title: Länsigermaaniset kielet

text: Länsigermaaniset kielet muodostavat suurimman osan germaanista kieliryhmää. Siihen kuuluvat esimerkiksi englanti, saksa, friisi, afrikaans ja hollanti. Germaaniseen kieliryhmään kuuluvat kaksi muuta alahaaraa ovat itägermaaniset kielet ja pohjoisgermaaniset eli skandinaaviset kielet.


title: Friisin kieli

text: Friisi kuuluu englannin kielen tavoin indoeurooppalaisen kielikunnan germaanisten kielten länsigermaaniseen ryhmään. Friisi jakaantuu kolmeen kieleen: länsi-, itä- ja pohjoisfriisiin. Ensiksi ja viimeksi mainitut ovat myös kirjakieliä. Muiden muassa kielien vokaalijärjestelmät eroavat merkittävästi toisistaan.


title: Germaaniset kielet

text: Germaanisten kielten yhteinen kantamuoto on yhteisgermaaninen kieli, jota germaanit puhuivat luultavasti jo noin 500-luvulla eaa. rautakauden Pohjois-Euroopassa. Germaaniset kielet jakautuvat kolmeen eri alaryhmään: Itägermaanisia kieliä ovat muun muassa burgundi, gootti, krimin gootti ja vandaali. Nämä kielet ovat kuolleet niitä puhuvien kansojen joko hävittyä tai omaksuttua vuosisatojen saatossa uuden kielen. Ainoastaan gootin kielestä on säilynyt laajasti kieliaineistoa. Itägermaaniset kielet olivat melko kaukana nykyisistä länsigermaanisista kielistä, mutta lähempänä skandinaavisia kieliä.


title: Germaaniset kielet

text: Germaaniset kielet ovat indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Suurimmat kielet ovat englanti (n. 380 miljoonaa äidinkielistä puhujaa) ja saksa (n. 100 miljoonaa äidinkielistä puhujaa). Hollantia puhuu noin 22 miljoonaa, ja muilla germaanisilla kielillä on kullakin vähemmän kuin 10 miljoonaa äidinkielistä puhujaa.


title: Germaaniset kielet

text: Pohjoisgermaanisiin kieliin kuuluvat itäskandinaaviset ruotsi, norja ja tanska sekä länsiskandinaaviset islanti ja fääri sekä jo sammunut norni. Omaksi kielekseen voidaan erottaa myös Pohjois-Ruotsissa puhuttava älvdalska ja jo sammunut muinaisgutniska.


title: Grimmin laki

text: Germaanisten kielten lisäksi muissakin indoeurooppalaisissa kielissä on tapahtunut useita säännöllisiä äänteenmuutoksia, joilla on ollut suuri merkitys kielten sukulaisuussuhteiden tutkimisessa. Niinpä germaanisten kielten sananalkuista "b":tä vasta yleensä latinassa "f", kreikassa "ph", slaavilaisissa, balttilaisissa ja kelttiläisissä kielissä "b" sekä sanskritissa "bh", joka on ilmeisesti ollut myös indoeurooppalaisessa kantakielessä mutta myöhemmin muuttunut useimmissa kielissä joksikin muuksi. Toisaalta germaanisten kieltensananalkuista "f":ää vastaa latinassa, kreikassa, sanskritissa, slaavilaisissa ja balttilaisissa kielissä sekä ilmeisesti myös indoeurooppalaisessa kantakielessä "p", kun taas kelttiläisistä kielistä tämä sananalkuinen konsonantti on kadonnut kokonaan.


title: Yhdistynyt kuningaskunta

text: Valtakieli on englannin kieli. Yli puoli miljoonaa walesilaista puhuu kelttiläisiin kieliin kuuluvaa kymriä, jolla myös lähetetään radio- ja televisio-ohjelmia. Gaelia puhuu noin 58 000 ihmistä Skotlannissa, enimmäkseen Hebrideillä. Pohjois-Irlannissa 95 000 ihmistä puhuu iiriä. Kaikkiaan maassa puhutaan Ethnologuen määritelmien mukaan 12 alkuperäistä kieltä. Suurimpia maahanmuuttajien kieliä ovat punjabi (itä- ja länsipunjabilla yhteensä 574 000 puhujaa), urdu ja bengali (400 000 molempia) sekä joskus bengalin murteeksi laskettava sylheti (300 000 puhujaa)


title: Mau-mau-kapina

text: Tammikuun 24. päivänä 1953 joukko mau-mau-sissejä, jotka saattoivat olla uhriensa entisiä palvelijoita, surmasi panga-veitsillä Ruckin valkoisen viljelijäperheen – isän, äidin ja kuusivuotiaan pojan – näiden maatilalla. Valkoiset reagoivat tähän verityöhön raivokkaasti. Monet näistä ylempää keskiluokkaa edustaneista briteistä antoivat saman tien potkut kaikille kikujupalvelijoilleen pelätessään heidän olevan mau-maun kannattajia. Uudisasukkaat, niin miehet kuin naisetkin, aseistautuivat hankkien tuliaseita tarvittaessa vaikka salakuljettamalla, ja eräät suorastaan linnoittivat maatilansa. Monet liittyivät aseellisiin vapaaehtoisyksiköihin, kuten Kenian poliisireserviin tai kodinturvajoukkojen luonteiseen Kenian rykmenttiin.


title: Mau-mau-kapina

text: Mau-mau-kapina (tunnettiin myös nimellä Mzungu Arudi Ulaya Mwafrika Apate Uhuru ja Kenian hätätila) oli sotilaallinen kapina vuosina 1952–1960, joka oli mau-mau-liikkeen aloittama sissisota Kenian vapauttamiseksi Britannian siirtomaahallinnosta itsenäiseksi valtioksi. Liike syntyi kikuju-heimon maatyöläisten pettymyksestä siirtomaahallintoon. Mau-maun vapaustaistelu ei kyennyt vapauttamaan Keniaa sotilaallisella toiminnalla. Sen toiminta johti Kenian valkoisten siirtomaa-asukkaiden ja Britannian sisäministeriön väliseen luottamuspulaan, joka aikanaan myötävaikutti Kenian itsenäistymiseen 12. joulukuuta 1963.


title: Mau-mau-kapina

text: Maa- ja vapausarmeijoilla oli piilo- ja tähystyspaikkoja sekä tarvike- ja asevarastoja. Silti kalustosta oli pulaa. Mount Kenyan metsissä sijaitsevat piilopaikat suojattiin yksinkertaisilla ansakuopilla. Kapinalliset organisoivat toimintansa soluittain, mutta monet asejoukkiot käyttivät myös brittiarmeijan tapaisia sotilasarvoja ja joukko-osastoja. Oli myös omia tuomareita ja tuomioistuimia, jotka rankaisivat virheisiin syyllistyneitä mau-mau-sotilaita sakoilla ja muilla seuraamuksilla. Erityisesti Mau-mauhun kuulumattomien henkilöiden kanssa veljeileminen oli rangaistava rikos. Mau-mau-osastot olivat keskimäärin sadan miehen suuruisia. Kapinalla ei ollut kovin selvää johtoa, eivätkä erilliset osastotkaan juuri koordinoineet toimiaan. Aktiivisen siiven johtajista tärkeimpiä olivat Stanley Mathenge, Mount Kenyan mau-maun johtaja Waruhiu Itote (”General China”) ja Aberdarin metsän mau-mau-johtaja Dedan Kimathi.


title: Mau-mau-kapina

text: Sodanjulistus näyttää olleen vapausneuvoston äkkiväärimpien ainesten painostuksesta tehty strateginen virhe. Selkeää sotasuunnitelmaa ei ollut, sissisotaan koulutettuja sotilaita ei liioin, ajanmukainen aseistus puuttui ja kannatus tuli ainoastaan niiltä heimoilta, joilta valkoiset uudisasukkaat olivat rohmunneet maat. Brittisotilaiden vähälukuisuus, kansan tuki ja siirtomaaherrojen huono tiedustelu antoivat kuitenkin mau-maulle etulyöntiaseman vuoden 1953 alkupuolella. Suuret sissijoukot saattoivat liikkua vapaasti Aberdare-vuoriston ja Mount Kenyan alueiden ylänkötukikohdistaan surmaamaan yhteistoimintamiehiä ja hyökkäämään poliisin ja kodinturvajoukkojen syrjäisille vartioasemille. Yli 2 000 esivallalle kuuliaisen kikujun arvellaan saaneen surmansa: näiden joukossa oli monia varakkaita maanomistajia. Mau-mau iski öisin. Tavallisesti kohteina olivat syrjäiset maatilat, mutta myös nairobilaiset esikaupunkikodit. Vain tuliaseiden puuttuminen esti mau-mauta aiheuttamasta poliisille ja uudisasukkaille vakavia vahinkoja, ja se lienee ratkaissut sodan lopputuloksen.


title: Mau-mau-kapina

text: 25.–26. maaliskuuta 1953 kolmisen tuhatta kapinallista hyökkäsi Larin kylään, jonka asukkaat olivat englantilaismielisiä. Noin 70 siviiliä silvottiin hengiltä, useimmat muilla alueilla palveluksessa olleiden Kikuyu Home Guard -kodinturvajoukon sotilaiden vaimoja ja lapsia. Verilöyly sai suurta julkisuutta brittiläisissä tiedotusvälineissä, ja julkinen mielikuva mau-mau-kapinallisista verenhimoisina villeinä vahvistui. Seuraavien viikkojen aikana poliisi ja kodinturvajoukot surmasivat satoja kapinallisiksi epäiltyjä.


title: Mau-mau-kapina

text: Aluksi brittisotilailla oli vähänlaisesti tietoa mau-maun todellisesta organisaatiosta ja miesvahvuudesta. Korkeimmat upseerit pitivät mau-mau-kapinaa merkityksettömänä, ainakin samanaikaiseen Malakan sissisotaan verrattuna. Brittisotilaat eivät aina osanneet tai vaivautuneet erottamaan esivallalle lojaaleja siviilejä mau-mau-sisseistä, vaan tappoivat tai pahoinpitelivät kenet tahansa afrikkalaisen. Eräiden väitetään jopa keränneen kapinallisten irti leikattuja oikeita käsiä viiden shillingin maksua vastaan.


title: Mau-mau-kapina

text: Tammikuussa 1953 Vapausneuvostoksi ("Council of Freedom") uudelleenjärjestäytynyt keskuskomitea julisti vapaussodan alkaneeksi. Toisin kuin useimmat aikansa vapaussodat, tämä oli ennen muuta kaupunkityöväestön kapina, jota johtamassa ei ollut sosialistisia älykköradikaaleja. Salaisten komiteoiden verkosto oli määrä organisoida kapinallisarmeijan passiiviseksi siiveksi, joka toimi huolto-, aseidenhankinta- ja värväysosastona. Sodankäynnistä huolehti aktiivinen siipi, ns. maa- ja vapausarmeijat ("Land and Freedom Armies"), koska viljelysmaa ja vapaus olivat kikujujen tärkeimmät poliittiset tavoitteet. Maa- ja vapausarmeijojen aseina olivat keihäät, pitkät "simi"-miekat, sarvikuononnahasta tehdyt "kiboko"-ruoskat ja machete-viidakkovesuria muistuttava raivausveitsi "panga". Erityisen suosittu ase oli juuri panga, joka on Afrikan oloissa laajalti käytetty ja saatavissa oleva taloustyökalu. Ampuma-aseita maa-armeijalla oli vain viitisen sataa, ja myös kotitekoisia tuliaseita koetettiin valmistaa, mutta useimmat olivat vaarallisempia ampujalle kuin maalille.


title: Mau-mau-kapina

text: Huhtikuussa 1953 perustettiin kamba-heimon kapinallinen keskuskomitea "Kamba Central Committee". Kamba-heimon kapinalliset olivat kaikki rautatieläisiä, ja käytännöllisesti katsoen koko rautatietyöläistö oli heidän hallinnassaan. Kambat olivat myös määräävässä asemassa armeijan ja poliisin afrikkalaisyksiköissä. Samaan aikaan Narokin alueella ilmeni maasaiheimoon kuuluvien kapinallisjoukkojen toimintaa, jonka ehkäisytoimiin komennetut sotilaat ja poliisit kuitenkin nopeasti nujersivat.


title: Mau-mau-kapina

text: Kaikkia historiallisia yksityiskohtia ei vielä tunneta, mutta 1940-luvun loppupuolella kielletyn Kikuyu Central Association -järjestön johtokunta ryhtyi suunnittelemaan passiivista vastarintakampanjaa kikujujen maa-ahdingon tuomiseksi yleiseen tietoisuuteen. Kampanjaan valmistauduttiin alueen heimojen tapoihin kuuluvin valantekijäis- ja vihkimysriitein, jotka suorittaneet henkilöt uskoivat valan rikkomisen johtavan yliluonnolliseen kuolemaan.


title: Mau-mau-kapina

text: Kesäkuussa 1953 kenraali George Erskine saapui Keniaan ja ryhtyi johtamaan operatiivista toimintaa, jolloin brittien sodankäynti tehostui. Brittien puolelle palkattiin 20 000 uutta mustaa sotilasta, jotka pantiin sissien tukialueiden ”puhdistuksiin”. Kikujureservaatit julistettiin ”erityisalueiksi”: kuka tahansa, joka näillä alueilla ei noudattanut pysähtymiskomentoa, voitiin ampua heti. Tällä tekosyyllä ammuttiin usein epäiltyjä. Aberdare-vuoret ja Mount Kenya taas olivat ”kiellettyjä alueita”, joilta tavatut afrikkalaiset ammuttiin paikalla. Siirtomaahallitus loi myös ns. valejoukkoja ("pseudo-gangs"), jotka oli koottu vihkimysvaloistaan vapautetuista mau-mau-luopioista ja brittien afrikkalaisista liittolaisista, joita komensivat valkoiset upseerit. Valejoukot pyrkivät soluttamaan mau-maun rivit ja tekivät iskuja niiden selustaan. Niihin kuului myös valkoisia vapaaehtoisia, jotka koettivat naamioitua afrikkalaisiksi. Vuoden 1953 lopussa turvallisuusjoukot pyyhkivät Aberdaren metsän läpi niin sanotussa operaatio Blitzissä ja vangitsivat ja surmasivat 125 sissiä. Laajamittaisista hyökkäyksistä huolimatta britit tunsivat olevansa avuttomia päälle vyöryvää kapinaliikettä vastaan.


title: Meksiko

text: Meksiko on presidentiaalinen liittovaltio. Presidentti on sekä valtionpäämies että toimeenpanovallan ylin haltija. Hän on maan poliittinen johtohahmo, ja hän nimittää hallituksen ja on armeijan päällikkö. Presidentti valitaan suoralla kansanäänestyksellä kuusivuotiskaudeksi, eikä valinta toiselle kaudelle ole mahdollista. Erillistä varapresidenttiä ei ole, vaan presidentin estyessä viranhoidosta hänen sijaisensa on korkeimman oikeuden presidentti.


title: Meksikon historia

text: Vuoden 1994 alusta voimaan tullut vapaakauppasopimus NAFTA johti zapatista-kapinaan köyhässä eteläisessä Chiapasissa. Hallitus taltutti sen ja rauhansopimus solmittiin maaliskuussa. Vallankumouspuolueen presidenttiehdokas Luis Donaldo Colosio murhattiin samassa kuussa, mutta hänet korvannut Ernesto Zedillo voitti elokuun 1994 vaalit. Joulukuussa 1994 osakekurssit romahtivat, kun hallitus päästi peson kellumaan. Tammikuuhun 1995 peso menetti kolmanneksen arvostaan, minkä vuoksi Yhdysvaltain ja kansainvälisen yhteisön oli annettava Meksikolle 50 miljardia dollaria lainaa maan talouden pelastamiseen. Hallitus yritti vielä kukistaa zapatistoja, mutta myöntyi vuoden 1995 lopulla suurempaan autonomiaan mayoille. Kapina kiihtyi, kun vasemmistolainen EPR hyökkäsi hallituksen joukkoja vastaan 1996.


title: Meksiko

text: Meksiko vaurastui, ja myös poliittisesti rauhoittui, vaikka PRI hallitsikin puoluekenttää käytännössä ilman vastavoimia. Maassa oli kuitenkin myös levottomuuksia, kun Meksikon hallitus pyrki panostamaan vain ja ainoastaan talouskasvuun. Opiskelijoiden ja työväestön ääni pyrittiin pitämään sivussa. Sisäministeri Gustavo Díaz Ordaz halusi näyttää ulkomaalaisille vakaata maata Méxicon vuoden 1968 olympialaisissa. Hän määräsi muun muassa asevoimien ottamaan haltuunsa UNAM-yliopiston ja pidättämään opiskelijaliikkeen johtajia. Tilanne kärjistyi Tlatelolcon verilöylyyn, jossa surmattiin satoja opiskelijoita vain kymmenen päivää ennen olympialaisten alkua.


title: Meksiko

text: Ernesto Zedillo voitti elokuun 1994 vaalit. Joulukuussa 1994 osakekurssit romahtivat, kun hallitus päästi peson kellumaan. Tammikuuhun 1995 peso menetti kolmanneksen arvostaan, minkä vuoksi Yhdysvaltain ja kansainvälisen yhteisön oli annettava Meksikolle 50 miljardia dollaria lainaa maan talouden pelastamiseen. Hallitus yritti vielä kukistaa zapatistoja, mutta myöntyi vuoden 1995 lopulla suurempaan autonomiaan mayoille. Kapina kiihtyi kuin vasemmistolainen EPR hyökkäsi hallituksen joukkoja vastaan 1996. Joulukuussa 1997 puolisotilaalliset joukot tappoivat 45 intiaania chiapasilaisessa kylässä. Tapaus herätti kansainvälistä huomiota.


title: Luettelo Meksikon valtionpäämiehistä

text:
Sisällissota oli Meksikossa valtiollisen hajaannuksen aikaa. Liberaali hallitus johti maata aluksi Guanajuatosta ja myöhemmin Veracruzista käsin. Konservatiivit jotka vastustivat perustuslakiuudistusta taas perustivat kilpailevan hallinnon Méxicoon. Konservatiivit kutsuivat maalleen keisariksi Itävallan arkkiherttuan Maksimilianin, ja hajaannus loppui vasta Meksikon toisen keisarikunnan tappioon.
Meksikon toinen keisarikausi oli oikeasti jatkoa konservatiivien hallinnolle. Liberaalien erillistä hallitusta johti yhä Benito Juárez. Keisarin arvovalta ei ollut häävi, koska kansa piti häntä Ranskan nukkehallitsijana. Maksimilian teloitettiinkin Juárezin määräyksestä vuonna 1867, kun liberaalit olivat päässeet voitolle ja Meksikon valtiollinen hajaannus päättynyt.


title: Meksiko

text: Vuonna 1988 presidentinvaaleissa vaalikomissio julisti vallankumouspuolueen Carlos Salinasin voittajaksi vastustajien rikossyytteistä ja protesteista huolimatta. Salinas tuki uusliberalismia, kritisoi työväenliittoja ja maatalouden "ejido"-järjestelmää. Hän allekirjoitti NAFTA-vapaakauppasopimuksen Kanadan ja Yhdysvaltojen kanssa. Se ja vaatimukset intiaanien oikeuksien turvaamisesta johtivat zapatista-kapinaan köyhässä eteläisessä Chiapasissa. Hallitus taltutti kapinan ja rauhansopimus solmittiin maaliskuussa.


title: Meksiko

text: Meksiko palasi PRI-puolueen valtaan, kun vuonna 2012 Enrique Peña Nieto valittiin presidentiksi. Hänen valtakautensa alussa Meksikossa onnistuttiin uudistamaan muun muassa maan vanhentuneita viestintä-, energia- ja koulutusjärjestelmiä. Peña Nieton suosio kuitenkin romahti Igualan opiskelijasieppaustapauksen, hänen vaimonsa talokauppaskandaalin ja kituvan talouden takia.


title: Ihmisoikeudet Meksikossa

text: Meksikossa toimii julkinen ja laissa itsehallinnolliseksi eli poliittisesti riippumattomaksi määritelty Kansallinen ihmisoikeuskomissio (CNDH), jonka puheenjohtaja toimii Meksikon oikeusasiamiehenä. Sääntöjen mukaan senaatti nimittää komission puheenjohtajan ja neuvoston jäsenet neuvoteltuaan kansalaisjärjestöjen kanssa. Komission tehtävä on "suojella, tarkkailla, edistää, tutkia ja levittää tietoa Meksikon lainsäädännöllä suojelluista ihmisoikeuksista. Se ei kuitenkaan saa arvioida asioita, jotka liittyvät oikeusjärjestelmän toimintaan, vaaleihin tai työoikeuksien toteutumiseen.


title: Monacon politiikka

text: UND lähti vuoden 2003 vaaleihin uudella nimellä "Monacon liike" (""Rassemblement pour Monaco", RPM). Oppositio muodosti Stéphane Valerin johdolla suuren keskustalaisen koalition nimeltä "Monacon liitto" ("Union pour Monaco"), UPM). Liiton muodostivat "Ruhtinaskunnan liitto" ("l'Union pour la Principauté" (UP)), "Monacon tulevaisuuden kansallinen liitto" ("l'Union nationale pour l'avenir de Monaco" (UNAM) ja "Monacolaisen perheen edistäminen" ("la Promotion de la famille monégasque" (PFM)). Oppositiokoalitio sai 21 edustajapaikkaa ja historiallisen vaalivoiton, joka lopetti neljä vuosikymmentä kestäneen UND/RPM:n vallan. RPM sai vain kolme paikkaa.


title: Meksikon vallankumous

text: Uusia puolueryhmiä alkoi järjestäytyä ja sissiryhmittymät liikkuivat ympäri maata tuhoten ja polttaen monia suuria tiloja. Madero vangittiin myöhemmin Victoriano Huertan vallankaappauksessa. Lopulta Huerta surmasi hänet, joskaan tapahtumaa ei ole selvitetty. Huerta ei kuitenkaan saanut tilannetta hallintaansa, vaan epäjärjestys jatkui vuosien ajan. Pancho Villa riehui maan pohjoisosassa ja useat eri ryhmät taistelivat presidentin paikasta. Lopulta Venustiano Carranza anasti presidentin paikan vuonna 1915. Hän onnistui pysymään vallassa muutaman vuoden, mutta vuonna 1920 hänet kukisti hänen entinen liittolaisensa Álvaro Obregón, josta tuli maan vahva mies myös niiksi ajoiksi, jolloin hän ei ollut presidenttinä. Tämä lopetti levottomuudet, eivätkä ne alkaneet uudelleen huolimatta siitä, että Obregón murhattiin vuonna 1928. Tämän jälkeen PRI-puolue otti Meksikon tiukkaan hallintaan, ja vallankumous päättyi.


title: Giuseppe Tartini

text: Giuseppe Tartini (8. huhtikuuta 1692 – 26. helmikuuta 1770) oli italialainen säveltäjä ja viulisti. Suurin osa Tartinin sävellyksistä ovat viulusonaatteja ja -konserttoja.


title: Piran

text: Piran on säveltäjä-viulisti Giuseppe Tartinin syntymäpaikka (8. huhtikuuta 1692). Hänellä on ollut kaupungille suuri merkitys, ja Piranin keskusaukio Tartinijev trg eli Piazza Tartini onkin nimetty hänen mukaansa. Tartinin 200-vuotissyntymäpäivää juhlistamaan kaupunki rakennutti suuren patsaan hänen kunniakseen – patsas saatiin paikoilleen vuonna 1896. Nykyään se hallitsee keskusaukiota Pyhän Yrjön katedraalin edessä.


title: Giuseppe Tartini

text: Tartini syntyi Istrian niemimaalla Piranossa, joka on nykyään osa Sloveniaa ja nimeltään Piran. Giuseppe oli vanhempiensa Giovanni Antonio Tartinin ja Catarina Zangrandin neljäs lapsi. Isä Tartini oli Firenzestä kotoisin oleva menestynyt kauppias. Isä suunnitteli pojalleen pappisuraa. Poika kuitenkin kieltäytyi tästä, eikä uransa aikana kirjoittanut montaakaan uskonnollista sävellystä. Sen sijaan hän kirjoittautui Padovan yliopistoon vuonna 1709 lakia lukemaan. Yliopistossa Tartini kiinnostui enemmän musiikista ja otti viulutunteja Giulio di Terniltä. Vuosia myöhemmin asetelma kääntyi toisin päin. Vuonna 1710 Giuseppe solmi salassa avioliiton Elizabetta Premazoren kanssa. Tämä oli Padovan piispan sukulainen. Noin kolmen vuoden päästä avioliitto paljastui, ja pariskunnan piti paeta kaupungista. Tartini asettui Assisiin, jonka luostarissa asui joku hänen sukulaisensa. Giuseppe opiskeli viulunsoittoa nyt isä Boemon (luultavasti tsekkiläinen muusikko Bohuslav Cernohorsky) opastuksella. Muutaman vuoden kuluttua joku padovalainen vierailija tunnisti Tartinin, kun hän esiintyi. Sopu Padovan piispaa kanssa silti syntyi. Vuonna 1715–16 pariskunta muutti Venetsiaan.


title: Giuseppe Tartini

text: Vuonna 1769 vanha oppilas ja hyvä ystävä Nardini palasi Padovaan sairaan ystävänsä Tartinin tueksi. Tartinin vaimo oli kuollut edeltävänä vuonna. Toinen ystävä, sellisti Antonio Vandini, tuli myöskin Giuseppen avuksi, ja oletettavasti merkitsi ylös Tartinin elämän varhaisia vaiheita. Tartini kuoli Padovassa helmikuussa 1770. Tartini oli eläessään julkaissut akustiikkaa käsitteleviä tutkielmia, ohjemateriaalia ja lukuisia sävellyksiä. Suuri osa hänen sävellyksistään oli vielä käsikirjoituksina.


title: Giuseppe Tartini

text: Vuonna 1728 Tartini avasi Padovassa viulukoulun, “"Scuola di Nazioni"”, jonka maine tuli tunnetuksi kaikkialla Euroopassa. Hän kehitti oppilaiden keskuudessa suositun systemaattisen opetusmetodin. Monista hänen oppilaistaan tuli tunnettuja viulunsoittajia, jotka omaksuivat Tartinin opit. Hänen oppilainaan olivat muun muassa Pugnani ja Pietro Nardini. Leopold Mozart lainasi vapaasti Tartinin sääntöjä tutkielmassaan vuonna 1756. Tartini lähestyi viulua ja viulunsoittoa myös tieteellisesti. Hänen kirjastonsa käsitteli laajasti musiikkia, filosofiaa, uskontoa ja matematiikkaa. Hän perehtyi vakavasti esimerkiksi akustiikkaan. Tartinin soittotaitoa pidettiin merkittävänä sekä teknisen osaamisen että lyyrisen laadun osalta. Giuseppe Tartini oli vakava, harkitsevainen, tieteisiin suuntautunut, ja häntä arvostettiin sekä filosofina että muusikkona. Tapaa, jolla hän soitti adagion, pidettiin jäljittelemättömänä.


title: Giuseppe Tartini

text: Vuonna 1721, lähes 30-vuotiaana, Tartini nimitettiin Antonius Padovalaisen basilikan orkesterin johtajaksi. Tuossa virassa hän pysyi kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1765. Työsuhteen ehdot sallivat hänen ottaa myös ulkopuolisia toimeksiantoja. Hän oli tunnettu ja sai kutsuja esiintymään suurissa eurooppalaisissa kaupungeissa, mutta pysytteli enimmäkseen Italiassa. Vuoden 1723 alussa hän otti työtehtäviä vastaan Prahasta, mutta palasi takaisin Padovaan vuonna 1726. Pohjoinen ilmasto ei miellyttänyt miestä. Italiankiertueella noin vuonna 1940 hän kärsi käsivammasta ja vähensi sen jälkeen konsertointia.


title: Giuseppe Tartini

text: Venetsiassa asui ja työskenteli kuulu viulusti Francesco Veracini, jonka soitto vaikutti suuresti Tartiniin. Tartini paneutui viulunsoiton periaatteisiin ja etenkin jousiin Venetsiassa. Veracinin mielenterveys horjui ja lopulta petti, jolloin Tartini siirtyi Anconaan ja opiskeli intensiivisesti viulunsoittoa, jousia, kieliä, akustiikkaa ja erilaisia tekniikoita itsekseen. Thomas L. Phipson kirjoitti vuonna 1877, että tuolloin Tartini löysi ja otti selville viulusta sellaisia ominaisuuksia, joita yhä tänä päivänä hyödynnetään viulunsoiton opetuksessa.


title: Guglielmo Marconi

text: Marconi syntyi hänen isänsä omistamassa palazzo Marescalchissa (nyk. Palazzo Orlandini), Bolognassa, Italian kuningaskunnassa vuonna 1874. Hänen isänsä oli italialainen maanomistaja Giuseppe Marconi ja hänen äitinsä oli irlantilainen Annie Jameson, irlantilaisen viskimerkin Jamesonin perustajan tytär. Giuseppe oli aiemmin vuonna 1855 solminut avioliiton bolognalaisen naisen kanssa. Suhde päättyi kuitenkin vuotta myöhemmin, kun Giuseppen aviopuoliso kuoli synnytettyään Luigi-nimisen pojan. Leskeksi jäänyt Giuseppe muutti poikansa kanssa hänen isänsä luokse tämän ostamalle tilalle Villa Griffonelle, joka sijaitsi 11 kilometriä Bolognasta Pontecchiossa. Giuseppen isä huolehti silkkiperhosten toukkien kasvattamisesta, kun Giuseppe sai tehtäväkseen huolehtia tilan maista. Eräänä päivänä Giuseppe tapasi Bolognassa tulevan vaimonsa, joka oli tullut Italiaan opiskelemaan laulamista kun häntä oli kielletty laulamasta lontoolaisessa oopperatalossa. Ongelmana oli kuitenkin se, että 17 vuotta Annieta vanhempi Giuseppe oli italialainen ja jäänyt leskeksi, joten Jamesonin vanhemmat eivät hyväksyneet suhdetta. He onnistuivat kuitenkin pitämään toisiinsa yhteyden salaisen kirjeenvaihdon kautta ja he avioituivat Ranskassa toukokuussa vuonna 1864, jolloin Annie tuli täysi-ikäiseksi. Vuosi suhteen solmimisen jälkeen syntyi Alfonso Villa Griffonessa ja yhdeksän vuotta myöhemmin Guglielmo Bolognassa.


title: Giuseppe Taddei

text: Taddei syntyi Genovassa ja debytoi Roomassa 20-vuotiaana. Toisen maailmansodan syttyminen kuitenkin keskeytti alkavan uran. Sodan jälkeen hän nousi uudelleen suosioon ja pääsi esiintymään muun muassa Wienin valtionoopperaan sekä New Yorkin Metropolitan-oopperaan.


title: Pius X

text: Giuseppe Sarto syntyi vuonna 1835 Riesen kylässä, lähellä Venetsiaa. Hänen vanhempansa olivat postinkantajana toiminut Giovanni Battista Sarto sekä Margarita Sarto. Giuseppe Sarton isä Giovanni Sarto kuoli vuonna 1852, kun taas äiti Margarita Sarto eli nähdäkseen pojastaan tulevan kardinaali.


title: FC St. Pauli

text:
Vaikka jalkapallojoukkueen menestys on ollut vain kohtalaista, on seurasta tullut kultti-ilmiö ja sen ottelut vetävät paljon yleisöä. Seuran kannattajat tunnistaa merirosvolippusymboleista, vaikkei merirosvolippu olekaan seuran virallinen tunnus. Se kuvaa kuitenkin hyvin seuran punk-imagoa.
Seuran pahin vastustaja on vierasseura Hamburger SV, jonka kanssa St. Pauli on kilpaillut jo sadan vuoden ajan. HSV on Hampurin menestynein seura ja sillä on pieni uusnatsikannattajakunta, jonka kanssa St. Paulin faneilla on ollut yhteenottoja.


title: FC St. Pauli

text: St. Paulista on tullut Saksassa kulttijoukkue. Vuonna 1981 seuran yleisökeskiarvo oli vain 1 600, mutta 1990-luvun lopussa seuran areena oli useaan otteeseen loppuunmyyty. Seura oli ensimmäisiä seuroja, jotka pistivät jalkapallohuliganismin kuriin ja kielsivät nationalisteilta pääsyn areenalle. 1990-luvun alussa media alkoi kiinnostua seuran punk-faneista. Myös lempinimet, kuten "Freibeuter der Liga" ("Liigan merirosvot") ja "das Freudenhaus der Liga" ("Liigan ilotalo"), jota tosin St. Paulin kannattajat eivät itse käyttäneet, yleistyivät.


title: FC St. Pauli

text: Seuran juuret ovat kauempaa kuin vuodelta 1910, sillä sen juuret ovat alun perin "Hamburg - St. Pauli Turnverein von 1862" -seurassa. Seurassa alettiin pelata jalkapalloa vasta vuonna 1907 ja joukkue liittyi "Norddeutschen Fußball-Verbandiin" vuonna 1910. Se pelasi nimellä "St. Pauli TV" aina vuoteen 1924, jolloin se otti nimekseen "FC St. Paulin", joka on edelleenkin seuran nimi. Vuonna 1919 seura nousi pelaamaan korkeimmalle tasolle, mutta tuolloin Bundesliigaakaan ei tosin ollut vielä perustettu. Toisen maailmansodan loppuun saakka FC St. Pauli nousi ja putosi eri sarjojen välillä.


title: FC St. Pauli

text:
Toisen maailmansodan jälkeen seuraa odottivat todelliset haasteet. Sen areena oli tuhottu ja koko St. Paulin alue oli pahasti pommitettu. Joukkue lähti vuonna 1946 pelaamaan Hampurin Stadtligaa. Tällöin kuitenkin rakas arkkivihollinen Hamburger SV oli parempi. Seuraavana vuonna St. Pauli oli kuitenkin kaupungin mestari . Seuran ensimmäinen Oberliga-kausi oli 1947–1948. Vuonna 1963 valmistui seuran areena, Millerntor-Stadion, jossa seura pelaa edelleenkin pelinsä. Kun Bundesliiga perustettiin 1963, ei St. Paulia hyväksytty mukaan, vaan he joutuivat pelaamaan Regionalligassa.
Joukkue pääsi monesti yrittämään nousua korkeammalle, mutta ei kuitenkaan onnistunut siinä. Kun seura onnistui kaudella 1973–1974 sijoittumaan sarjassaan toiseksi, se nousi 2. Bundesliigaan, joka perustettiin vuonna 1974. Kaudella 1973–1974 joukkue oli murskaava tehden 113 maalia 36 pelissä, joka on edelleenkin seuran ennätys.


title: FC St. Pauli

text: Joukkueella on myös monia ystävyysseuroja ulkomailla. Näkyvin niistä on Celtic FC, jonka kanssa seuralla on paljon yhteyksiä. Syyksi tähän on arveltu sitä, että HSV:llä on ystävyysseurana Rangers F.C., joka on Celticin pahimpia kilpailijoita. Muita ystävyysseuroja ovat mm. Ternana Calcio (Terni, Italia), Hapoel Tel Aviv FC (Tel Aviv, Israel) ja Bohemians 1905 (Praha, Tšekki). Lisäksi "Ultrá Sankt Pauli"lla on ystävyyssuhde "Schickeria München"iin, FC Bayern Münchenin ultraryhmään.


title: FC St. Pauli

text:
Ensimmäisen 2. Bundesliiga kautensa joukkue aloitti hyvin sijoittuen kolmanneksi, ollen lähellä nousua 1. Bundesliigaan. Kausi 1975–1976 ei ollut kuitenkaan yhtä helppo. Joukkue sijoittui 20 seuran sarjassa 14:nneksi, mutta mikä tärkeintä, joukkue ei joutunut karsimaan sarjapaikastaan. Kausi 1976–1977 oli seurahistorian tärkein. Se hävisi vain kolmasti ja kauteen mahtui myös 27 ottelun mittainen tappioton jakso. Kauden päätteeksi joukkue nousi ensi kertaa Bundesliigaan, jonka joukkue oli asettanut tavoitteekseen jo ennen kauden alkua. “Bundesliiga-seikkailu“ alkoi joukkueelta hyvin: se voitti Werder Bremenin 3–1. Kaudella joukkue kohtasi myös vihollisensa eli HSV:n. Ensimmäisen ottelun St. Pauli voitti vieraissa, mutta toisen vei nimiinsä HSV. Kauden päätteeksi St. Pauli joutui putoamaan. Putoaminen jatkui kaudella 1978–1979 kun seura oli lähellä konkurssia ja se pudotettiin Oberligaan. Tällä kertaa putoamisen syynä ei siis ollut pelilliset syyt, sillä joukkue oli sarjassaan kuudes.
Köyhä seura taisteli faniensa avulla taloudellista ahdinkoaan vastaan ja onnistui säilyttämään paikkansa Oberligassa. Joukkue oli lähellä nousua, mutta ei kuitenkaan jaksanut loppuun saakka. Vasta kaudella 1983–1984 joukkue onnistui varmistamaan nousunsa takaisin 2. Bundesliigan. Tälläkään kertaa visiitti ei ollut pitkäaikainen vaan joukkue putosi kaudeksi 1985–1986 takaisin Oberligaan. Kun kerran kyseessä on St. Pauli, niin joukkue nousi samana vuotena takaisin 2. Bundesliigaan. Joukkue selviytyi yllättäen kolmanneksi, mutta ei pystynyt nousemaan Bundesliigaan, mikä tarkoitti uutta kautta toiseksi korkeimmalla tasolla. Kaudella 1987–1988 joukkue onnistui nousemaan Bundesliigaan. Joukkue sijoittui Bundesliigassa 10:ksi, joka tarkoitti sitä, että he pystyisivät pelaamaan seuraavallakin kaudella korkeimmalla tasolla. Kauden 1989–1990 päätteeksi joukkue sijoittui 13:ksi. Seuraavalla kaudella joukkue oli vasta 16. ja joutui karsimaan paikastaan. Karsintasarjassa kaksi tasapeliä ja yksi tappio merkitsivät putoamista seuraavaksi kaudeksi.
Uudistetussa 2. Bundesliigassa St. Pauli sijoittui ensimmäisellä kaudellaan neljänneksi. Kaudella 1992–1993 joukkue oli 17. välttäen näin niukasti karsinnat. Kausi 1993–1994 oli seuralta hyvä, mutta loppukauden tappiot laskivat lopulta sijoituksen jälleen kerran neljänneksi. Joukkue onnistui jälleen kerran nousemaan Bundesliigaan kaudella 1994–1995, kun se voitti kaikki kotipelinsä. Bundesliigassa joukkue oli 15. ja säilytti sarjapaikkansa. Jälleen kerran kauden päätteeksi edessä oli pudotus 2. Bundesliigaan, jossa joukkue sijoittui taas normaalille neljännelle sijalleen. Kaudella 1998–1999 nousu ei ollut lähelläkään, sillä St. Pauli oli vasta yhdeksäs.


title: FC St. Pauli

text: 2000-luku alkoi seuralta hyvin kun se pääsi jo neljännen kerran historiassaan nousemaan Bundesliigaan. Tälläkin kertaa joukkue kävi yhden vuoden vierailulla, jonka jälkeen se joutui putoamaan. Seuraavalla kaudella joukkue joutui putoamaan edelleen Regionalligaan. Joukkue haki monen kauden ajan vauhtia, kunnes sen onnistui nousemaan 2. Bundesliigaan kaudeksi 2007–2008. 2. Bundesliigassa joukkue sijoittui yhdeksänneksi. Kaudella 2009–2010 seura nousi jälleen ylimmälle sarjatasolle, josta se putosi jo yhden kauden jälkeen.


title: Hampuri

text: Hampuri on jalkapalloseurojen Hamburger Sport-Verein (HSV) ja FC St. Pauli kotikaupunki. HSV voitti 1983 Euroopan cupin (nykyisen Mestarien liigan edeltäjän) lyömällä Juventuksen Ateenassa 1–0. Tunnetuimpia HSV:n pelaajia ovat olleet Uwe Seeler ja Kevin Keegan. FC St. Pauli nousi kauden 06/07 päätteeksi 2. Bundesliigaan ja pääsi jo Bundesliigaan kaudeksi 10/11.


title: Deniz Aytekin

text: 1. huhtikuuta 2011 Aytekin oli tuomitsemassa pääsarjaottelua FC St. Paulin ja FC Schalke 04:n välillä, kunnes hänen avustava linjatuomarinsa Thorsten Schiffner tuomitsi kotijoukkue St. Paulin hyökkäyksen paitsioksi 89. peliminuutilla. Tästä tuohtuneena yksi kotijoukkueen kannattajista heitti Schiffneriä muovisella oluttuopilla. Tämän jälkeen Aytekin tuomitsi ottelun päättyneeksi hylkäyksellä vierasjoukkue Schalken voittoon numeroin 2–0. Lisäksi St. Pauli joutui rangaistuksena pelaamaan seuraavan kotiottelunsa tyhjille katsomoille.


title: Harry Schein

text: Schein ja Ingrid Thulin erosivat 1989. He olivat asuneet jo pitkään erillään ja asuivat eri maissakin mutta ystävyys säilyi. Heillä ei ollut lapsia.


title: Harry Schein

text: Harry Leo Schein,13. lokakuuta 1924 Wien, Itävalta – 11. helmikuuta 2006 Danderyd, Tukholman lääni, Ruotsi), oli itävaltalaissyntyinen ruotsalainen yritysjohtaja, kirjailija ja keskustelija ja myös keksijä, koulutukseltaan kemian insinööri. Hän oli keskeinen henkilö perustettaessa Svenska Filminstitutetia ja sen ensimmäinen toimitusjohtaja. Hänellä oli jonkin aikaa toimitusjohtajan tehtävä myös Investeringsbankenissa. Lisäksi hänellä oli useita muita keskeisiä tehtäviä elokuvan ja median piirissä.


title: Harry Schein

text: Schein oli 1971–1976 aktiivinen opetusministeriön selvityksessä. Tehtävän Filminstitutetissa päätyttyä hänestä tuli Sveriges investeringsbankin toimitusjohtaja 1983–1987. Hän oli myös muutamia vuosia Stimin ja Ruotsin yleisradion puheenjohtaja.Utbildningsdepartementet Schein harrasti vuosien ajan ahkerasti julkista keskustelua lehdissä, ja 1980-luvulla hänellä oli oma kolumnipalsta Dagens Nyheterissä. 1980 ilmestyi hänen omaelämäkertansa "Schein".


title: Harry Schein

text: Schein vietti lapsuutensa Wienissä Untere Weißgerberstraßen porvarillisessa ympäristössä. Isä Chaim Marcel Schein johti huolintayritystä. Schein tuli vuonna 1939 lapsena yksin Itävallasta Ruotsiin Kindertransportin kautta kiintiössä, joka Tukholman juutalaisella seurakunnalla (Mosaiska församlingen) oli. Hänen juutalainen äitinsä halusi pelastaa poikansa juutalaisvainoilta. Isä oli kuollut 1936. Äiti avioitui sen jälkeen uudestaan, mutta joutui toisen maailmansodan aikana tuhoamisleirille. Scheinin sisar muutti Yhdysvaltoihin.


title: Harry Schein

text: Sosialidemokraattina Schein rakensi laajan verkoston, johon kuului johtavia poliitikkoja, muita valtaapitäviä ja kulttuuripersoonia. Hän oli 1950-luvulta lähtien Olof Palmen ystävä ja pelasi tämän kanssa vuosien ajan tennistä. Nämä verkostot olivat keskeisiä, kun hän loi suuntaviivat Filminstitutetin perustamiseksi. Keskustelukirjassa "Har vi råd med kultur" (1962) hän esitti laatukulttuurinäkemyksensä.


title: Harry Schein

text: Kulttuurikirjoittajana hän aloitti uransa elokuvan maailmassa kriitikkona. Hän kirjoitti Bonniers Litterära Magasiniin 1948–1956 sekä Aftonbladetiin ja Aftonposteniin. Hän alkoi silloin kehittää yhä uudelleen esittämäänsä "laadun" vaatimusta, josta hän myöhemmin tuli kiistellyksi. Schein oli lähellä sosialidemokratiaa, ja hänen lukemattomat kommenttinsa eri aihepiireissä edustivat sosiaalidemokraattista näkökulmaa. 1940-luvulla hän liittyi riippumattomaan vasemmistoälymystön organisaatioon Clartéhen.


title: Harry Schein

text: Nuori Schein oli alkuun maatyöläisenä Smålandissa mutta muutti sitten Tukholmaan, jossa hän aloitti työt Wenner-Grens institutissa laboratorioapulaisena. Iltaisin hän opiskeli Stockholms Tekniska Institutissa ja valmistui 18-vuotiaana kemian insinööriksi. Hän pääsi sitten Merkantila Ingenjörsbyrån (Mibis) palvelukseen. 1950 hän sai Ruotsin kansalaisuuden, ja samana vuonna Ingmar Bergmanin isä Erik Bergman kastoi hänet kristinuskoon. Hän sai patentin vedenpuhdistusmenetelmälle ja hankki 1955 Mibisin itselleen, kun yritys yli ajautunut taloudelliseen kriisiin. Seuraavana vuonna hän avioitui näyttelijä Ingrid Thulinin kanssa. 1960 hän myi yrityksen Bonnierin omistamalle yritykselle (Bofö) ja tuli tätä kautta taloudellisesti riippumattomaksi.


title: Harry Schein

text: Scheinista tuli ruotsalaisen elokuvan keskeinen henkilö, kun hän 1960-luvun alussa ajoi läpi Svenska Filminstitutetin perustamisen ja Ruotsin ensimmäisen todellisen elokuvakoulun, sittemmin Stockholms dramatiska högskola, ja oli Filminstitutetin ensimmäinen johtaja (toimitusjohtaja 1963–1970 ja 1972–1978, hallituksen puheenjohtaja 1970–1978). Hän oli myös aloitteentekijänä Ruotsin elokuvan todellisessa elokuvauudistuksessa 1963, johon kuului, että kymmenen prosenttia lippujen tuotosta meni Svenska Filminstitutetille, ja sillä rahoitettiin ruotsalaista elokuvatuotantoa vuosikymmenten ajan.


title: Harry Schein

text: Ingmar Bergman ja Schein ystävystyivät vähitellen, mutta alkuun Schein suhtautui kriittisesti moniin Bergmanin elokuviin. Silti Bergman oli ainoa, joka mahtui Scheinin vaativan laatukäsityksen piiriin, kuten hän kirjoittaa teoksessaan "I själva verket: Sju års filmpolitik":


title: Theodor Scheinin

text: Scheininin vanhemmat olivat taidekauppias Moses Scheinin ja Esther Scheinin. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1942 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Scheinin väitteli 1958. Hän toimi valmistuttuaan lääkärinä useiden eri sairaaloiden kirurgisilla osastoilla, Oulun lääninsairalan kirurgian apulaisylilääkäri hänestä tuli vuonna 1963. Scheinin oli Helsingin yliopiston kirurgian professori 1971–1989 ja dosentti 1990–1993. Hänen tutkimusalaansa oli varsinkin verenkierto- ja hengityselinkirurgia.


title: Masku

text:
Masku on Suomen kunta ja keskiajalla perustettu kirkkopitäjä, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Maskusta on Raisioon 12 km, Naantaliin 15 km ja Turkuun 18 km. Naapurikuntia ovat Mynämäki, Nousiainen, Rusko, Raisio, Naantali ja Taivassalo. Kuhankuonon rajakivellä Maskun rajapisteen kohtaavat myös Aura, Pöytyä ja Turku.
Masku mainittiin itsenäisenä seurakuntana vuonna 1234. Siitä on erotettu Rusko ja Vahto. Vuoden 2009 alusta Lemun ja Askaisten kunnat liittyivät Maskuun. Uuden Maskun kunnan vaakunaksi valittiin aiempi Askaisten vaakuna.


title: Masku

text: Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Maskun kirkonkylä ei muodosta omaa taajamaansa, vaan se on kasvanut yhteen Turun keskustaajaman kanssa. Se ulottuu Maskun lisäksi usean Turun lähikunnan alueelle. Lemun kirkonkylä sijaitsee pääosin Maskussa, mutta pieneltä osin myös Nousiaisissa.


title: Masku

text: Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Liedon kunnan nykyisellä alueella.Maskun läpi kulkee valtatie 8 ja Uudenkaupungin rata. Valtatie 8 kulkee kunnan halki moottoritienä ja sillä on Maskun alueella kaksi eritasoliittymää. Turun tiepiirin käynnistämä hanke valtatien 8 rakentamisesta moottoritieksi välillä Raisio-Nousiainen valmistui loppuvuodesta 2016. Maskun eteläosassa moottoritien linjaus sijaitsee noin 2 kilometrin matkalta uudessa maastokäytävässä entisen valtatien länsipuolella. Tielinja jatkuu Maskun pohjoisrajalle moottoritienä noudattaen vanhaa valtatien linjaa.


title: Maskun kihlakunta

text:
Maskun kihlakunta () on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Turun ja Porin läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kihlakunnan ulkopuolella oli Naantalin ja Turun kaupungit. Kihlakunnan maapinta-ala oli 2 331,66 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 46 140 henkeä (31.12.1939).


title: Maskun vaakuna

text: Maskun vaakuna on Maskun kunnan tunnus, joka on alun perin hyväksytty Askaisten kunnan vaakunaksi. Se on saanut aiheensa marsalkka Mannerheimista, jonka syntymäkoti, Louhisaaren kartano, sijaitsee kuntaan liitetyn Askaisten kunnan alueella. Apilat puolestaan viittaavat maatalouteen.


title: Maskun museo

text: Maskun museo on Maskun kunnassa, Maskun kirkon lähellä sijaitseva museo. Maskun museo on perustettu 1974. Museon kokoelma on etupäässä talonpoikaisesineistöä ja esineistön kokonaismäärä on n. 1600. Lisäksi museossa on yli 450 kappaleen kirja- ja lehtikokoelma. Museossa on erillinen näyttelytila, jossa pidetään kesäaikana taidenäyttelyitä.


title: Maskun kirkko

text: Maskun kirkko on keskiaikainen kivikirkko, joka sijaitsee Maskussa. Kivikirkko rakennettiin todennäköisesti noin vuosina 1490–1510. Kirkko on pyhitetty Johannes Kastajalle ja Pyhälle Ursulalle. Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Maskun kirkon ja pappilan yhdeksi valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Kirkon lähellä sijaitsee Maskun museo.


title: Maskun Riviera

text: Maskun Riviera on Varsinais-Suomessa Maskun kunnan kaakkoisosassa sijaitseva hiekkakuoppa-alue. Kuopat syntyivät 1900-luvulla, kun alueelta kaivettiin hiekkaa lähialueiden useisiin merkittäviin rakennushankkeisiin. Pohjavesialueelle kaivetut kuopat täyttyivät sittemmin vedellä ja nykyisin alue on suosittu uimapaikka ja virkistysalue. Myös alueen luontoarvot ovat merkittävät.


title: Masku

text: Maskun tunnetuin nähtävyys on marsalkka Mannerheimin syntymäkotina tunnettu barokkityylinen Louhisaaren kartanolinna entisen Askaisten kunnan alueella ja siihen maisemallisesti liittyvä Askaisten keskiaikainen kivikirkko, jonka vuonna 1653 valmistuneet lyijylasi-ikkunat on arvioitu suomen vanhimmiksi. Askaisissa on myös Ritaripuisto.


title: Lemu

text: Lemu () on Suomen entinen kunta ja keskiajalla perustettu vanha kirkkopitäjä. Nykyään se on Maskua Varsinais-Suomen maakunnassa ja kuului aiemmin Länsi-Suomen lääniin. Lemun ja Askaisten kunnat liittyivät Maskuun vuoden 2009 alusta. Muodostetun uuden Maskun kunnan vaakunaksi valittiin Askaisten entinen vaakuna.


title: Siilon saaga

text: Siilo-saagan ensimmäinen osa "Siilo" kuvaa tiukan hierarkkista ja säännöllistä elämää maanalaisessa siilossa, jossa ihmiset elävät turvassa myrkylliseltä ulkomaailmalta. Kaikki kuitenkin muuttuu, kun seriffi Holston päättää vapaaehtoisesti alistua puhdistustuomioon ja mennä ulos kuolemaan. Uudeksi seriffiksi valitaan Juliette Nichols, joka alkaa pian esittää kiusallisia kysymyksiä.


title: Jussi Koskela

text: Nils-Börje Stormbomin mukaan "Täällä Pohjantähden alla" -trilogian ensimmäisen osan ruotsinkielisen käännöksen nimi "Högt bland Saarijärvis moar" – täsmälleen sama kuin Johan Ludvig Runebergin runon "Saarijärven Paavo" alkuperäinen nimi – ei ole valittu sattumanvaraisesti, vaan se on tarkoituksellisen ironinen. Runebergin kuvaamassa Saarijärven Paavossa ja Koskelan Jussissa on se yhteinen piirre, että kun halla vie viljasadon, kumpikin kaivaa "kaksin verroin suuremmat ojat". Sen sijaan Jussissa ei ole häivähdystäkään Runebergin sankarihahmon valoisasta, ylen määrin luottavaisesta, sankarillisen jalosta ja anteliaasta luonteenlaadusta. Päin vastoin koko kirjassa ei ole pahempaa kitupiikkiä kuin Jussi, jonka saituus ylittää usein koomisuuden rajat. Jos tekee ajatuskokeen ja asettaa Jussin talollisen paikalle, ei ole vaikeaa kuvitella, kuinka mariseva ja vaativa isäntä hän olisi ja mitä rengit ja torpparit hänestä ajattelisivat. Näin tilallisten ja tilattomien toimintaa ohjaavat samat lait ja heitä vaivaavat samat vajavaisuudet.


title: Siilon saaga

text: Kirjasarjan toinen osa "Siirros" kuvaa Siilossa esitellyn maailman alkuvaiheita. Yhdysvaltain nuori kongressiedustaja Donald Keene saa tehtäväkseen valvoa jättimäistä maanalaista rakennushanketta, ja sen todellinen tarkoitus alkaa vähitellen selvitä hänelle. Keene aikoo paljastaa siilon salaisuuden, mutta joutuu maksamaan aikeistaan kalliin hinnan.


title: Siilon saaga

text: Siilon saaga on Hugh Howeyn kirjoittama trilogia. Kirjasarja kuvaa post-apokalyptista maailmaa, jossa ihmiset asuvat maan alla valtavassa siilossa, koska ilma on maan päällä myrkyllistä hengittää. Elämä siilossa on tarkasti kontrolloitua, ja se on jaettu eri osastoihin, joilla kullakin on oma tehtävänsä siilon ylläpitämisessä. Myös ihmiset on jaettu eri luokkiin tehtäviensä perusteella. Syntyvyyttä säännöstellään arpajaisilla, ainoastaan voittoarvan lunastaneet saavat luvan hankkia lapsia.


title: Salla Simukka

text: Simukka teki kansainvälisen läpimurron Lumikki Anderssonista kertovalla trilogialla, jonka ensimmäinen osa "Punainen kuin veri" ilmestyi Suomessa keväällä 2013 ja toinen osa "Valkea kuin lumi" saman vuoden syksyllä. Kolmas osa "Musta kuin eebenpuu" julkaistiin helmikuussa 2014. Trilogian käännösoikeudet on myyty 52 maahan. Nimet viittaavat Grimmin veljesten satuun "Lumikki". "Helsingin Sanomien" kirjallisuuskriitikko Suvi Aholan mukaan kirjojen suosio perustuu Simukan tarinaperinteen ja populaarikulttuurin tuntemukseen. Trilogiasta on tekeillä myös elokuva. Huhtikuussa 2017 teos Punainen kuin veri oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja kirjallisuuden vientikeskus Filin tilastojen mukaan käännetty jo 35 kielelle (lisäksi kaksi käännöstä oli tekeillä). Teos oli kaikkien aikojen kolmanneksi käännetyin suomalainen romaani. Se oli käännösten lukumäärässä ohittanut Mika Waltarin Sinuhe egyptiläisen; tässä vaiheessa sitä runsaammin oli käännetty vain Kalevalaa (59 kielelle) ja Sofi Oksasen Puhdistusta (37 kielelle). Tässä vaiheessa myös teossarjan toinen osa oli käännetty 25 kielelle ja kolmas osa 30 kielelle, mikä merkitsee näidenkin kirjojen nousseen jo suomalaisen käännöskirjallisuuden top-20:een.


title: Karen Autio

text: Trilogian ensimmäisen osan "Second Watch" (Sonoris Press 2005) tarina kietoutuu vuonna 1914 tapahtuneeseen RMS Empress of Irelandin haaksirikkoon, jonka tuhannen hukkuneen joukossa oli 70 suomalaissiirtolaista, myös Aution sukulaisia. Päähenkilö on kymmenvuotias Saara Mäki. Tarinan jatko-osa "Saara’s Passage" julkaistiin 2008. Siinä tytön äiti on joutunut tuberkuloosisairaalaan, josta lähettää tyttärelleen kirjeitä. Trilogian päätösosa "Sabotage" ilmestyi 2013. Siinä Saara ja sanomalehtiä jakava pikkuveli Jussi seikkailevat ensimmäisen maailmansodan epäluuloisissa oloissa kotikaupungissaan Port Arthurissa.


title: Juice Leskinen

text: "Tauko I" oli osa trilogiaa, jonka Leskinen oli alun perin suunnitellut julkaisevansa yhtenä kolmoisalbumina. Trilogian seuraava osa "Tauko II" ilmestyi 1979 ja kolmas osa 1980 nimellä "XV yö (Tauko III)". Tauko-levyjen teemana on pidetty sitä, mikä on viihdetaiteilijan suhde itseensä, yleisöönsä ja toiseen ihmiseen. Viimeisen "Tauko"-levyn kaksiosainen nimi oli kompromissi, sillä uudessa Hi-Hat-levy-yhtiössä ei ymmärretty trilogian merkitystä. Levyltä julkaistiin single ”Ei elämästä selviä hengissä”/”Viidestoista yö”, jonka kummastakin kappaleesta tuli hitti.


title: Tiina Nopola

text: "Siiri"-sarja sai alkunsa Nopolan tyttären päiväkotimuistoista. Päiväkodissa oli kolme Otto-nimistä poikaa. Ensimmäisessä kirjassa Siiri haluaa kovasti saada koiran. Koiraa ei tule, mutta Siiri ystävystyy kolmen Oton kanssa. "Siiri"-kirjoja on käännetty ruotsiksi ja saksaksi.


title: Elina Rouhiainen

text: Vuosina 2012–2015 ilmestyi Rouhiaisen neliosaisen ihmissusiaiheisen Susiraja-fantasiakirjasarja. Kirjoja on pidetty uuskumman lajityyppiin kuuluvina. Vuonna 2017 ilmestyi Väki-trilogian ensimmäinen osa "Muistojenlukija". Se sai Topelius- ja Kuvastaja-palkinnot vuonna 2018. Teos oli myös Tulenkantaja-palkintoehdokkaana. Kirjoja on kuvattu urbaaniksi fantasiaksi ja niistä on kehitteillä myös televisiosarja.


title: Theó Angelópoulos

text: Angelópoulos teki 1980-luvulla toisen trilogian. Sen aiheena oli kadonneen henkilön tai oman identiteetin löytäminen. Angelópoulos kutsui itse trilogiaa ”hiljaisuuden trilogiaksi”. Ensimmäinen osa, "Taxídi sta Kýthira" (”Matka Kytheralle”, 1984) käsitteli historian hiljaisuutta, toinen osa "Mehiläishoitajan" ("O melissokómos", 1986) rakkauden hiljaisuutta ja kolmas osa "Usvainen maisema" ("Topío stin omíchli", 1988) Jumalan hiljaisuutta. "Taxídi sta Kýthira" pääroolissa on yleisen armahduksen aikana 1970-luvulla kotiinsa palaava mies, joka oli karkotettu maasta poliittisten syiden takia ja joka pyrkii rakentamaan uudelleen elämäänsä Kreikassa. Elokuva palkittiin Cannesissa parhaasta käsikirjoituksesta. "Mehiläishoitajan" pääroolissa oli Marcello Mastroianni eläköityneenä opettajana. Kolmas osa kertoo kahdesta lapsesta, jotka pyrkivät pääsemään junalla Kreikasta Saksaan etsimään isäänsä. Elokuva palkittiin Venetsian elokuvajuhlien Hopeisella leijonalla ja Euroopan elokuva-akatemian Euroopan elokuvapalkinnon parhaan elokuvan palkinnolla.


title: Nguyễn Ngọc Loan

text: Nguyễn Ngọc Loan oli Vietnamin tasavallan ilmavoimien prikaatinkenraali ja kansallisen poliisin päällikkö vuosina 1966–1968. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi Associated Pressin valokuvaaja Eddie Adamsin valokuvasta, jossa Loan teloittaa kansallisen vapautusrintaman jäseneksi epäillyn vangin päähän ampumalla Saigonissa vuonna 1968. Valokuva kuuluu Vietnamin sodan kuuluisimpiin. Loan menetti poliittisen vaikutusvaltansa Nguyễn Văn Thiệun noustua presidentiksi ja Saigonin kukistuessa vuonna 1975 hän pakeni Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli vuonna 1998.


title: Phước Longin taistelu

text: Yhdysvallat oli vetäytynyt Vietnamista Pariisin rauhan mukaisesti vuonna 1973 ja sotatoimet olivat päättyneet 28. tammikuuta. Todellisuudessa rauha ei ollut kuitenkaan lopettanut taisteluja Pohjois-Vietnamin ja Etelä-Vietnamin välillä, vaan useissa kylissä käytiin ankaria taisteluja vuoden 1973 aikana. Pohjois-Vietnamin johto oli kokoontunut lokakuussa 1974 keskustelemaan sodan tavoitteiden saavuttamisesta. Tuolloin etenkin Lê Duẩn toi esille Yhdysvaltojenuuden intervention epätodennäköisyyden etenkin Richard Nixonin erottua, sekä Etelä-Vietnamin armeijan huonon suorituskyvyn kuluneen vuoden aikana. Kommunistisen puolueen politbyroo pelkäsi kuitenkin edelleen Yhdysvaltojen uuden intervention mahdollisuutta, minkä lisäksi raskaan aseistuksen siirtoja Etelä-Vietnamiin ja joukkojen huoltoyhteyksien rakentamista ei oltu vielä saatu valmiiksi. Keskustelujen lopputuloksena päätettiin hyökätä Phước Longin maakunnassa Vietnamin keskisellä ylänköalueella lähellä Kambodžan vastaista rajaa. Tarkoituksena oli koetella Etelä-Vietnamin vastarintaa ja jos se jäisi vähäiseksi ja Yhdysvallat pysyisi sodan ulkopuolella, Pohjois-Vietnam jatkaisi tilanteen eskaloimista seuraavan vuoden puolella. Hyökkäys päätettiin toteuttaa joulukuussa 1974 ja sen suunnitteli kenraali Trần Văn Trà, joka kokosi kaksi jalkaväen divisioonaa, panssarivaunupataljoonan, tykistörykmentin ja ilmatorjuntarykmentin hyökkäystä varten. Etelä-Vietnamin puolella aluetta puolusti vain paikallisten joukkojen jäsenet, joiden tueksi lennätettiin yksi jalkaväen pataljoona.


title: Vietnamin sota

text: Vietnamin sota (myös "toinen Indokiinan sota", , , ”vastarintasota Yhdysvaltoja vastaan”) oli Vietnamissa vuosina 1954–1975 käyty sota, joka käytiin Pohjois- ja Etelä-Vietnamin valtioiden sekä kummankin osapuolen kansainvälisten liittolaisten välillä.


title: Vietnamin politiikka

text: Sota Kiinaa vastaan kesti valtion pohjoisissa maakunnissa kuukauden. Tämän jälkeen Vietnamin suhteet Neuvostoliittoon ja sen liittolaisiin SEV-valtioihin lähenivät entisestään. Vietnam sai 1980-luvun ajan taloudellista avustusta lähes kolme miljoonaa dollaria vuodessa Neuvostoliitolta ja SEV-mailta. Apu loppui Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen.


title: Vietnamin sodan vastaiset protestit Yhdysvalloissa

text: 21. lokakuuta 1967 järjestettiin yksi sodanvastaisen liikkeen suurimmista protesteista, kun arviolta 100 000 ihmistä tuli osoittamaan mieltään Lincoln Memorialille Washingtoniin. Mielenosoittajista noin 30 000 jatkoi matkaansa myöhemmin illalla Yhdysvaltain puolustusministeriön hallintorakennuksena toimivan Pentagonin edustalle. Mielenosoittajat ottivat yhteen rakennusta suojanneiden sotilaiden sekä liittovaltion seriffien kanssa, jonka seurauksena satoja mielenosoittajia pidätettiin. Yksi pidätetyistä oli kirjailija Norman Mailer, joka julkaisi seuraavana vuonna tapahtumista kertovan kirjansa "Yön armeijat" (). Kirjan julkaisu lisäsi liikkeen kannatusta entisestään. Toinen liikkeen kannatusta merkittävästi nostanut tekijä oli Martin Luther Kingin puhe vuodelta 1967; puheessaan King kritisoi liittovaltion varojen käyttämistä kotimaan asioiden sijaan Vietnamin sotaan sekä sitä, että Vietnamissa kuoli suhteessa huomattavasti enemmän mustaihoisia kuin valkoisia.


title: Vietnamin tasavallan ilmavoimat

text: Vietnamin sodan loppupuolella Yhdysvallat aloitti niin sanotun vietnamisaation, jonka tavoitteena oli antaa vastuu sodasta Etelä-Vietnamille. Operaatio Enhance lisäsi Vietnamin tasavallan ilmavoimien vahvuutta paperilla. Sen sotilaiden määrä vuonna 1972 oli 49 454 ja budjetti 542,8 miljoonaa dollaria. Tästä huolimatta kommunistien käynnistäessä viimeisen hyökkäyksensä etelää vastaan Vietnamin tasavallan ilmavoimat romahtivat. Yhdysvaltain kongressi oli vuosina 1974 ja 1975 rajoittanut Vietnamiin virtaavan rahan määrää, mikä teki esimerkiksi varaosien hankinnasta vaikeaa. Ilmavoimat ei myöskään koskaan saanut aikaiseksi tehokasta huoltojärjestelmää. Pohjois-Vietnamin joukkojen etelään tuomat Strela-2-ohjukset tekivät kaiken lisäksi ilmaiskuista aikaisempaa vaarallisempia.


title: Vietnam

text: Vuonna 1978 Vietnam valtasi Kambodžan, jossa valtaa pitivät punaiset khmerit, ja asetti valtaan tukijansa Heng Samrinin. Kiina epäili Vietnamin tiukkaa liittolaisuutta Neuvostoliiton kanssa ja arveli sen pyrkivän ylivaltaan koko niemimaalla. Kiina kosti käymällä helmi–maaliskuussa 1979 pienen, mutta verisen rajasodan Vietnamin kanssa. Sota nosti kiinalaisvastaisia mielialoja, ja Vietnamin kiinalaisvähemmistöä pakeni Vietnamista veneillä läheisiin maihin. Myöhemmin heitä seurasi myös muita kansallisuuksia Vietnamin taantuvan talouden ja sisäisten tukahdutustoimien vuoksi. Merimatkasta selvinneet venepakolaiset muodostivat suuria pakolaisleirejä ympäröivissä maissa, mikä sai aikaan kansainvälisen kriisin. Heitä tuli myös Suomeen pieni joukko, nykyiset suomenvietnamilaiset.


title: Vietnam

text: Kiinalainen kulttuuri on vaikuttanut Pohjois-Vietnamin musiikkiin ja oopperan muotoihin. Etelä-Vietnamissa on 1900-luvulla tehty länsimaisia musikaaleja muistuttavia musiikkinäytelmiä. Vesinukketeatterin perinne oli hiipumassa, mutta elpyi uudelleen. Nukketeatterilla on näissä osissa Aasiaa laajat perinteet niin hovissa (etenkin vuosina 1000–1400) kuin kansantaiteenakin, mutta vesinukketeatteri on pohjoisvietnamilainen erikoisuus. Siinä näyttelijät piileksivät bambuverhon takana vyötäisiään myöten vedessä, ja yleisö näkee veden päällä liikkuvat nuket mutta ei pinnan alla liikkuvia keppejä ja nyörejä.


title: Điện Biên Phủn taistelu

text: Tappio Điện Biên Phủssa merkitsi Ranskan siirtomaakauden päättymistä Aasiassa. Mustiin pukeutunut Ranskan pääministeri Joseph Laniel tiedotti tappiosta Ranskan kansalliskokoukselle. Poliitikot sysäsivät vastuun tappiosta asevoimille. Geneven rauhanneuvottelut olivat alkaneet jo jonkin aikaa ennen taistelun päättymistä. Neuvottelujen tuloksena Vietnam jaettiin kahtia 17. leveyspiirin kohdalta ja tarkoituksena oli, että maassa järjestettäisiin vaalit kahden vuoden sisällä. Vaaleja ei kuitenkaan lopulta koskaan järjestetty eikä neuvottelujen lopputulosta allekirjoitettu. Ngô Đình Diệm teki vallankaappauksen ja Vietnamin valtio julistettiin Vietnamin tasavallaksi eli Etelä-Vietnamiksi. Pohjois-Vietnamia hallitsi puolestaan Vietnamin työväenpuolue pääsihteerinään Ho Tši Minh.


title: Vietnamin sota

text: Yhdysvallat alkoi pommittaa Pohjois-Vietnamia pian sen jälkeen kun Pohjois-Vietnamin väitettiin hyökänneen torpedoveneillä yhdysvaltalaisia "Maddox"- ja "Turner Joy" -aluksia vastaan Tonkininlahdella. Tämä liittyi yhdysvaltalaisten ja etelävietnamilaisten operaatioihin Pohjois-Vietnamissa. Ilmahyökkäyksiin oli viimeisenä syynä se, että helmikuussa 1965 Vietkongin joukot hyökkäsivät Pleikussa ja Quy Nhơnissa Etelä-Vietnamin varuskuntia vastaan, jolloin 38 yhdysvaltalaista sotilasta kuoli. Pian sen jälkeen lentotukialus Rangerilta lähti pommittajia Pohjois-Vietnamin ilmatilaan pommituslennoille. Samaan aikaan Neuvostoliiton pääministeri Aleksei Kosygin oli vierailulla Pohjois-Vietnamin pääkaupungissa Hanoissa.


title: Ia Đrăngin taistelu

text: Pohjois-Vietnamin armeijan joukot olivat hyökänneet Yhdysvaltain erikoisjoukkojen Plei Men tukikohtaa vastaan Pleikun lounaispuolella Vietnamin keskiylängöllä 19. lokakuuta 1965. Tukikohtaa tukivat Vietnamin tasavallan armeijan joukot, sekä amerikkalainen 1. ratsuväkidivisioona. 27. lokakuuta kenraali William Westmorelandin komentama Military Assistance Command, Vietnam eli MACV määräsi 1. ratsuväkidivisioonan etsimään ja tuhoamaan prikaatinkenraali Chu Huy Mânin komentamat Pohjois-Vietnamin armeijan rykmentit 32, 33, ja 66. Myös pohjoisvietnamilaiset olivat kiinnostuneita taistelusta amerikkalaisia vastaan. 1. ratsuväkidivisioonan tukikohta An Khessa oli Mânin komentamien joukkojen tiellä näiden edetessä kohti Vietnamin rannikkoa ja hän halusi tiedustella amerikkalaisen divisioonan taistelutapaa. Ia Đrăngin laaksossa pohjoisvietnamilaisia komensi eversti Nguyễn Hữu An.


title: Irlanti

text: Irlanti (, ) on valtio, joka käsittää Irlannin saaren ja edustan pienemmät saaret, mutta ei kuitenkaan Irlannin saaren koillisosaa, Britanniaan kuuluvaa Pohjois-Irlantia. Valtion kokonaispinta-ala on 70 273 km ja sen väkiluku runsaat 4,6 miljoonaa. Se on ollut Euroopan unionin (aik. EEC) jäsen vuodesta 1973 alkaen. Irlannin pääkaupunki on itärannikolla sijaitseva Dublin.


title: Inarin alue

text: Inarin alue (vesistöaluetunnus 71.1) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 4 943,64 neliökilometriä, ja josta 4 923,00 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 20,64 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 29,69 %. Suomen puolisen vesistöalueen alarajana on valtakunnanraja, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 491,60 neliökilometriä. Koko vesistön pinta-ala on 14 512,34 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,38 %.


title: Grönlannin maantiede

text: Grönlanti on suureksi osaksi mannerjään peitossa. Saaren pinta-ala on 2 175 600 neliökilometriä, josta jäätöntä aluetta on 375 600 neliökilometriä. Toisen lähteen mukaan pinta-ala on 2 166 086 neliökilometriä ja jäätön ala 410 449 neliökilometriä. Jään peitossa on 1,7 miljoonaa neliökilometriä eli noin 80 prosenttia pinta-alasta. Rannikolla on runsaasti saaria. Grönlannin alue sijaitsee noin leveysasteilla 59–84° N, joten saaren eteläosa on samoilla leveysasteilla kuin Suomi. Grönlannin pohjoisin kohta on Kap Morris Jesup (83°20' N) ja eteläisin Cape Farewell (59°45' N). Grönlannin korkein kohta on Gunnbjørn 3 700 metriä merenpinnasta.


title: Alanen (Rantasalmi)

text: Järven pinta-ala on 1 000 hehtaaria eli 10 km². Se on 7,5 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä. Järven eteläosassa sijaitseva Korholansaaren niemi jakaa järven kahteen järvenosaan, joista pienempää ja kaakossa sijaitsevaa osaa kutsutaan Pieni-Alaseksi. Kahden jävenosan vuoksi järven nimenä on käytössä myös sen monikkomuoto.


title: Alasenjärvi (Lahti)

text: Järven pinta-ala on 275 hehtaaria eli 2,7 neliökilometriä. Se on 2,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Sillä on laaja järvenselkä, josta työntyy pohjoiseen Takkulanpohjan lahti ja etelään Joenpohjanlahti. Se on rantaviivaltaan selväpiirteinen järvi, vaikka sen etelärannoilla on joitakin niemiä. Suurin niemi on Harjuniemi, jonka läntiseen kainaloon Joenpohjanlahti jää. Itäpuolelle jää pieni lahti Herrasmanninkärjen väliin. Näiden itäpuolella sijaitsee Sotamiehenpohja, jota reunustaa Sepänniemi. Lounaisrannan Kotiniemi suojaa eteläpuolelle jäävää Joenpohjanlahtea sen luoteispuolelta. Järvessä on laskettu olevan kolme saarta. Niiden yhteispinta-ala on 0,04 hehtaaria, mikä on noin 0,01 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi ovat yli aarin kokoisia ja kolmas on pieni luoto. Saaret sijaitsevat aivan rannan tuntumassa.


title: Allahina

text: Allahinan kunnan pinta-ala on 1 551 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Naran piirin Dogofryn ja idässä Dabon, etelässä Kayesin alueen Diéman piirin Dioumara Koussatan ja lännessä Nioron piirin Koréra Korén, Baniéré Korén ja Diarran kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on ruohosavannia ja pensaikkoa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.


title: Alanen (Keuruu, Haapamäki)

text: Järven pinta-ala on 44 hehtaaria ja se on 1,6 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä..


title: Ilmoilanselkä

text: Järven pinta-ala on 1 475 hehtaaria eli 14,8 neliökilometriä. Se on 8,4 kilometriä pitkä ja 4,1 kilometriä leveä. Sillä on luoteisosassa nimeänsä kantava järvenselkä, joka kohtaa etelässä järvenkeskiosassa saariston. Järvenselän etelärannassa järvelle työntyy kaksi niemeä, joita kutsutaan Pärnäniemeksi ja Lentolankärjeksi. Saarten lounaispuolelle jää Karhunsaaren suojaan laajempi lahti, jossa sijaitsevat pienemmät Ilmoilanlahti ja Lehtelänlahti, ja saariston eteläpuolelle jää Liinaniemen suojaan toinen lahti, jota kutsutaan Matkantaustanlahti. Vielä voidaan mainita Ilmoilanselän pohjoisrannassa oleva pieni ja suojaisia Kuisemanlahti, joka jää Saksankärjen taakse. Lisäksi Lautisian eteläpuolella sijaitsee itärannalla Iso-Urpion ja Hevossaaren suojaama Niemelänlahti.


title: Islannin maantiede

text: Islannin korkein kohta on 2 119 metriä korkea Hvannadalshnúkur. Matalin kohta, joka on noin 260 metriä merenpinnan alapuolella, sijaitsee Jökulsárlónin laguunissa. Geologisesti Islanti on nuori maa ja sen muotoutuminen on edelleen käynnissä. Jähmettyessään tulivuorten purkauksien levittämät laavavirrat muodostavat kuhmuraisia laavikoita. Saaren rannikko on eteläosan ehjää rantaviivaa lukuun ottamatta muodostunut lukemattomista vuonoista ja poukamista. Rantaviivaa saarella on 4 988 kilometriä. Luonto on muovannut Þingvellirin kansallispuistoon mannerlaattojen saumakohtaan erääseen niemekkeeseen amfiteatteria muistuttavan muodostelman, jota Islannin parlamentti piti kotipaikkana.


title: Alainen Herajärvi

text: Järven pinta-ala on 98 hehtaaria ja se on 2,0 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä.Järven tilavuudeksi on saatu 4,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0040 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 4,1 metriä ja suurin syvyys on 14,0 metriä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 6,1 kilometriä.


title: Kortteinen (Ähtäri)

text: Järven pinta-ala on 107 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvenselkä on laaja ja avoin, mutta se on matalana paikoin kivinen. Järvessä on kartan mukaan kahdeksan saarta, jotka vaikuttavat olevan ruoppauskasoja rantojen puhdistuksen jäljiltä. Ruoppauspenkereiltä vaikuttavat myös kaksi kapeaa ja suoraa niemeä, joista pisin on 80 metriä pitkä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 0,49 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00049 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 0,46 metriä ja suurin syvyys on 1,0 metriä. Vaikka järvi on tasapohjainen, on syvin kohta löytynyt järven itärannan puolelta.


title: Liikunta

text: Liikunta on kokoava käsite, joka sisältää urheilun lisäksi fyysiseltä rasitukseltaan ja motiiveiltaan moninaisen liikuntaharrastuksen ja arkiliikunnan. Suomen liikuntalaissa liikunta on määritelty niin, että se ei sisällä huippu-urheilua. Terveysliikunnalla tarkoitetaan kaikkea fyysistä aktiivisuutta, jolla on terveyttä edistäviä tai ylläpitäviä vaikutuksia ilman intensiiviseen urheiluun liittyviä riskejä. Terveysliikunta jakautuu arkiliikuntaan ja kuntoliikuntaan. Terveysliikuntaa on sittemmin alettu kutsua "terveyttä edistäväksi liikunnaksi", ja tällä hetkellä hallintokielessä on käytössä terveyttä ja hyvinvointia edistävä liikunta, jonka määritellään tarkoittavan elämänkulun eri vaiheissa tapahtuvaa kaikkea fyysistä aktiivisuutta, jonka tavoitteena on terveyden ja toimintakyvyn ylläpitäminen ja parantaminen. Erityisliikunta on erityisryhmien liikuntaa. Arki- tai hyötyliikuntaa on harrastuksen ulkopuolinen fyysinen aktiivisuus (esimerkiksi työmatkapyöräily, portaiden kulkeminen, lumen luonti). Kuntoliikunta poikkeaa arkiliikunnasta tavoitteellisuutensa perusteella. Sitä harrastetaan fyysisen kunnon ylläpitämiseksi tai parantamiseksi. Kuntoliikunta (esimerkiksi sauvakävely, hölkkä, uinti, voimistelu) kehittää arkiliikuntaa tavoitehakuisemmin hengitys- ja verenkiertoelimistöä ja/tai tuki- ja liikuntaelimistöä. Kuntourheilua on esimerkiksi maratonin juokseminen.


title: Hyötyliikunta

text: Hyöty- eli arkiliikunta on liikuntaa jonkin muun tekemisen ohella eli ei pelkästään liikunnan vuoksi, siis jokapäiväiseen elämään kuuluvaa liikkumista - painojen nostelu kuntosalilla ei siis ole hyötyliikuntaa. Työmatkan tai muun välttämättömän matkan kulkeminen pyörällä auton sijasta, pihan haravoiminen tai portaiden käveleminen hissillä kulkemisen sijaan täyttää hyötyliikunnan kriteerit.


title: Uskonnollinen yhdyskunta

text: Kirkon ja valtion eron kannattajien mukaan valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Muun muassa Vapaa-ajattelijain liiton mielestä kaksi valtiokirkkoa, Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko, tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi, jotka perivät jäsenmaksunsa kuten muutkin yhdistykset eivätkä kirkollisveron kautta. Kirkoilla ei tulisi olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia. Lainsäädännössä ei liiton mukaan tarvita erillistä rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan käsitettä, vaan uskontokunnat voisivat järjestäytyä tavallisiksi yhdistyksiksi. Tämä parantaisi liiton mielestä uskonnonvapautta ja antaisi mahdollisuuden kuulua useisiin uskontokuntiin. Myös uuden uskontokunnan perustaminen helpottuisi.


title: Uskontokritiikki

text: Kirkon ja valtion eron kannattajien mukaan valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Heidän mukaansa kaksi valtiokirkkoa, Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko, tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi, jotka perivät jäsenmaksunsa kuten muutkin yhdistykset eivätkä kirkollisveron kautta. Kirkoilla ei tule olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia. Vapaa-ajattelijain liitto ja Suomen ateistiyhdistys vaativat lainsäädännössä myös uskonrauha- ja jumalanpilkkalakien kumoamista ja yleisen hautaustoimen siirtämistä valtiolle ja kunnille.


title: Katolinen kirkko Suomessa

text: Seurakunnan kirkko on Pyhän Henrikin katedraali, joka on valmistunut vuonna 1860 ja edustaa uusgoottilaista kirkkotyyliä. Sen ulkoseinustalla sijaitsevat Pyhän Henrikin, Pyhän Pietarin ja Pyhän Paavalin patsaat. Kirkon sisällä ovat myös Pyhän Marian ja Pyhän Joosefin patsaat. Kirkon alttariin on sijoitettu Pyhän Cyprianuksen, Pyhän Olavin ja Pyhän Birgitan reliikkejä. Toistaiseksi alttarissa säilytetään myös Pyhän Henrikin reliikkiä, mutta Museovirasto on vaatinut sen palauttamista Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymälle. Tämä on tulehduttanut katolilaisten ja luterilaisten välejä.


title: Kansallisarkisto

text: Vielä 1850-luvulla oli tavallista, että arkistorakennuksissa ei ollut erillistä makasiinitilaa, vaan aineisto oli tutkijoiden ja muiden vierailijoiden vapaasti käsiteltävissä. Kun British Museumissa ja Ranskan kansalliskirjastossa otettiin käyttöön erillinen makasiini, tällainen järjestely alkoi yleistyä muuallakin. Myös Valtionarkiston rakennukseen tuli erikseen tutkijatila ja makasiini, ja lisäksi niitä yhdistävä kapeampi virasto-osa. Lukusalissa oli suuret ikkunat, jotka toimivat samalla valaistuksena, sillä sähkövaloa ei vielä ollut ja kaasuvalo taas ei tullut kyseeseen paloturvallisuussyistä. Salin kulmissa oli asiakirjahissit, joilla painavia niteitä saatiin liikuteltua. Salin seinillä kulki rautaiset portaat ja kerrostasanteet. Myös makasiinissa oli suuret ikkunat valaistuksen vuoksi. Sen välitasojen lattiat rakennettiin valurautatangoista, jotta ikkunoista tuleva valo pääsisi mahdollisimman hyvin koko makasiiniin. Rakennuksesta tehtiin paloturvallinen rakennusainevalinnoilla sekä palomuureilla, jotka jakoivat makasiinin kolmeen palo-osastoon. Muilta osin paloturvallisen makasiinin hyllyt tehtiin tosin kustannussyistä puusta, mutta tämä oli yleinen käytäntö myös ulkomailla. Arkiston katolle sijoitettiin Carl Eneas Sjöstrandin veistosryhmä, jonka keskellä on Suomea edustava naishahmo ja sen vierellä kirjuri ja historiankirjoittaja. Valtionarkisto oli valmistuessaan Euroopan modernein arkistorakennus.


title: Suomen hallintolainkäyttö

text: Evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa ja toimielimissä noudatetaan pääsääntöisesti samaa valitusmenettelyä kuin kunnissa. Kirkkoneuvoston ja seurakuntaneuvoston antamasta päätöksestä tehdään oikaisuvaatimus. Vastaavasti kirkkovaltuuston, tuomiokapitulin, hiippakuntavaltuuston, kirkollisten vaalilautakuntien ja kirkkohallituksen päätöksiin sekä oikaisuvaatimuksen johdosta tehtyihin kirkko- ja seurakuntaneuvoston päätöksiin haetaan muutosta kirkollisvalituksella. Kirkolliskokouksen ja piispainkokouksen päätöksistä ei saa valittaa.


title: Turun linnalääni

text: Turun hiippakunnan suurin kirkollishallinnollinen alueyksikkö 1500-luvulla oli rovastikunta, jollaisia oli Varsinais-Suomessa neljä kappaletta. Kihlakuntajako oli keskeisessä asemassa myös kirkon hallinnossa, sillä rovastikunnat oli nimetty kihlakuntien mukaan. Niiden nimet olivat Halikon kihlakunnan rovastikunta, Maskun kihlakunnan rovastikunta, Piikkiön kihlakunnan rovastikunta ja Vehmaan kihlakunnan rovastikunta. Hallinnollinen ja kirkollinen aluejärjestelmä poikkesi kuitenkin toisistaan eli kihlakuntien ja rovastikuntien alueet eivät olleet yhteneväisiä. Merkittävä poikkeama oli esimerkiksi se, että Halikon länsiosa kuului Halikon kihlakunnan rovastikuntaan, mutta Piikkiön kihlakuntaan, ja Satavan saari kuului Maskun kihlakunnan rovastikuntaan, mutta Piikkiön kihlakuntaan. Myös Auran seudun kohdalla oli poikkeama, sillä se kuului Piikkiön kihlakunnan rovastikuntaan, mutta Maskun kihlakuntaan.


title: Ihmisoikeudet Suomessa

text: Kirkon ja valtion eron kannattajien mukaan valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Suomessa on kirkon ja valtion eron kannattajien mielestä kaksi valtiokirkkoa, Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko (jotka itse kutsuvat itseään kansankirkoiksi), jotka tulisi muuttaa nykytilanteen vastustajien mielestä tavallisiksi yhdistyksiksi. Rahoituksensa kirkkojen tulisi hoitaa kuten muutkin yhdistykset, eikä kirkollisveron kautta. Kirkoilla ei tulisi olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia. Tätä ajaa muun muassa Vapaa-ajattelijain liitto.


title: Tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattisuus

text: Liikkeen toiminnalle on leimallista verkostomaisuus ja muuttuvuus. Se korostaa tietoista uskonnollista kääntymystä, yliluonnollisen kokemisen ymmärtämistä arkielämään kuuluvaksi ja emotionaalisesti latautuneita jumalanpalveluksia. Uuskarismaattisuuden eri suuntaukset korostavat erilaisia opillisia ja rituaalisia ulottuvuuksia, kuten parantumista ja ihmeitä, yltäkylläisyyttä ja menestystä, evankeliointia, palvontaa ja ylistystä sekä apostolista seurakuntamallia.


title: Vilho Koskela

text: Vilho Koskela on hämäläisen pienviljelijän ja punapäällikön Akseli Koskelan ja Elina Kivivuoren esikoispoika. Hän syntyy kuvitteellisessa Pentinkulman kylässä vuonna 1913 ja kuolee jatkosodassa vuonna 1944.


title: Vilho Koskela

text: Vilho tulee tarinaan mukaan Pohjantähti-trilogian toisen osan ensimmäisessä luvussa. Hän on syntyessään normaalikokoinen, painaa ”rohkeen kolme ja puoli kiloo”. Hänen isovanhempansa ovat Johannes ja Alma Koskela sekä Otto ja Anna Kivivuori. Hänen kummeikseen valitaan eno Janne Kivivuori ja tämän Sanni-vaimo. Jannen ja Sannin poika Allan on Vilhon ainoa serkku. Vilhon toinen eno, Oskari Kivivuori, kaatuu Suomen sisällissodan loppuvaiheessa. Hänen molemmat setänsä, Aleksis Johannes ja August Johannes Koskela, taistelevat sisällissodassa punaisella puolella, ja heidät teloitetaan sodan päätyttyä. Vilholla on kaksi pikkuveljeä, Eero ja Voitto, jotka molemmat kaatuvat talvisodassa. Hänen nuorin veljensä, vuonna 1927 syntyvä Juhani Koskela, ei joudu sotaan ja perii Koskelan tilan. Vilhon neljäs sisarus on pikkusisko Kaarina Koskela.


title: Vilho Koskela

text: Jatkosodan syttyessä Vilho Koskela on lähes 30-vuotias. Hänen alaisuudessaan palvelevat sotilaat ovat ymmärtäväisempiä Koskelaa kuin toista joukkueenjohtajaa, luutnantti Lammiota (joka myöhemmin aktiiviupseerina nousee kapteeni Kaarnan paikalle komppanianpäälliköksi) kohtaan. Koskela on hiljainen, rauhallinen ja ystävällinen, ja onnistuu siksi saamaan sotilaidensa luottamuksen. Vahäpuheisuutensa takia hän saa lisänimen Ville Vaitelias. Koskela on sangen vaatimaton ja usein enemmän sotilas kuin upseeri. Käydessään kotona syyskesällä 1942 Vilho Koskela esittää isänsä kanssa keskustellessaan pessimistisiä arvioita sodan lopputuloksesta ja pitää Saksan häviötä mahdollisena – jo kauan ennen Stalingradin taistelua. Koskela kuolee kesän 1944 torjuntataisteluiden aikana. Hänet ammutaan konepistoolilla hänen tuhotessaan vihollisen panssarivaunun kasapanoksella, ja hänen yrityksensä estää suomalaisten linjaa hajoamasta valuu hukkaan.


title: Vilho Koskela

text: Väinö Linnan oman kertoman mukaan Vilho Koskelan esikuva oli nilsiäläinen Einari Kokkonen. Kokkonen oli pientilallisen poika, joka hyvänä hiihtäjänä oli osallistunut talvisodassa vaativiin partioretkiin ja yleni sotien aikana alikersantista kapteeniksi. Kokkonen antoi aineksia etenkin Linnan "Tuntemattomassa sotilaassa" kuvaamaan Vilho Koskelan luonteeseen ja preussilaisen sotilaskurin ajatusta loukkaavaan johtamistapaan. Linna myös piti savolaista Kokkosta niin ”hämäläisen oloisena”, että saattoi käyttää häntä hämäläisen Koskelan esikuvana. Toinen Koskelan hahmoon aineksia antanut upseeri oli Pertjärven taistelun jälkitoimissa kaatunut Niemelä-niminen luutnantti, jota Linna myös arvosti johtajana. Niemelä oli luonteeltaan Kokkosta tylympi, mutta vain ihmisenä, ei johtajana. Kokkosen tavoin Niemelä, joka sivilissä oli ollut autonapumies, yleni sodan aikana alikersantista komppanianpäälliköksi.


title: Vilho Koskela

text: Vilho Johannes Koskela on kuvitteellinen hahmo Väinö Linnan romaaneissa "Tuntematon sotilas" (1954) ja "Täällä Pohjantähden alla" (1959–1962). "Tuntemattomassa sotilaassa" Koskelan sotilasarvo on aluksi vänrikki ja myöhemmin luutnantti. Hän kaatuu jatkosodassa 1944.


title: Tauno Koskela

text: Koskelan vanhemmat olivat tehtailija Iisak Viktor Koskela (ent. Grönfors) ja Elli Aliina Tamminen. Hänen vanhempi veljensä oli kirjailija Unto Koskela. Koskelalla oli myös veli Otto ja sisar Hilppa. Koskela oli naimisissa AK Seppisen tyttären Anna-Liisan kanssa. Heile syntyi kaksi poikaa, Tapani ja Hannu. Koskela tuli ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta 1936 ja lähti aluksi opiskelemaan teologiaa Helsingin yliopistoon pariksi vuodeksi. Hän valmistui kuitenkin kansakoulunopettajaksi Jyväskylän Kasvatusopillisesta Korkeakoulusta 1943 ja filosofian kandidaatiksi Turun yliopistosta 1956. Koskela toimi äidinkielen lehtorina Rauman seminaarissa 1964–1972 ja didaktiikan lehtorina Rauman opettajankoulutuslaitoksessa 1972–1979.


title: Vilho Koskela

text: Helsingin Sanomien entisen elokuvakriitikon Helena Yläsen mielestä Vilho Koskelaa ei voi ajatella ilman tietoa myöhemmästä "Täällä Pohjantähden alla" -trilogiasta. Jo "Tuntemattomassa sotilaassa" Väinö Linna kertoo Koskelan taustasta poikkeuksellisen paljon, enemmän kuin kenestäkään muusta romaanin henkilöstä. Yläsen mukaan Vilhossa yhdistyvät kaikki hänen perheensä hyvät ominaisuudet: hänen isoisänsä Jussin sisu, isoäitinsä Alman käytännöllisyys, isänsä Akselin johtajankyvyt sekä toisen isoisänsä Oton ja enonsa Jannen nokkeluus. Mahdollisesti hänellä on myös äitinsä Elinan hymy.


title: Unto Koskela

text: Koskelan vanhemmat olivat tehtailija Iisak Viktor Koskela (ent. Grönfors) ja Elli Aliina Tamminen. Hän tuli ylioppilaaksi 1928 ja toimi rautatievirkailijana 1925-1927. Koskelan nuorempi veli oli kirjailija ja opettaja Tauno Koskela. Hän opiskeli Helsingin ja Turun yliopistoissa ja työskenteli Länsi-Suomi-lehden toimittajana ja pakinoitsijana. Koskela kuului opiskeluaikanaan V. A. Koskenniemen johtamaan kirjalliseen piiriin, mutta siirryttyään Helsinkiin hän liittyi Tulenkantajiin.


title: Vilho Koskela

text: Asevelvollisuutensa Vilho suorittaa Hennalassa Tampereen rykmentissä. Samassa paikassa hänen punakapinallinen isänsä oli sisällissodan loppuvaiheessa vangittuna. Rivissä Vilho ”oppii helposti kaiken”, ja hän jatkaa aliupseerikouluun. Komennusta sinne pidetään hieman erikoisena miehen edellä mainitun ”suuren punaisen sukurasituksen” tähden: isä, setämiehet ja Oskari-eno taistelivat sisällissodassa punaisten puolella ja Janne-eno on pesunkestävä sosiaalidemokraatti. Ensisijaiset syyt komennukselle aliupseerikouluun ovat Vilhon menestyminen hiihtokilpailuissa ja muissa ”ruumiinharjoituksissa” sekä hänen erinomainen ampujantaitonsa. Heti asepalveluksen jälkeen Vilho palaa kotitilalleen Koskelaan.


title: Vilho Koskela

text: Vilho Koskela on esimerkillinen hahmo ystävällisyytensä vuoksi ja onkin miestensä ihannoima johtaja. Hän on mukana sekä talvi- että jatkosodassa. Talvisodan jälkeen Koskela komennetaan upseerikouluun, ja hän jää armeijaan ylimääräisesti palkattuna vänrikkinä. Palveluksessa hän on vähä-ääninen, hieman kömpelö, mutta asiallinen ja saa miehensä opetetuiksi siinä missä muutkin. Kotilomalla Pentinkulmalla välirauhan aikana keväällä 1941 opettaja Pentti Rautajärvi tekee hänen kanssaan sinunkaupat: ”Kun tässä kerran upseeritovereita ollaan. Tästä lähtien Pentti.”


title: Leonid Brežnev

text: Brežnev oli syntyisin Kamenskojesta, raskasteollistetusta Itä-Ukrainasta ja kansallisuudeltaan venäläinen. Hän opiskeli metallurgiaa ja valmistui vuonna 1935 insinööriksi Kamenskojen metallurgisesta instituutista ja työskenteli Itä-Ukrainan rauta- ja terästeollisuudessa. Hän liittyi kommunistisen puolueen nuorisojärjestöön, Komsomoliin 1923 ja puolueeseen 1931.


title: Leonid Brežnev

text: Leonid Iljitš Brežnev (, ; 19. joulukuuta 1906 Kamenskoje – 10. marraskuuta 1982 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko.


title: Leonid Andrejev

text: Andrejev syntyi Orelin alueella vuonna 1871 virkamiesperheeseen. Hän opiskeli lakia Pietarin yliopistossa ja Moskovan yliopistossa, mutta opinnot eivät sujuneet hyvin: vastoinkäymiset saivat Andrejevin yrittämään useita kertoja itsemurhaa. Hän jättikin pian lakiuran ryhtyen toimittajaksi. Andrejev alkoi myös harrastaa valokuvausta. Hän meni naimisiin kreivitär Wielhorskan kanssa, ja heidän vuonna 1906 syntyneestä pojastaan tuli myöhemmin myös kirjailija.


title: Sergei Brin

text: Sergei Brin syntyi perheeseen, jonka molemmat vanhemmat olivat juutalaisia Moskovan valtionyliopiston kasvatteja. Perheellä oli Moskovan keskustassa kolmen huoneen asunto, jossa asui myös Sergein isoäiti. Vuonna 1977 Brinin isä päätti Varsovassa järjestetyn matematiikkakonferenssin aikana muuttaa pois Neuvostoliitosta. Perheen äiti ei ollut halukas muuttamaan. Viisumianomus jätettiin syyskuussa 1978. Toukokuussa 1979 Sergei ja hänen vanhempansa muuttivat Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin. Isä Mihael Brin työskentelee nykyisin matematiikan professorina Marylandin yliopistossa ja äiti on tutkijana NASAn Goddard Space Flight Centerissä.


title: Leonida Georgijevna Romanova

text: Leonidalle ja Vladimirille syntyi vuonna 1953 tytär suuriruhtinatar Maria Vladimirovna. Maria oli naimisissa vuosina 1976–1986 Preussin prinssin Franz Wilhelmin (s. 1943) kanssa ja avioliitosta syntyi poika Georgi vuonna 1981. Leonida seurasi tiiviisti miestään läpi avioliiton ajan ja asui Madridissa, Bretagnessa ja Pariisissa. Ensimmäisen kerran hän vieraili Venäjällä puolisoineen kommunismin kaatumisen jälkeen marraskuussa 1991.


title: Nikolai Breško-Breškovski

text: Nikolai Breško-Breškovski syntyi puolalais-ukrainalaiseen aatelissukuun. Hänen äitinsä oli narodnikki ja sosialistivallankumouksellisten johtaja Jekaterina Breško-Breškovskaja. Äidin pidätyksen ja karkotuksen takia Nikolai kasvoi enonsa luona Volynian Zaslavissa. Valmistuttuaan Rovnon reaaliopistosta vuonna 1893 hän muutti Pietariin, jossa hän työskenteli valmisteveroviraston tarkastajana. 1890-luvun puolivälissä hänestä tuli ammattikirjailija.


title: Leonid Sobolev

text: Leonid Sobolev syntyi entisen upseerin ja virkamiehen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin merisotakoulussa ja palveli upseerina laivastossa vuoteen 1931 saakka. Vuonna 1930 hän liittyi puna-armeijan ja laivaston kirjailijayhdistykseen ja toimi sen Leningradin osaston sihteerinä. Vuodesta 1934 lähtien hän kuului Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallitukseen.


title: Leonid Stadnyk

text: Stadnyk syntyi Žytomyrin alueella. Hän oli alun perin pituuskasvultaan normaali. Huomattava muutos asiassa alkoi vasta 13-vuotiaana suoritetun aivoleikkauksen seurauksena. Hyvänlaatuinen aivokasvain vaikutti Stadnykin aivolisäkkeeseen, joka säätelee kasvuhormonin tuotantoa. Lääketieteellisesti tilaa kutsutaan nimellä akromegalia. Sittemmin tutkimuksissa selvisi, että kasvain oli kuollut itsestään. Aikaisemmin Guinnessin ennätysten kirjassa maailman pisimmän miehen titteliä piti pitkään hallussaan kiinalainen Bao Xishun, kunnes Stadnyk viimein antoi lontoolaisen professorin Michael Besserin mitata itsensä.


title: Leonid Brežnev

text:
Brežnev oli ollut liian nuori osallistumaan vallankumoukseen ja Vladimir Leninin kuoleman jälkeiseen valtakamppailuun, ja hänen aikanaan Josif Stalin oli ehdoton johtaja. Stalinin puhdistukset 1937–1939 avasivat nuorelle polvelle monia paikkoja puolueen ja valtion johdossa.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941 Brežnev oli evakuoimassa monia tärkeitä tehtaita, ennen kuin Dnepropetrovsk joutui Saksan armeijan valloittamaksi 26. elokuuta. Monen puolueen alemman johtoportaan johtajan tavoin Brežnev määrättiin puna-armeijan joukko-osaston poliittiseksi komissaariksi. Ukrainan jouduttua yhä enenevässä määrin natsi-Saksan ja sen liittolaisten, Ukrainassa pääasiassa romanialaisten, haltuun, ei alueilta, joilta oli jouduttu vetäytymään, tarvittu neuvostoliittolaista siviilihallintoa ja puoluejohdolla oli yhteiskunnallista kokemusta.


title: Irina Derevko

text: Irina Derevko syntyi 22. maaliskuuta 1951 Moskovassa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hänet rekrytoitiin KGB:lle hänen ollessa 18-vuotias. Hänet määrättiin viettelemään CIA:n agentti Jack Bristow ja varastamaan CIA:n tietoja, eritoten koskien Projekti Joulua, joka koulutti lapsia "nukkuviksi agenteiksi". Hän meni naimisiin Jackin kanssa nimenään Laura Bristow ja he saivat tyttären, Sydneyn. Vuonna 1981 hän lavasti kuolemansa ja katosi. Näihin aikoihin Irinalla oli ollut suhde Jackin kollegan Arvin Sloanen kanssa, jonka kanssa hän sai tyttären, Nadian, joka vietiin Irinalta heti tämän syntymän jälkeen.


title: Irène Némirovsky

text: Némirovsky syntyi vuonna 1903 Ukrainassa juutalaiseen pankkiiriperheeseen. Isän suku oli kotoisin Ukrainasta Nemirovin kaupungista. Isä Léon Némirovsky syntyi Jelizavetgradissa, äiti Fanny (Faïga) syntyi Odessassa. Perhe pakeni Venäjän vallankumouksen alettua ensin Pietarista Moskovaan ja sieltä joulukuussa 1917 Suomeen Terijoen Mustamäelle ja toukokuussa Helsinkiin. Suomessa he asuivat maaliskuuhun 1919. Vallankumouksen jälkeisinä vuosina juutalaisia vainottiin Venäjällä kiihtyvään tahtiin, joten sinne ei ollut paluuta.Suomesta perhe siirtyi ensin Tukholmaan ja asettui sitten Pariisiin. Ranskassa he olivat jo aiemmin pitäneet tapana käydä vuosittain. Némirovsky on kuvannut Suomen-aikaa kokoelmaan "Sunnuntai ja muita kertomuksia" sisältyvissä kahdessa 1930-luvulla kirjoittamassaan novellissa "Aino" ja "Viinihuurut" sekä laajasti romaanissa "Le Vin de solitude"". Teksteistä kuvastuu lämpimiä muistoja vaatimattomissa oloissa vietetyistä ajoista. Suomessa vietettyyn aikaan osui sisällissota, jota Némirovsky kuvaa novelleissaan.


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text: "Paratiisin lasten" tapahtumat sijoittuvat Pariisin teatterimaailmaan Ludvig Filipin valtakaudelle (1830–1848) ja keskittyvät joskus "Rikosbulevardiksi" nimitetyllä Boulevard du Templella sijaitsevaa "Funambules"-teatteria ympäröivälle alueelle. Keskeisenä aiheena elokuvassa on kurtisaani Garancen, jota esittää maineikas Arletty, kauneus ja karisma. Neljä miestä, miimikko Jean-Gaspard eli Baptiste Deburau (Jean-Louis Barrault), näyttelijä Frédérick Lemaître (Pierre Brasseur), varas Pierre François Lacenaire (Marcel Herrand) aatelisherra Édouard de Montray (Louis Salou), ovat rakastuneet Garanceen, ja heidän kiistansa johdattavat tarinaa eteenpäin. Garance on hetkellisesti jokaisen kanssa, mutta hylkää heidät heidän yrittäessään painostaa häntä heidän ehdoillaan saneltuun rakkauteen. Eniten kärsii miimikko Baptiste tavoitellessaan saavuttamatonta Garancea.


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text: Garancea kosiskelevat neljä miestä perustuvat todellisiin 1800-luvun ranskalaisiin henkilöihin. Baptiste Debureau oli tunnettu miimikko ja Frédérick Lemaître kiitetty näyttelijä elokuvassa kuvatulla "Rikosbulevardilla". Pierre Lacenaire oli pahamaineinen ranskalainen rikollinen, kreivi Édouard de Montrayn hahmo taas oli saanut innoituksen de Mornyn herttuasta.


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text: Elokuva tehtiin toisen maailmansodan aikana saksalaisten miehittäessä Ranskaa. Teoksen tapahtumapaikkana on näennäisesti pariisilainen teatteri 1830-luvulla, mutta siinä nähdään vertauskuvia elämästä saksalaisten miehittämässä Ranskassa. Se kertoo kauniista kurtisaanista Garancesta ja neljästä miehestä, jotka kukin rakastavat häntä omalla tavallaan: miimikosta, näyttelijästä, rikollisesta ja aatelismiehestä.


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text: Tuotanto viivästyi jälleen, kun liittoutuneet nousivat maihin Normandiassa, mutta viivästys saattoi olla tahallinenkin, jotta elokuva valmistuisi vasta Saksan miehityksen päätyttyä Ranskassa. Kun Pariisi vapautui elokuussa 1944, näyttelijä Robert le Vigan, jonka roolina muuten oli ilmiantaja-varas "Jericho", Vastarintaliike tuomitsi kuolemaan yhteistoiminnasta natsien kanssa ja hän joutui pakenemaan kirjailija Célinen kanssa Sigmaringeniin, jonne Vichyn hallitus siirtyi maihinnousun jälkeen. Hänen tilalleen valittiin pikahälytyksellä Pierre Renoir, ranskalaisen ohjaajan Jean Renoir vanhempi veli ja kuuluisan taiteilijan poika, ja useimmat kohtaukset jouduttiin tekemään uudestaan.. Vigan tuomittiin natsien yhteistoimintamiehenä 1946. Jäljelle jää yksi kohtaus Viganista roolihamossa toisen osan keskellä , kun Jericho tekee jälleen paljastuksia Nathalielle. Elokuvan valmistuttua Arletty sai jälleen osakseen syytöksiä yhteistoiminnasta. Hänen historiaan jäänyt vastauksensa oli: "Sydämeni on ranskalainen, mutta perseeni on kansainvälinen."


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text: Näihin henkilöihin pohjautuvan elokuvan tekeminen sai alkunsa Carnén ja Jean-Louis Barrault'n tavattua sattumalta Nizzassa, jolloin Barrault esitti ajatuksen Debureaun ja Lemaîtren hahmoihin pohjautuvasta elokuvasta. Carné pohti juuri tuolloin, millaisen elokuvan hän tekisi seuraavaksi, ja ehdotti aihetta ystävälleen Jacques Prévertille. Alkuun Prévert suhtautui vastahakoisesti käsikirjoituksen tekemiseen miimikosta, jonka hahmossa ei tietenkään tulisi ilmi hänen vahvuutensa dialogin kirjoittajana, mutta hän huomasi mahdollisuuden ottaa mukaan häntä kiehtovan "rikolliskeikari" Lacenairen hahmo. Koko Ranska oli silloin Saksan miehittämä, ja Prévertin on kerrottu sanoneen "En saisi lupaa tehdä elokuvaa Lacenairesta, mutta voin kyllä sijoittaa Lacenairen Debureauta käsittelevään elokuvaan".


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text:
Elokuvan tekeminen oli äärimmäisen hankalaa, Carné joutui palkkaamaan avustajiksi natsien kanssa yhteistoiminnassa olevia ihmisiä samalla kun juutalaiset lavastesuunnittelija Alexandre Trauner ja säveltäjä Joseph Kosma joutuivat työtä tehdessään piileskelemään ja heidän osuutensa kirjattiin salanimille. Saksan miehityksen aikaiset rajoitukset määräsivät muun muassa, että elokuvan enimmäispituus on 90 minuuttia, joten elokuva jouduttiin jakamaan kahtia, osiin "Le Boulevard du crime" ja "L'Homme blanc". Kriitikko Pauline Kael kirjoitti, että nälkäänäkevien avustajien väitettiin vieneen mennessään syötävät, ennen kuin niitä ehdittiin kuvata. Monet 1 800 avustajasta kuuluivat vastarintaliikkeeseen, ja heille elokuvanteko oli päiväsaikainen peitetyö Ranskan vapautumiseen saakka.
Lavasteiden rakentajilla oli pulaa tarvikkeista ja kuvaajien filmimateriaali oli säännöstelyn alaista. Alkujaan ranskalais-italialaiseksi yhteistuotannoksi suunnitellusta elokuvasta hävisi muutama viikko tuotannon alkamisen jälkeen iso osa rahoitusta, kun liittoutuneet valloittivat Sisilian elokuussa 1943. Samoihin aikoihin natsit kielsivät tuottaja André Paulvé työskentelemästä elokuvan parissa, koska hänellä oli kaukaisia juutalaisia esi-isiä, ja tuotanto keskeytettiin kolmeksi kuukaudeksi. Pathé Cinéma otti vastuulleen tuotannon, jonka kustannukset kohosivat hurjaa tahtia. 400 metrin pituin päälavaste "Boulevard du Temple" vahingoittui pahasti myrskyssä ja se jouduttiin rakentamaan uudestaan. Kun kuvaukset jatkuivat Pariisissa alkukeväällä 1944 pääkuvaaja Roger Hubert oli määrätty toiseen tuotantoon ja hänen tilalleen tullut Philippe Agostini joutui käymään läpi kaikki kelat, jotta valaistus saatiin suunnitelluksi yhdenmukaiseksi. Koko ajan Pariisin studioiden sähkö katkeili.


title: Paratiisin lapset (vuoden 1945 elokuva)

text: Baptisten isää näyttelee miimikko ja mimiikan teoreetikko Etienne Decroux, joka oli Jean-Louis Barrault'n opettaja, kuten myös Marcel Marceaun. Monet roolihahmon teatteria koskevista vuorosanoista voidaan tulkita hänen omaa corporeal mime -työtään koskeviksi pilkallisiksi lausahduksiksi.


title: Paavo Jännes

text: Jännes tulkitsi useita "Nummisuutareiden" hahmoja. Eskoa hän näytteli myös saksaksi vuonna 1923. "Kihlaus"-näytelmän Aapelia Jännes näytteli puolestaan esperantoksi. Näytelmässä "Cyrano Bergerac" hän tulkitsi nimiosan. Anna-Maria Tallgren arvioi Jänneksen Cyranoa "reippaaksi ja hauskan vauhdikkaaksi" mutta "auttamattoman suomalaiseksi", "liian leveäksi ja laajaliikkeiseksi". Yhden onnistuneimmista komediahahmoistaan Paavo Jännes loi ministeri Badekowina huvinäytelmässä "Herra ministeri". Hän sai rooliinsa psykologista syvyyttä. Jännes niitti taiteellista kunniaa myös "Tartuffen" nimiroolissa. Bernard Shaw’n teoksessa "Caesar ja Kleopatra" hän tulkitsi Caesaria. Agapetuksen farssi "Olenko minä tullut haaremiin" oli yleisömenestys Kansallisteatterissa keväällä 1927. Jänneksellä oli siinä keskeinen miesrooli.


title: Marcel Carné

text: Marcel Carné () oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa jo mykkäfilmin aikana. 1930-luvun lopulla hän nousi suosioon ranskalaisen elämän kuvaajana surumielisillä elokuvillaan "Sumujen laituri" ja "Varjojen yö", joiden molempien miespääosaa näytteli Jean Gabin. Saksalaisten miehitettyä Ranskan Carné työskenteli Vichyn hallituksen alla ja onnistui kuvaamaan vuosina 1943–1945 mestariteoksensa "Paratiisin lapset".)


title: Martti Katajisto

text: Vuonna 1947 Katajisto kiinnitettiin Helsingin Kansanteatteriin. Siellä hän näytteli muun muassa Pirkko Raition eroajaisnäytelmäksi valitussa komediassa "Edvardin lapset" yhtä lapsista. Kahta muuta tulkitsivat Marjatta Kallio ja Usko Kantola. "Niskavuoren Heta" -näytelmän ensi-illassa Ylioppilastalolla Katajisto näytteli Jaakko Harjulaa, Hetan poikaa, kuten myöhemmin samasta aiheesta tehdyssä elokuvassakin. Hetan tyttäriä näyttelivät niin ikään elokuvaversiosta tutut Marjatta Kallio ja Hillevi Lagerstam. Itse Hetan roolissa nähtiin molemmissa versioissa vahvaan naisosaan kuin luotu Rauni Luoma. Vuonna 1951 Katajisto teki opintomatkan Pariisiin.


title: Land Rover

text: Land Rover sai alkunsa, kun Rover esitteli vuonna 1948 nelivetoisen maatalouskäyttöön suunnitellun maastoajoneuvon. Autossa oli jäykkä neliveto ilman keskitasauspyörästöä, ja etuvedon pystyi vapauttamaan etuakselin napalukoista. Melko pian ratkaisu vaihtui jakovahteistoon, jossa oli takaveto ja tarvittaessa kytkettävä etuveto, ja napalukot jäivät pois. Päävaihteistossa oli neljä vaihdetta eteen ja yksi taakse. Jakovaihteistossa oli kaksi nopeusaluetta: nopea tiekäyttöön ja hidas maastokäyttöön. Päävaihteistossa oli synkronoitu 3. ja 4. vaihde. Vaihteet 1 ja 2 olivat synkronoimattomia, jolloin ylöspäin vaihdettaessa käytettiin kaksoispoljentaa ja alaspäin vaihtaessa välikaasua. Autossa oli myös voiman ulosotto erilaisten maatalouskoneiden käyttöä varten. Tätä varten autossa oli myös käsikaasu. Auton huoltotoimenpiteet oli suunniteltu mahdollisimman yksinkertaisiksi. Autossa oli erillinen kotelopalkkirunko, ja sen kori oli valmistettu keula- ja rintapeltiä lukuun ottamatta alumiinista.


title: MG Rover Group

text: MG Rover joutui vararikkoon vuonna 2005, ja sen avaintoiminnot hankki omistukseensa Nanjing Automobile (Group) Corporation (NAC), joka aloitti urheiluautojen ja urheilullisten saloon-mallien valmistuksen vuonna 2007. Rover-merkki, joka oli ollut lisensoituna MG Roverin käytössä, omistusoikeuden ollessa BMW:n hallussa, siirtyi Fordille tämän ostettua Land Rover -liiketoiminnot BMW:ltä vuonna 2000. Oikeudet Rover-merkkiin siirtyivät intialaiselle Tata Motorsille Fordin myytyä Jaguar ja Land Rover -liiketoimintonsa tälle vuonna 2008.


title: MG Rover Group

text:
MG Rover muodostettiin osasta entisen Rover Groupin henkilöautojen massavalmistuksen liiketoimintaa, josta BMW hankkiutui eroon vuonna 2000 huomattavien rahallisten tappioiden ja pienenevien markkinaosuuksien johdosta. BMW oli hankkinut Rover Groupin omistukseensa British Aerospacelta vuonna 1994, ja se oli sen jälkeen myynyt yhtiön Land Rover -liiketoiminnot Fordille sekä erottanut uuden MINIn valmistuksen uuteen tytäryhtiöön, joka sijaitsi Cowleyssa, Oxfordshiressa.
MG Rover otti hoitaakseen jäljelle jääneet osat entisen Rover Groupin henkilöautojen massatuotannosta valmistuksen sijoittuessa Longbridgen tehtaille Birminghamiin.


title: Rover

text: Rover Company oli brittiläinen autonvalmistaja. Yhtiö aloitti toimintansa Coventryssa, mutta siirtyi Solihulliin toisen maailmansodan jälkeen. Liityttyään Leyland Motors -konserniin vuonna 1967 Rover Company säilytti identiteettinsä British Leylandin tytäryhtiönä aina 1980-luvulle asti. Rover-merkki selvisi British Leylandin hajoamisesta, ja oli sen jälkeen Rover Groupin päämerkki joutuen ensin British Aerospacen käsiin, ja sitten BMW:n omistukseen. Vuonna 2000 BMW myi suuren osan Rover Groupin autotuotannosta Phoenix Consortium -liikemiesryhmälle, joka jatkoi toimintaa MG Rover Group -nimellä. BMW kuitenkin piti itsellään oikeudet Rover-nimeen, sallien MG Roverin käyttää sitä lisenssillä. Huhtikuussa 2005 Rover-merkkisten autojen tuotanto päättyi MG Roverin joutuessa vararikkoon. Heinäkuussa 2005 Nanjing Automobile osti MG Roverin fyysisen omaisuuden, vaikka SAIC jo omisti osan MG Roverin henkisestä omaisuudesta, suunnitellen MG Roverin automallien tuotannon jatkamista Kiinassa ja Longbridgessä vuonna 2007. BMW myi oikeudet Rover-nimeen Ford Motor Companylle 18. syyskuuta 2006 noin 6 miljoonan punnan hintaan. Ford halusi sen suojatakseen Land Rover -merkkiään. Ford oli saanut option Rover-nimen ostoon ostaessaan Land Roverin BMW:ltä vuonna 2000. Maaliskuussa 2008 Ford pääsi Tata Motorsin kanssa sopimukseen, jonka mukaan Tata saa oikeudet Rover-nimeen yhdessä Jaguar- ja Land Rover -tuotannon kanssa.


title: Rover Group

text: Rover Groupin Land Rover-haara koki huomattavaa kasvua 1980-luvun loppupuolella. Land Rover 90 / 110 / Defender -mallit saivat osakseen varusteisiin ja voimalinjoihin päivityksiä, ja mallien myynti lähti kasvuun, vuosikymmenen alun vaikeiden vuosien ja lähes pysähdyksissä olleen myynnin jälkeen. Range Rover Classicin myynti kasvoi varustetason parantumisen, kuten automaattivaihteiston, myötä. Samoin mallistoon ensi kertaa esitelty diesel-moottori vaihtoehto nousi suosituksi varusteeksi. Menestyksekäs Land Rover Discovery -sarja esiteltiin vuonna 1989, ja se nousi Euroopan myydyimpien nelivetomallien joukkoon 18:ssa kuukaudessa. Discoveryssa esitelty uusi diesel-tekniikka löysi pian tiensä myös muiden mallien voimanlähteeksi. Tänä kasvun aikakautena Land Rover rationalisoi toimintojaan, sulki satelliittitehtaitaan ja tehosti samojen osien ja tekniikan jakamista eri mallien kesken. Akselistot, voimansiirto ja moottorit olivat samoja eri malleissa ja esim. Discoveryssa käytettiin samaa alustaa ja korin osia kuin Range Roverissa. 90 / 110 -mallisto sai vuonna 1990 uudet diesel-moottorit ja malliston nimeksi tuli Defender. Täysin uudistettu Range Rover esiteltiin vuonna 1994, yhdessä Discoveryn uuden version kanssa, näiden myyntti jatkui hyvänä. Nejäs malli, cross-over / SUV -luokkaan, eli meikäläisittäin citymaasturi-luokkaan kuuluva Land Rover Freelander esiteltiin vuonna 1998 ja se vei Discoveryn paikan Euroopan myydyimpänä nelivetoisena.


title: Range Rover (1970)

text: Ison-Britannian puolustusministeriö perui vuonna 1965 maavoimien Land Rover -tilauksen ja tuli samalla jouduttaneeksi Range Roverin kehitystä. Vuonna 1966 aloitettiin Range Roverin suunnittelu. Pääsuunnittelijoita olivat Spen King ja Gordon Basford. Mallin lähtökohtia olivat Land Roveria mukavampi, suorituskykyisempi ja ajo-ominaisuuksiltaan parempi maastoauto.


title: MG Rover Group

text: Phoenix Venture Holdings (PVH) oli brittiläinen yhtiö, joka syntyi varta vasten kootun liikemieskonsortion aikaansaamana. Konsortion johdossa toimi entinen Roverin toimitusjohtaja John Towers, ja muut jäsenet olivat Peter Beale, Nick Stephenson ja John Edwards. Kevin Howe nimitettiin MG Roverin toimitusjohtajaksi (Managing Director) heinäkuussa 2000. Kun BMW ilmaisi halunsa luopua Rover Group -toiminnoista, luotiin monimutkainen sopimusjärjestely, jolla yhtiö siirtyi PVH:n omistukeen nimellisestä kymmenen (10) punnan kauppahinnasta. Sopimus sisälsi tuotemerkkien ja omaisuuden kaupan lisäksi 500 miljoonan punnan myötäjäiset, jotka BMW antoi PVH:lle. Omistusoikeus siirtyi vuonna 2000, ja autojen valmstus alkoi MG Rover -yhtiön nimen alla. Huhtikuun 8. päivänä vuonna 2005 MG Rover ja siihen kuuluvat tytäryhtiöt ilmoittivat olevansa vararikossa.


title: British Leyland

text: Vaikka yhtiö valmistikin kaupallisesti menestyneitä merkkejä, kuten Jaguaria, Roveria ja Land Roveria, sekä hyvin myyvää Miniä, British Leylandin historia on täynnä ongelmia. Vuonna 1986 yhtiö uudelleen nimettiin Rover Groupiksi, ja myöhemmin siitä tuli MG Rover Group, joka meni vararikkoon vuonna 2005. Tämä oli päätepiste brittiläisomisteiselle ajoneuvojen valmistukselle, ja pitkäikäiset automerkit MG, Austin, Morris ja Wolseley siirtyivät kiinalaisen SAIC:lle.


title: Land Rover

text: Land Rover 110 esiteltiin 1983 ja lyhyempi 90 seurasi 1984. Mallisto nimettiin Defenderiksi vasta 1990, vaikka autot pysyivätkin entisellään. Ulkonäkö muistuttaa hyvin paljon Series II-III -malleja, mutta tekniikka on muuttunut merkittävästi. Perusrakenne, kuten runko, voimansiirto ja moottorit, on lähes suoraan Range Roverista. Jatkuva neliveto ja kierrejouset edustavat Range Roverista lainattua tekniikkaa, kuten myös mallistossa ollut V8-bensiinimoottori. Muita moottorivaihtoehtoja on ollut 2,5 litran nelisylinterinen bensiinimoottori. Dieselmoottorivaihtoehdot ovat olleet Series III:n 2,25-litrainen dieselmoottori, 2,5-litrainen vapaastihengittävä esikammiodiesel (2.5D), 2-5-litrainen turboahdettu esikammiodiesel (2.5TD), 2,5-litrainen ahdettu ja ahtoilmanjäähdytyksellä varustettu suoraruiskutusdiesel (200Tdi, 90-94) ja edellisen pakokaasunkierrätyksellä varustettu versio (300Tdi, 95-98). Vuonna 1999 dieseliksi tuli kiristyvien pakaasumääräysten vuoksi viisisylinterinen Td5-pumppusuutindiesel.


title: Rover

text: Vuonna 2000 BMW jakoi Rover Groupin useampaan osaan myyden Land Roverin Fordille arviolta 1.8 miljardin punnan hintaan, pitäen MINI-mallien valmistuksen itsellään ja myyden loput autotuotannosta Phoenix Consortiumille, joka jatkoi toimintaa MG Rover -konsernina. Vaikka BMW sisällytti oikeudet MG-nimeen sopimuksessa, se piti itsellään oikeuden Rover-merkkiin, lisensoiden sitä uudelle "MG Rover" -yhtiölle käytettäväksi malleissa, joiden tuotantoa jatkettiin.