesti Reporadion aikaiset, tosin enimmäkseen television puolella käydyt kulttuurikiistat. Sarjan viimeinen jakso lähetettiin 4. heinäkuuta 1970. Tämän jälkeen jaksoja on lähetetty ajoittain uusintoina.


title: Kankkulan kaivolla (elokuva)

text: Kankkulan kaivolla on T. J. Särkän ja Aarne Tarkaksen ohjaama elokuva vuodelta 1960. jonka tuotti Suomen Filmiteollisuus.


title: Kankkulan kaivolla (elokuva)

text: Käsikirjoitus noudattelee melko uskollisesti alkuperäistä ideaa muun muassa Tippavaaran isännän kohdalla, jonka puheet tahtovat kääntyä kerta toisensa jälkeen vihjailuun pontikan keittämisestä. Tarina on komedia, jossa alkuperäisiä radiosketsejä on sidottu yhteen romanttisella juonella (nuori nimismies, jonka pitäisi käräyttää Tippavaaran isäntä pontikankeitosta, rakastuu tämän tyttärentyttärentyttäreen) ja Pumppu-Veikkojen musiikkiesityksillä.


title: Papilloomavirukset

text:
Papilloomavirukset aiheuttavat 6–8 prosenttia, naisilla jopa 12 prosenttia, kaikista syövistä.
Harald zur Hausen sai vuonna 2008 Nobelin lääketieteen palkinnon löydettyään 1980-luvulla syöpää aiheuttavia papilloomaviruksia ja työn seurauksena saatiin vuonna 2006 kehitettyä rokote. Tämän jälkeen murrosikäisiä ja nuoria aikuisia on rokotettu lukuisissa maissa sukupuoliteitse tarttuvia syöpävaarallisia alatyyppejä vastaan. Suomessa murrosikäisten tyttöjen HPV-rokotukset otettiin kansalliseen rokotusohjelmaan syksyllä 2013.


title: Papilloomavirukset

text: Papilloomavirukset (, HPV) ovat DNA-viruksia. Papilloomaviruksen alatyyppejä on suuri määrä, ja osa niistä on ihmisessä täysin oireettomia. Tietyt alatyypit aiheuttavat muun muassa syyliä, kondyloomaa sekä kohdunkaulan syöpää. Voimakkaasti yleistyneen kurkunpään syövän taustalla saattaa niin ikään olla kohdunkaulan syöpää aiheuttavat alatyypit, kun tartunta on saatu suuseksin välityksellä.


title: Papilloomavirukset

text: Niin sanotut korkean riskin HPV-virukset (mm. 16, 18, 31, 33, 35, 39, 45 ja 51) altistavat naispuoliset kantajansa kohdunkaulan syövälle. Useimmissa tutkimuksissa lähes kaikki kohdunkaulan syöpään sairastuneista naisista ovat saanet HPV-infektion ennen sairastumista. Näitä korkean riskin alatyyppejä tunnetaan 13kpl, mutta väestötasolla kaksi merkittävintä alatyyppiä ovat tyypit 16 ja 18, jotka aiheuttavat yli 70 % kaikista syöpätapauksista. Miehillä nämä korkean riskin alatyypit voivat aiheuttaa syöpää penikseen, peräsuoleen ja nieluun.


title: Papilloomavirukset

text: Papilloomaviruksia tunnetaan yli 100 alatyyppiä, jotka poikkeavat toisistaan lähinnä pintaproteiinien osalta. Alatyypistä riippuen virus käyttää isäntäsoluinaan ihon tai limakalvon keratinosyyttejä; osa alatyypeistä on oireettomia, mutta osa aiheuttaa syyliä. Ns. korkean riskin alatyypit ovat viruksia, jotka eivät aiheuta akuutteja limakalvo-oireita, mutta voivat aiheuttaa pitkäkeskoisen infektion, joka altistaa kohdunkaulan syövälle. Terveydelliseen riskiin perustuvan jaottelun lisäksi papilloomavirukset voidaan luokitella sukupuoliteitse leviäviin alatyyppeihin ja ei-seksuaalisesti leviäviin alatyyppeihin.


title: Kasvainvirus

text: Syöpää aiheuttavia viruksia voidaan torjua ennalta rokottamalla niitä vastaan. Muun muassa seksin kautta tarttuvaa ihmisen papilloomavirusta (HPV) vastaan voidaan rokottaa HPV-rokotteella. HPV:n tyypit 16 ja 18 liittyvät syöpiin, 6 ja 11 sukupuolielinten syyliin. HPV aiheutti vuoden 2011 arvion mukaan vuosittain noin 530 000 kohdunkaulan syöpätapausta, joista noin 70 % johtui HPV:n tyypeistä 16 ja 18. Lisäksi HPV tiettävästi aiheuttaa 90 % anaalisyövistä ja 50 % peniksen, emättimen ja suunielun syövistä. Maksasyöpää aiheuttavaa hepatiitti B:tä (HBV) vastaan voidaan rokottaa mm. hepatiittien A ja B yhdistelmärokotteena (esim. kauppanimi "Twinrix"). Hepatiitti C:tä (HCV) vastaan ei voida rokottaa, mutta sitä voidaan hoitaa viruslääkkein. Maailmanlaajuisesti kuolleisuus HBV:hen ja HCV:hen olivat 2013 määrällisesti lähes yhtä suuret myös muidenkin komplikaatioiden kuin maksasyövän osalta.


title: Emättimen syöpä

text: Emättimen syöpä on harvinainen naisten syöpä. Sairastumisriskiä siihen kasvattavat yli 60 vuoden ikä ja papilloomavirus. Alle kolme prosenttia kaikista gynekologisista syövistä on emättimen syöpiä. Suomessa emättimen syöpiä todetaan vuosittain 10–20. Mahdollisia emättimen syövän oireita ovat epätavallinen verenvuoto, patti emättimessä, lantiokipu ja kipu virtsatessa.


title: Sepelvaltimotauti

text: Naiset aliarvioivat riskiä. 45-65-vuotiaista suomalaisnaisista joka kahdeksas ja yli 65-vuotiaista joka kolmas sairastaa valtimotautia. Hyvä fyysinen kunto suojaa naisia valtimotaudeilta enemmän kuin miehiä. Liikunta lisää myös perusaineenvaihduntaa, rentouttaa ja vähentää stressiä. Usein jo pienikin muutos toivottuun suuntaan vahvistaa stressin hallinnan tunnetta. Naisten kolesteroliarvot saavuttavat miesten arvot 50 v. iässä ja kohoavat sen jälkeen niitä korkeammiksi. Systolinen verenpaine (korkeampi) saavuttaa miesten arvot 45 vuoden iässä ja ero kasvaa iän myötä. Perusaineenvaihdunta hidastuu 2 % 10 vuodessa yli 30-vuotiailla. Tupakointi on naisille hormonaalisista syistä miehiä haitallisempaa. Se vähentää sydäntaudeilta suojaavan estrogeenin tuotantoa. Tupakointi vaikuttaa yli 60 % nuorten naisten sydäninfarkteista. Riski kasvaa merkittävästi jo muutaman tupakan päiväannoksilla.


title: Papilloomavirukset

text: Papilloomavirukset ovat väestössä varsin yleisiä; erään tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa kunakin ajanhetkenä noin neljännes naisista on HPV-positiivisia. Papilloomainfektiot yleistyvät voimakkaasti sukukypsyyden saavuttamisen myötä ja 50 ikävuoteen mennessä noin 80 % naisista on jossakin elämänsä vaiheessa saanut ainakin yhden alatyypin HPV-tartunnan. Valtaosa HPV:n esiintyvyyttä koskevista tiedoista kattaa vain naispuolisen väestön johtuen suurempien haittojen painottumisesta naisiin. Miesten keskuudessa esiintyvyyden arvellaan kuitenkin olevan samaa luokkaa kuin naisilla.


title: Kondylooma

text: Erilaisia papilloomaviruksia tunnetaan yli sata, joista noin 30 pystyy elämään sukupuolielimien limakalvoilla, joista virustyypit 15 -17 ovat suuren riskin HPV-tyyppejä. Osa viruksista on matalan riskin tyyppejä, joista etenkin HPV-tyypit 6 ja 11 aiheuttavat kondyloomia. Osa viruksista aiheuttaa hoitamattomana riskin sairastua kohdunkaulansyöpään, minkä vuoksi kondyloomapotilaiden on suositeltavaa otattaa papakokeita säännöllisesti. Kuitenkaan pahanlaatuiset syöpää aiheuttavat HPV-virustyypit eivät aiheuta näkyviä syyliä. Syöpäriski on myös syynä siihen, että kaikkia todettuja kondyloomatartuntoja seurataan, vaikka suurin osa tartunnoista häviää itsestään parin vuoden kuluttua tartunnasta.


title: Seksitauti

text: Seksissä tarttuva papilloomavirus (HPV) voi aiheuttaa sukupuolielimeen syövän mutta myös lisäksi papilloomavirusta sisältänyttä sukupuolielintä nuolleelle kieli- tai suusyövän. Tunnettuja pappiloomaviruksesta syövän suun alueelle saaneita ovat esim. näyttelijä Michael Douglas ja laulaja Bruce Dickinson.


title: The Joulukalenteri

text: The Joulukalenteri on suomalainen vuonna 1997 valmistunut 24-osainen television huumoriohjelma, joka parodioi joulukalentereiksi kutsuttuja television lastenohjelmia. Sarjan pääosassa nähdään Trio Saletti, johon kuuluivat Seppo Korjus, Raimo Smedberg sekä Kari Lehtomäki.


title: Joulukalenteri

text: Joulukalenteri on usein pahvinen kuva, jossa on jokaista päivää kohden avattava luukku, jonka takaa löytyy pieni kuva, ja usein myös esimerkiksi makeinen tai pieni lelu. Kaupallisia versioita kalenterista on lukemattomia. Ensimmäiset suklaakalenterit tulivat Saksassa markkinoille vuonna 1958.


title: The Joulukalenteri

text: "The Joulukalenteri" on ivamukaelma vuodesta toiseen 1.–24. joulukuuta aina samoin teemoin lähetettävistä joulukalentereiksi kutsuttavista lastenohjelmista. Niinpä sarjassa käytettiin monia tällaisisten lastenohjelmien kliseitä kuten sitä, että tonttujen pitää suorittaa jokin vaikea tehtävä ennen joulua ja viime hetkellä ne onnistuvat tässä. Jakson alussa nähdään luukku, jossa on esityspäivän järjestysnumero ja luukun avauduttua kuvakulma siirtyy sen läpi. Teemoja kuitenkin käsiteltiin satiirisesti, ja mukana on sekä absurdia että ronskia huumoria. Lopuksi Virtanen muutaman kysymyksen ja taustalla soi jännittävä musiikki (esim. Kuka on tuo salaperäinen muukalainen pimeässä?). Virtanen sanoo lopussa aina "katso huominen jakso".


title: Joulukalenteri: Porokuiskaajan arvoitus

text: Joulukalenteri: Porokuiskaajan arvoitus on suomalainen tv-joulukalenteri, jonka on luonut muun muassa "Ella ja kaverit" -kirjoistaan tuttu kirjailija Timo Parvela. Joulukalenteri alkoi Yle TV2 -kanavalla joulukuun ensimmäisenä päivänä 2014 ja päättyi jouluaattona 2014. Se kruunasi Ylen lastenohjelmien 50-vuotisjuhlavuoden. "Porokuiskaajan arvoitus" on Ylen kaikkien aikojen katsotuin Joulukalenteri. Se keräsi päivittäin 500 000 katsojaa ja huomioitiin myös Kultainen Venla-ehdokkuudella Lasten- ja nuortenohjelmat -sarjassa. Joulukalenterin jatko-osa esitettiin Ylen Joulukalenterina joulukuussa 2016.


title: Joulukalenteri (televisio-ohjelma)

text: Joulukalenteri on joulun aikaan esitettävä televisio-ohjelmien lajityyppi, joka on yleensä suunnattu lapsille. Joulukalenteri on yleensä sarja, jossa on yksi jakso jokaiselle päivälle joulukuun 1. päivästä aina jouluaattoon. Idea jäljittelee joulukalenteri-esineitä, joissa on luukku jokaiselle 24 päivälle. Erityisesti pohjoismaisilla julkisen palvelun televisiokanavilla on pitkä joulukalenteriohjelmien perinne. Suomessakin television varsinaiset joulukalenteriohjelmat aloitettiin vuonna 1963 "Tähystäjätontun seikkailuilla".


title: The Joulukalenteri

text: Joulukalenterin sisäkohtaukset kuvattiin Saks Film & Tv:n studiossa Aarhusissa Tanskassa lokakuussa, ja ulkokuvaukset tehtiin Suomessa Kuusamon Rukalla marraskuussa 1997. Sarjan laulut nauhoitettiin MTV Oy:n musiikkistudiossa elokuussa 1997. Sarjassa esitetyistä lauluista julkaistiin albumi nimellä "Trio Saletti: Songs from The Joulukalenteri" vuonna 1997. Sarjasta oli tarkoitus tehdä jatko-osa, mutta tekijänoikeus- ja lupa-asiat estivät sen.


title: Luettelo televisiosarjan The Joulukalenteri henkilöistä

text: Tämä on luettelo vuonna 1997 valmistuneen, tanskalaiseen formaattiin perustuvan 24-jaksoisen The Joulukalenteri -televisiosarjan henkilöistä. The Joulukalenteri on parodinen versio lapsille suunnatuista tv-joulukalentereista. Se esitettiin MTV3:lla joulukuussa 1997 ja 1998 sekä Subilla joulukuussa 2007, 2017 ja 2018.


Joulukalenteri: Kadonneiden lahjojen tapaus on suomalainen tv-joulukalenteri. Joulukalenteri alkoi Yle TV2 -kanavalla joulukuun ensimmäisenä päivänä 2015 ja päättyi jouluaattona 2015. Sarjassa esiintyvät aiemmista TV2:n lastenohjelmista tutut Maltti ja Valtti. Ohjelma oli ehdolla vuoden 2016 Kultainen Venla -palkinnon saajaksi Lasten- ja nuortenohjelmat -sarjassa.


title: Joulukalenteri (albumi)

text: Joulukalenteri on Ilpo Hakalan, Jukka Leistin ja Pate Mustajärven muodostaman Niskavuoren Aarnet -ryhmän toinen albumi, ja nimensä mukaisesti joulukalenteri. Albumi sisältää kahden CD-levyn verran sketsejä ja joululauluja. Se julkaistiin vuonna 2003.