title: Kirsti Gallen-Kallela

text: Kirsti Gallen-Kallela oli tärkeä isänsä elämäntyön vaalija. Hän myötävaikutti voimakkaasti Akseli Gallen-Kallelan Museosäätiön ja Gallen-Kallelan Museon syntymiseen. Kaksiosainen muistelmateos "Isäni Akseli Gallen-Kallela" (1964-1965) pohjautuu perheen ja suvun kirjeenvaihtoon ja kertoo Akselin ja hänen perheensä vaiheikkaasta elämästä. Kirsti Gallen-Kallela lahjoitti merkittäviä aineistoja Gallen-Kallelan Museolle, Helsingin kaupunginmuseolle ja Kansallisarkistolle. Kirsti Gallén-Kallela sai Pro Finlandia -mitalin 1965.


title: Akseli Gallen-Kallela

text: Akseli Gallen-Kallela (noin vuoteen 1907 Axel Waldemar Gallén, 26. huhtikuuta 1865 Pori – 7. maaliskuuta 1931 Tukholma) oli Suomen merkittävimpiä taidemaalareita. Hän aloitti uransa realistisilla kansankuvauksilla, ja siirtyi romanttisiin Kalevala- ja Karjala-aiheisiin. 1890-luvulla hän loi merkittäviä teoksia sekä symbolismin että realismin tyyliin. 1900-luvun puolella, etenkin Afrikan-matkan yhteydessä, Gallen-Kallelan teokset alkoivat ilmentää ekspressionismia.


title: Akseli Gallen-Kallela

text: Gallen-Kallela avioitui vuonna 1890 Mary Helena Slöörin (1868–1947) kanssa. Slöörin isä oli hovineuvos Kaarlo Slöör ja äiti (vihitty 1863) Aina Emilia Ehrnström (k. 1929). Akselille ja Marylle syntyi kolme lasta: Impi Marjatta (1891–1895), Aino Kirsti ja Kaijus Jorma. Kirsti ja Jorma olivat kuvataiteellisesti lahjakkaita, kuten vanhempansa. Kirsti oli myös musikaalisesti lahjakas, kuten äitinsä Mary, joka soitti pianoa. Mary toteutti myös miehensä Akselin kuvataidetta taidekäsityönä.


title: Akseli Gallen-Kallela

text: Isä toimi Tyrväällä muun muassa nimismiehenä ja lakimiehenä ja oli 1850-luvulla perustamassa lainakirjastoa, Tyrvään Säästöpankkia ja parikymmentä vuotta myöhemmin ensimmäistä kansakoulua. Gallénin isä kuoli 62-vuotiaana käräjämatkalla syksyllä 1879 pojan ollessa 14-vuotias. Äiti Anna Mathilda (k. 1922) eli 90-vuotiaaksi ja oli loppuun saakka hyväkuntoinen, vaikka olikin sairastellut keski-ikäisenä.


title: Akseli Gallen-Kallela

text: Suomen itsenäistymisen jälkeen, vuonna 1918 Suomen sisällissodan aikana, Gallen-Kallela liittyi Gustaf Mannerheimin johtamiin hallituksen joukkoihin eli valkoisiin. Hän toimi aluksi Suomen tasavallan joukkojen kartanpiirtäjänä, mutta siirtyi myöhemmin päämajaan. Sisällissodan aikana luodut Vapaudenristin ritarikunnan kunniamerkit ovat Gallen-Kallelan piirtämiä Mannerheim-ristiä lukuun ottamatta, joskin sekin perustuu hänen suunnittelemiinsa Vapaudenristeihin. Sodan jälkeen Gallen-Kallela toimi Suomen valtionhoitajaksi valitun Mannerheimin adjutanttina sekä suunnitteli Suomen sotajoukkojen univormut ja Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkit.


title: Kalela

text: Kun Gallen-Kallela lähti Kalelasta syyskuussa 1921, rakennus jäi autioksi 15 vuoden ajaksi ja kärsi tällöin sekä luonnonvoimien että ihmisten aiheuttamia vaurioita. Gallen-Kallelan poika, taiteilija Jorma Gallen-Kallela, muutti perheineen Kalelaan kesällä 1937 ja käynnisti talossa korjaus- ja entisöintityöt, joiden ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1939. Jorma Gallen-Kallela kaatui talvisodan alkupäivinä Terijoella 1. joulukuuta 1939, mutta hänen aloittamaansa työtä jatkoivat hänen puolisonsa Pirkko Gallen-Kallela (1905–1999) ja myöhemmin tytär, sisustusarkkitehti Aivi Gallen-Kallela.


title: Tarton rauha

text: Tarton rauha oli Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä solmittu rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 14. lokakuuta 1920 melkein viisi kuukautta kestäneiden neuvottelujen jälkeen ja astui voimaan 31. joulukuuta 1920. Sopimus solmittiin suhteiden luomiseksi ja rajan vahvistamiseksi, sillä Suomen tulkinnan mukaan maiden välillä oli vallinnut sotatila vuoden 1918 Suomen sisällissodasta alkaen. Neuvottelut käytiin Viron Tartossa.


title: Lapin jääkäripataljoona

text: Tarton rauhansopimus allekirjoitettiin Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä 14.10.1920 ja se astui voimaan vuoden lopussa. Rauhan tultua Käkisalmen läänin Rykmentti oli täyttänyt tehtävänsä ja se hajotettiin 20.4.1921. Sen ensimmäisestä pataljoonasta muodostettiin samalla päivämäärällä Polkupyöräpataljoona 1 ja toisesta Polkupyöräpataljoona 2 kolmannen pataljoonan hajotessa muihin joukko-osastoihin.


title: Tarton rauha

text: Yhteisymmärryksen syntyyn myötävaikuttivat Suomen valtuuskuntaan kuuluneen sosiaalidemokraattien edustajan Väinö Tannerin käymät luottamukselliset yksityiskeskustelut Venäjän valtuuskuntaan kuuluneen Platon Keržentsevin kanssa. Tannerin ohella vain Paasikivi tiesi näistä keskusteluista. Tanner vihjasi Keržentseville, että Petsamon saaminen oli suomalaisille ensisijaista Repolan ja Porajärven säilyttämiseen nähden. Tannerin ehdotuksesta Venäjän valtuuskunta esitti viimeisenä tarjouksenaan näiden alueiden vaihtamista, mihin suomalaiset suostuivat 7. syyskuuta. Yleisen mielipiteen painostama ulkoministeri Holsti vaati vielä sähkeessään pitämään kiinni Repolasta ja Porajärvestä, mutta Suomen valtuuskunta ei halunnut enää repiä auki kuukausien työn jälkeen syntynyttä sovintoa. Viimeiset erimielisyydet koskivat rajan kulkua Petsamon Kalastajasaarennossa sekä Venäjän vaatimien Suomenlahden ulkosaarten kohtaloa. Vladimir Leninin johtama bolševikkipuolueen politbyroo määräsi 2. lokakuuta edustajansa solmimaan mahdollisimman pikaisesti rauhan sekä Puolan että Suomen kanssa. Rauhansopimus allekirjoitettiin lopulta Tartossa 14. lokakuuta 1920, kaksi päivää Neuvosto-Venäjän ja Puolan välisen aseleposopimuksen jälkeen.


title: Suomen itsenäistyminen

text: Sisällissodan alettua Suomi ja Neuvosto-Venäjä olivat teknisesti katsoen sodassa tammikuusta 1918 alkaen. Lopulta 14. lokakuuta 1920 maiden välillä solmittiin Tarton rauhansopimus. Sopimus hyväksyttiin Suomen eduskunnassa äänin 163–27. Ratifiointiasiakirjat vaihdettiin valtioiden välillä ja sopimus astui voimaan 31.12.1920.


title: Tarton rauha

text: Rauhansopimus hyväksyttiin eduskunnassa 1. joulukuuta 1920 äänin 163–27. Presidentti Ståhlberg vahvisti päätöksen ja ratifioi sopimuksen Suomen osalta 11. joulukuuta. RKP:ta edustaneet ministeri Hjalmar Granfelt ja Hjalmar Procopé olivat suositelleet presidentille asian lykkäämistä. Neuvosto-Venäjän ylin valtioelin Yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea ratifioi sopimuksen jo yhdeksän päivää allekirjoittamisen jälkeen 23. lokakuuta 1920. Ratifioimisasiakirjat vaihdettiin Moskovassa 27. joulukuuta.


title: Turun rauha

text: Rauhansopimus allekirjoitettiin 7. elokuuta 1743. Se muutti Kymijoen länsihaaran maiden väliseksi rajaksi. Toisin sanoen Ruotsi luovutti Venäjälle Kymijoen itäpuolella, Mäntyharjun reitin ja Saimaan eteläpuolella sijaitsevat alueet sekä lisäksi Savonlinnan ympäristöineen. Kymijoen alajuoksulla raja kulki joen läntisintä, Ahvenkoskenhaaraa pitkin. Täten loppuosa Etelä-Karjalasta ja osa Etelä-Savostakin siirtyi Venäjän hallintaan.


title: Tarton rauha (Viro)

text: Tarton rauha () oli Viron vapaussodan päättänyt rauhansopimus, joka solmittiin Viron ja Neuvosto-Venäjän välillä 2. helmikuuta 1920. Tarton rauhassa Neuvosto-Venäjä tunnusti Viron itsenäisyyden de jure, luopui ikuisiksi ajoiksi oikeudestaan Viron alueeseen ja maksoi Virolle 15 miljoonaa kultaruplaa sotakorvauksena. Lisäksi Viro sai Pietarin kuvernementtiin kuuluneen noin 10 km leveän alueen Narvanjoen itäpuolelta sekä noin 2 000 neliökilometrin suuruisen Petserimaan Pihkovan kuvernementista. Tarton rauhan rajat ovat olleet avoin kiistakysymys Viron ja Venäjän välillä siitä lähtien, kun Viro itsenäistyi uudelleen vuonna 1991..


title: Trianonin rauha

text: Trianonin rauha oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen ympärysvaltojen ja Unkarin välillä solmittu rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 4. kesäkuuta 1920. Unkari menetti rauhan nojalla kaksi kolmannesta entisestä pinta-alastaan ja uusien rajojen ulkopuolelle jäi 3 miljoonaa etnistä unkarilaista. Alueita saivat Itävalta-Unkarista itsenäistynyt Tšekkoslovakia, yhdistynyt eteläslaavien Jugoslavia ja Unkarin naapurimaat Romania ja Itävalta. Rauhansopimus rajoitti myös Unkarin armeijan kokoa ja velvoitti sen maksamaan myöhemmin määrättävän summan sotakorvauksia. Rauhan koettu vääryys määritteli Unkarin sisä- ja ulkopolitiikkaa vielä kauan sen solmimisen jälkeen.


title: Karjala-kysymys

text: Keskusteluissa palauttajat ovat pitäneet Pariisin rauhansopimusta 1947 pakkorauhana. Tämän vuoksi keskustelussa nostetaan esille Tarton rauhansopimus, joka palauttajien retoriikassa käsitetään tasapuolisten sopijaosapuolten sopimukseksi ja tästä syystä moraalisesti oikeampana pidetty. Perusteluksi esitetään myös, että Tarton rauha on ensimmäinen itsenäisen Suomen tekemä rajasopimus. Tämä yksinään ei juridisesti päde, koska Pariisin rauha on Suomen viimeisin rajat määritellyt valtioiden hyväksymä rauhansopimus. Suomen virallisen kannan mukaan niitä ei ole tarpeen muuttaa. Saman kannan mukaan mikään sopimus ei toisaalta estä muuttamaan rajoja, jos yhteistä tahtoa Suomella ja Venäjällä riittäisi.


title: Moskovan rauhansopimus (1940)

text: Rauhaa valmisteltiin talvella 1940 Tukholman Grand Hotelissa. Hella Wuolijoki oli jo joulukuun 1939 puolella sanonut ulkoministeri Väinö Tannerille voivansa yrittää yhteyttä Neuvostoliiton suuntaan Neuvostoliiton Tukholman-lähettilään Aleksandra Kollontain kautta, sillä Neuvostoliitto oli katkaissut suhteet Suomen viralliseen hallitukseen ja piti yhteyttä Kuusisen nukkehallitukseen. Wuolijoki keskusteli Grand Hotelissa muun muassa NKVD-miesten Andrei Grauerin ja Boris Jartsevin kanssa. Erkki Tuomioja on kertonut saaneensa tutkijana vuonna 2014 kopion näistä keskusteluista laaditusta neuvostoliittolaisten raportista. Tanner tapasi Kollontain Tukholmassa helmikuussa. Samoihin aikoihin oli Stalin saanut tiedon Ranskan ja Britannian Neuvostoliittoa vastaan suunnittelemista sotatoimista ja vaarasta, että ne pommittaisivat Bakun öljykeskusta. Professori Kimmo Rentolan mukaan tämä sai Stalinin suosiolliseksi rauhanpyrkimyksille. Vaikutusta oli ollut myös Wuolijoen viestillä, ettei Kuusisen hallituksella ole Suomessa kannatusta. 28. tammikuuta Molotov sähkötti Tukholmaan, ettei yhteyksille Helsinkiin ole olennaisia esteitä.


title: Manga

text: Nykyisen mangan syntyyn vaikutti erityisesti Osamu Tezuka. Tezuka, jota kutsutaan myös ”mangan jumalaksi” loi tunnetun Tetsuwan Atomin (Yhdysvalloissa Astro Boy) 1960-luvulla. Tezuka loi tunnetun suurisilmäisen mangatyylin. Tähän on olemassa kaksi tarinaa: Tezuka oli tunnetusti Walt Disneyn ihailija ja sanotaan, että hän keksi silmien tyylin Disney-elokuvien kauriiden silmistä. Toisen esityksen mukaan Tezuka otti vaikutteita Betty Boop -sarjakuvahahmolta, jolla oli suurehkot silmät. Hän itse korosti lapsuudessa näkemiään naisteatteriryhmän esitysten merkitystä. Valaistus korosti vahvasti rajattuja, meikattuja silmiä ja heijastui niistä. Tezukan tyyliuudistusten myötä ala muuttui pysyvästi.


title: Manga

text: Sanan "manga" merkitys on sananmukaisesti "sutaistut kuvat". Sen keksi Katsuhiko Hokusai (1760–1849) piirtämilleen ja kootuille sarjoille. Japanilaisen sarjakuvan saaman suosion myötä sana on lainasanana vakiintunut tarkoittamaan Japanissa tehtyä sarjakuvaa. Toisinaan manga-termiä käytetään virheellisesti myös muualla tehdystä sarjakuvasta, jonka tyyli jäljittelee japanilaisia esikuvia. Usein käytetty termi tällaisille sarjakuville on "pseudomanga".


title: Sangatsu Manga

text: Sangatsu Manga on suomalainen Kustannusosakeyhtiö Tammen mangan julkaisemiseen keskittynyt sarjakuvalinja. Vuonna 2003 Sangatsu Mangasta tuli "Dragon Ball" -mangan myötä Suomen ensimmäinen mangaa lehtipisteiden kautta levittänyt kustantaja. Se on edelleen eniten nimikkeitä julkaissut suomalainen mangakustantamo. Alla olevien nimikkeiden lisäksi Sangatsu Manga on julkaissut kaksi Katy Coopen mangan piirtämisopasta sekä Akira Toriyaman ja Akira Sakuman osittain sarjakuvamuotoisen sarjakuvanteko-oppaan "Piirrä mangaa" sekä "Kana de Manga" -kirjan.


title: Shōnen

text: Lapsille suunnattu manga sai Japanissa suosiota ensimmäisen kerran 1950-luvulla. Ajan johtava mangapiirtäjä oli Osamu Tezuka, joka toi sarjakuviin pidempiä tarinakaaria ja elokuvatyyppisen kerronnan. Tällaista vakavia aiheita käsittelevää ja realistista nuoriin ja nuoriin aikuisiin vetoavaa mangaa alkoi ilmestyä vuodesta 1957 lähtien, ja ensimmäiset pojille suunnatut mangalehdet näkivät päivänvalon vuonna 1959. 1960-luvun kuluessa poikien mangan suosio nousi ja se alkoi käsitellä myös entistä vakavampia aiheita, kuten politiikkaa tai historiaa. Aiheiden määrän kasvaessa manga alkoi rikkoa myös tabuja, ja vuodesta 1968 lähtien "Shōnen Jump" -lehdessä alettiin nähdä myös alastomuutta tai rajua kielenkäyttöä. Lehden sarjakuvien tärkeimpiin teemoihin kuuluivat kuitenkin ystävyys, esteiden ylittäminen ja menestyminen.


title: Takao Aoki

text: Suurin osa hänen tekemistään mangoista on perustunut leluihin ja videopeleihin. Aoki työskentelee Shogakukan-yhtiön kustantamassa Coro Coro -mangalehdessä, joka on myös julkaissut muun muassa "Pokémon"- ja "Duel Masters" -mangoja. Hänen ensimmäinen manga-teos oli "Tokkō! Zoid Shōnen Tai", joka julkaistiin tammikuussa 1989. Useat Aokin mangat ovat kestoltaan hyvin lyhyitä, joista poikkeuksellisesti "Miniyon Fighter V" ja "Beyblade" ovat kestäneet yli viiden numeron verran. Lisäksi Aoki on tehnyt Coro Coro -lehteen muutamia lyhytsarjoja, kuten "Fantasy Grand Prix" (1989), "Star Fox" (1993) ja "X-Zone" (2006).


title: Manga

text: Tezukan debyytti oli vuonna 1947 halvassa sarjakuvalehdessä, joka japanilaisilla lapsilla oli varaa ostaa sodanjälkeisessä köyhyydessä. Se myi yhdessä yössä ennenkuulumattomat 400 000 kappaletta. Julkaisijat huomasivat mahdollisuudet ja uusia piirtäjiä tuli mukaan vallankumoukselliseen kilpailuun mangamarkkinoille. Uudistukset johtivat markkinoiden laajentumiseen ja niiden rajuihin rakenteiden muutoksiin. Mangan lukijakunnassa tapahtui käänne. Lapset, jotka kasvoivat Tezukan ja tämän seuraajien mangojen parissa jatkoivat sarjakuvien lukemista elämäntilanteen muututtua siirtyessään yläasteelle, lukioon ja yliopistoon.


title: Osamu Tezuka

text: Tezuka oli perheen kolmesta lapsesta vanhin poika. Koulutukseltaan Tezuka oli lääkäri, mutta aloitti jo yliopistoaikanaan sarjakuvien piirtämisen. Tezukan ensimmäinen manga, sanomalehtistrippi "Mā-chan no nikkichō" ("Mān päiväkirja") ilmestyi vuonna 1946 Shōkokumin shinbun -lehdessä. Tezuka oli tuolloin vain 17-vuotias. Seuraavana vuonna hän julkaisi "Shin takarajima" -mangan ("Uusi aarresaari"), joka teki Tezukasta kuuluisan ja sai aikaan Japanissa suurta kiinnostusta. Sarjakuva perustui Robert Louis Stevensonin "Aarresaari"-kirjaan, ja sen nopea tempo ja länsimaalainen tyyli tekivät siitä pian bestsellerin, jota myytiin yhteensä yli 400 000 kappaletta. "Viidakon valtiaan" Tezuka aloitti vuonna 1950.


title: Yoshihiro Takahashi

text: Takahashi on tehnyt useita mangasarjoja, joista ensimmäinen julkaistu on "Shitamachi Benkei" vuonna 1971. Uransa alkuaikoina hän käytti peitenimiä Jun Takamiya (高宮じゅん) ja Gō Yūki (結城 剛). Hänen tunnetuin työnsä on vuosina 1983–1987 julkaistu shōnen-manga "Hopeanuoli" (). Muita hänen tunnetuimpia sarjojaan ovat "Hopeanuolen" jatko-osat "Ginga Densetsu Weed" ja "", sekä koirataistelumanga "Shiroi Senshi Yamato". Näissä tarinoissa koirat kuvataan miehisinä uroina ja niissä on paljon taisteluita. Takahashia on sanottu ensimmäiseksi mangakaksi, joka on tehnyt sankarin koiranpennusta.


title: Japanin kulttuuri

text: Manga jaetaan usein ryhmiin kohderyhmän tai aiheen mukaan. Mangan suosituin alalaji on huumoria ja toimintaa sisältävä, pojille suunnattu shōnen-manga. Yksi merkittävimmistä shōnen-lehdistä on "Shōnen Jump" yli kolmen miljoonan kappaleen levikillään. Tytöille suunnattua sarjakuvaa kutsutaan shōjo-mangaksi, jonka tyypillisiä piirteitä ovat esimerkiksi melodramaattiset romanssit ja hahmojen liioitellun suuret silmät. Shōjon 1970-luvulla aloittanut naispiirtäjäsukupolvi vapautti sarjakuvakerronnan nelikulmaisista, riviin asetetuista ruuduista. Naismangakat avasivat myös homoseksuaalisen rakkauden shōnen’ai-genren, josta kehittyi yksi tytöille suunnatun mangan keskeisimmistä aiheista. Shōnen-ain seksuaalisesti peittelemättömämpi vastine tunnetaan yaoina, vastaava tyttörakkauden genre taas on shōjoai. Aikuisille suunnatun mangan markkinat ovat Japanissa suunnilleen yhtä suuret kuin nuorten markkinat: naisille suunnattu manga tunnetaan nimellä josei ja miehille suunnattu nimellä seinen.


title: Manga

text: Ennen Tezukaa mangat piirrettiin kaksiulotteisesta perspektiivistä. Hahmot tulivat ruutuun ja poistuivat siitä näytelmälavan tyyliin. Tezuka tuli siihen tulokseen, ettei tällä tyylillä voida mitenkään esittää voimakkaita tunteita. Hän alkoi käyttää elokuvallisia ilmaisukeinoja, joihin vaikutteita otettiin ranskalaisista ja saksalaisista elokuvista. Tezuka käytti lähikuvia sekä eri kuvakulmia ja pyrki laajentamaan tietyn kohtauksen kerronnallisesti moniulotteisemmin usealle ruudulle yhden ruudun sijasta. Hän saattoi tehdä jopa 1000-sivuisia mangoja hyvin lyhyessä ajassa. Tezuka myös ymmärsi, että mangalla oli mahdollisuuksia muuhunkin kuin pelkkään naurattamiseen. Hän ryhtyi tekemään tarinoita, joissa ilmeni myös surua ja vihaa ja joissa loppu ei aina ollut kliseisesti onnellinen.


title: Hepatologia

text: Hepatologia eli maksatautioppi on maksaa ja sen sairauksia tutkiva lääketieteen ala. Perinteisesti se on kuulunut gastroenterologian piiriin. Maksasairauksiin erityisesti keskittynyttä lääkäriä nimitetään hepatologiksi. Esimerkiksi alkoholimaksasairaus tai virushepatiitti ja näihin liittyvät komplikaatiot voivat olla syynä hakeutua hepatologille.


title: Audiologia

text: Audiologia on lääketieteen osa-alue, joka tutkii kuulon ja tasapainoelinten sairauksia, kuntoutusta ja fysiologiaa. Audiologina voi toimia kurkku-, nänä- ja korvatautien erikoislääkäri tai foniatri, joka on erikoistunut alaan. Suurimpia asiakasryhmiä kyseisellä lääketieteen alalla ovat vanhukset, sisäkorvan sairauksista kärsivät henkilöt, kuuroina syntyneet lapset ja kuuroutuneet aikuiset. Alaan kuuluu myös kuulokojeiden ja sisäkorvaistukkeiden sovitukset ja tutkimus.


title: Oikeuslääketiede

text: Oikeuslääketieteen laboratoriossa tehdään monia kokeita rikosten selvittämiseksi. Uhrien lääketieteellinen tunnistaminen ja kuolinajan määrittäminen on keskeistä alan työssä. Uusimpia menetelmiä on DNA-kartoitus. Sen avulla voidaan tunnistaa henkilö pienen veritahran tai hiusten juureen tarttuneiden ihosolujen perusteella. Menetelmän olennaisin osa on elektroforeesi, joka muistuttaa kromatografiaa, mutta jossa käytetään sähkövirtaa. Näytteestä eristetty perintöaines analysoidaan elektroforeesin avulla. Se todistaa henkilöllisyyden samalla tavalla kuin sormenjäljet. Alaan kuuluvat myös hoitovahinkojen selvittäminen ja liikennelääketieteen eri tehtävät.


title: Ympäristölääketiede

text: Alan terminologia ei ole aivan vakiintunut, mutta ympäristölääketiedettä voidaan pitää ympäristöterveydenhuollon lääketieteellisenä osa-alueena. Ympäristöterveydenhuollon toimintakenttään kuuluu paljon muitakin kuin lääketieteen näkökulmia. Ala sisältää sairauksien estämisen ja yleisen hygienian sekä sairauksien hoidon lisäksi monia laajempia ja usein epäsuorasti terveyteen vaikuttavia seikkoja kuten ilmastonmuutoksen terveyteen vaikuttavat tekijät, terveyttä edistävä maankäyttö, yhdyskuntasuunnittelu ja energiantuotanto, ympäristön viihtyisyys ja onnettomuuksien ehkäisy sekä näihin liittyvä hallinto. Siksi ympäristöterveydenhuollossa toimii paljon muita ammattikuntia lääkäreiden ohella, mm. eläinlääkäreitä, ympäristöhygieenikkoja, kemistejä, mikrobiologeja sekä säteilyfyysikkoja ja -biologeja. Ympäristöterveydenhuollon keskeisenä tavoitteena on ympäristöstä johtuvien sairauksien ja kuolemien ehkäisy.


title: Sairaus

text: Patologia ("pathos" + kreik. "logos", oppi) on sairauksia tutkiva tieteenala. Nosologia ("nosos" + "logos") tähtää sairauksien systemaattiseen luokitteluun. Nämä alat kuuluvat lääketieteeseen, joka tutkii sairauksia, niiden hoitoa ja ehkäisyä laajana kokonaisuutena.


title: Psykiatrinen epidemiologia

text: Psykiatrinen epidemiologia on lääketieteen ala, joka tutkii sairauksien ja niistä aiheutuvien haittojen yleisyyttä tietyssä väestöryhmässä. Tutkittaessa eri väestöryhmien terveydentilaa saatetaan arvioida yksilöiden mahdollisia riskejä sairastua johonkin sairauteen tai häiriöön. Epidemiologia pyrkii myös löytämään uusia sairauksia jo tunnettujen sairauksien kulkuun liittyvien asioiden ohella, joita ovat esimerkiksi sairastavuuden muutokset eri aikakausina ja terveydenhuoltojärjestelmän toiminnan tarkkailu.


title: Sotilaslääketieteen keskus

text: Sotilaslääketieteen keskus (lyhenne SOTLK, aik. SotLK) on Riihimäellä sijaitseva puolustusvoimien laitos, jonka tehtävänä on tutkia lääketiedettä sotilaslääketieteen, kenttälääkinnän ja sen opetuksen näkökulmasta. Nykyisin Sotilaslääketieteen keskus on osa Puolustusvoimien Logistiikkalaitosta. Tehtävää suorittivat ennen varsinaisen terveydenhoidon ulkoistamista varuskuntasairaaloista ja keskussotilassairaaloista terveyskeskuksille nyttemmin lakkautetut maan viisi keskussotilas- ja sotilassairaalaa: Keskussotilassairaala 1 (KSS 1) eli Tilkka ja Keskussotilassairaala 2 (KSS 2), joka sijaitsi ennen lakkauttamistaan Lahden varuskunnassa Hennalassa. Hennalassa toimi Hämeen Rykmentti ja siihen kuulunut Lääkintäkoulu.


title: Erikoislääkäri

text: Fysiatria sivuaa läheisesti muita erikoisaloja kuten muun muassa reumatologiaa, neurologiaa, ortopediaa ja työterveyshuoltoa. Alaan kuuluu sekä polikliinistä toimintaa, joka painottuu tuki- ja liikuntaelinsairauksien ja -vaivojen (TULES) diagnostiikkaan, non-operatiiviseen hoitoon ja kuntoutukseen, että osastotoimintaa, joka painottuu vaikeavammaisten kuntoutukseen ja yleisemmin kuntoutuslaitostoimintaan. Tärkeinä osa-alueina ovat erilaiset apuvälineet ja raaja-amputaatioiden jälkeinen protetisointi kuntoutuksineen. Erikoisala toimii läheisessä yhteistyössä muiden hoitoalan edustajien kuten fysioterapeuttien, toimintaterapeuttien, psykologien, sosiaalityöntekijöiden ja apuvälineteknikoiden kanssa. Tehtäväkenttään kuuluvat myös työkykyarviot, lääkinnälliset sekä ammatilliset kuntoutusarviot ja kuntoutustutkimus.


title: Rintakehän yläaukeaman oireyhtymä

text:
TOS-potilaan kliininen tutkimus perustuu hartiakaaren toiminnallisen anatomian ymmärtämiseen. Tutkimuksessa arvioidaan erityisesti ryhtiä, niska- ja hartiaseudun liikkuvuutta, lihasheikkouksia ja lihasarkuuksia, mitkä voivat pitää yllä oireilua.
Fysiatrin, fysioterapeutin, tai näihin asioihin perehtyneen lääkärin tutkimuksissa pyritään tuomaan tyypillinen oireilu esiin. Kauankin kestäneissä tapauksissa on lähdettävä siitä, miten vaiva alkoi, mikä provosoi, mikä helpottaa? Myös on selvitettävä, miten on hoidettu ja minkälaisin tuloksin?Jos konservatiivinen hoito ei vaikuta lainkaan oireisiin, perusterveydenhuollossa otetaan kaularangan ja solisluun natiiviröntgenkuva ja keuhkokuva, sekä tarkistetaan perusverenkuva ja lasko. Natiivikuvantamisella löydetään selvät luuston epämuodostumat, mahdollinen harvinainen kaulakylkiluu ja pystytään tutkimaan selkärangan juuriaukkojen laajuus. Tarvittaessa magneettikuvausta käytetään tutkittaessa mahdollista verisuonikompressiota sekä pehmytkudospoikkeavuuksia.
ENMG on ensisijainen tutkimusmenetelmä, kun epäillään todellista neurogeenistä TOS:ä, joka on erittäin harvinainen.


title: Farmakologia

text: Farmakologia ( = lääke, parannuskeino, myrkky + logos = oppi, tiede) on lääketieteen ala, jonka tavoitteena on lääkkeiden rationaalinen ja tutkimukseen pohjautuva käyttö. Tieteenalana se tutkii lääkeaineiden vaikutuksia elimistöön ja elimistön vaikutuksia lääkeaineeseen, sekä elimistön fysiologiaa ja biokemiaa siltä osin, kuin se on olennaista lääkeaineiden vaikutuksen ymmärtämiselle. Farmakologian suomenkielisenä vastineena on käytetty ”lääkeaineoppia”, mutta se ei ole vakiintunut.


title: Marie Curie

text: Marie Skłodowska-Curie (alun perin "Maria Salome Skłodowska"; ; 7. marraskuuta 1867 – 4. heinäkuuta 1934) oli puolalainen fyysikko (hänellä oli myös Ranskan kansalaisuus), kemisti ja Nobel-palkittu radioaktiivisuuden tutkimuksen uranuurtaja.


title: Marie Curie

text: Marie Curie jatkoi magnetismitutkimuksiaan vuoteen 1897 saakka. Hän oli edellisenä vuonna hankkinut todistuksen, joka oikeutti hänet opettamaan fysiikkaa. Hän oli fysiikassa vuosikurssinsa paras ja matematiikassa toiseksi paras. Curie oli tullut raskaaksi, ja esikoinen Irene, tuleva Nobel-palkinnon saaja, syntyi syyskuun alussa 1897. Samana vuonna, jona Irene syntyi, Marie suoritti kaksi tutkintoa, sai stipendin ja päätti tutkimuksensa karkaistujen teräslajien magneettisuudesta.


title: Pierre Curie

text: Pierre Curie (lausunta: ; 15. toukokuuta 1859 – 19. huhtikuuta 1906) oli ranskalainen fyysikko, jonka tutkimukset radioaktiivisuuden, pietsosähköilmiön, magnetismin ja kristallografian aloilla olivat uraauurtavia. Pierre Curie työskenteli yhdessä vaimonsa Marie Curien kanssa radioaktiivisuuden parissa. Curiet ottivat käyttöön termin "radioaktiivisuus" ja vuonna 1898 Pierre avusti vaimoansa uusien alkuaineiden, poloniumin ja radiumin, löytämisessä. Curiet jakoivat Henri Becquerelin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1903. Myös Pierre ja Marie Curien tytär Irène Joliot-Curie ja vävy Frédéric Joliot-Curie olivat radioaktiivisuutta tutkineita fyysikoita.


title: Irène Joliot-Curie

text: Irène Curie syntyi Pariisissa, jossa hän myös opiskeli yliopistossa ennen ensimmäistä maailmansotaa. Sodan aikana hän toimi sairaanhoitajana, ja sodan päätyttyä hän vei opintonsa loppuun. Vuonna 1925 hän väitteli poloniumin alfa-säteilystä jatkaen siis vanhempiensa viitoittamalla tiellä. Vuotta myöhemmin hän meni naimisiin äitinsä assistentin Jean-Frédérik Joliotin kanssa. Tieteellisellä urallaan hän teki paljon yhteistyötä miehensä kanssa, ja vuonna 1935 Irène Joliot-Curielle ja hänen miehelleen myönnettiin tunnustuksena Nobelin kemian palkinto. Irène Joliot-Curie oli Nobel-palkinnonsaaja jo toisessa sukupolvessa; hänen vanhempansa saivat jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon sekä Marie Curie vielä toisen palkinnon kemian alalta.


title: Marie Curie

text: Marie Curien maine oli noussut, koska radiumia pidettiin todellisena ihmeaineena, joka parantaisi vaikeita sairauksia. Curieta alkuvuodesta 1921 tapaamassa käynyt yhdysvaltalainen naistenlehdentoimittaja William Brown Meloney kysyi, mitä hän ja hänen ystävänsä voisivat tehdä arvostamansa tutkijan hyväksi. Marie Curie vastasi, että kipeimmin olisi tarvetta grammalle radiumia. Sen avulla hän pystyisi toteuttamaan monia vielä ajatuksen asteella olevia töitä. Meloney järjesti kampanjan radiumin keräämiseksi. Vielä samana vuonna Curie sai kutsun Yhdysvaltoihin. Presidentti Warren G. Harding luovutti hänelle henkilökohtaisesti amerikkalaisten naisjärjestöjen keräämän gramman puhdasta radiummetallia. Ranskalaisten virkamiesten saatua tietää Yhdysvaltain presidentin antamasta ”huomionosoituksesta” heille tuli kiire järjestää Curielle hyvitykseksi kunnialegioonan kunniamerkki, mutta Curie kieltäytyi siitä kuten hänen miehensäkin oli tehnyt.


title: Marie Curie

text: Väitöstyö valmistui vasta kesäkuussa 1903, sillä uusien alkuaineiden löytäminen oli vienyt hänen kiinnostuksensa muualle, eikä hänellä ollut aikaa kirjoittaa tutkimusta. Curiet olivat ehtineet saada mainetta tiedepiireissä ympäri Eurooppaa. Nousujohteista uraa varjosti kuitenkin Marien isän kuolema sekä hänen sisarensa lapsen kuolema; myös Pierren terveys oli alkanut heiketä. Arvostusta oli kuitenkin tulossa vielä lisää joulukuussa 1903, kun Marielle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto. Aiemmin Nobel-säätiö oli hakenut ehdokkaita vuoden 1903 nobelisteiksi, ja Ranskan tiedeakatemia ehdotti Henri Becquereliä ja Pierre Curieta. Marieta ei ehdotettu. Pierren saatua tiedon tästä hän ilmoitti kirjeitse ehdokaskomiteassa jäsenenä olleelle matemaatikko Magnus Gösta Mittag-Lefflerille, että ”jos todella kaavailette minua nobelistiksi, niin minä todella toivoisin teidän harkitsevan myös madame Curien ehdokkuutta kunnioittaaksenne hänen työtään radioaktiivisuuden parissa”. Mittag-Leffler osasi vedota oikeisiin ihmisiin, ja juuri hänen ansiostaan Marie ja Pierre Curie saivat vuoden 1903 joulukuussa jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon radioaktiivisuuden alalla tehdyistä keksinnöistä; toisen puolen sai Henry Becquerel.


title: Marie Curie

text: Pierre Curie kuoli yllättäen 19. huhtikuuta 1906 jäätyään hämärässä, rankkasateisessa Pariisissa armeijavarusteita kuljettaneiden hevosvankkureiden alle. Aviomiehen kuolema oli Marie Curielle raskas isku. Kuukauden kuluttua Sorbonnen yliopisto tarjosi Marielle virkaa, ja hänen toivottiin jatkavan Pierren jalanjäljillä vaikka häntä ei heti nimettykään professoriksi. Mariesta tuli Sorbonnen ensimmäinen naisprofessori vuonna 1908.


title: Pierre Curie

text: Curie syntyi vuonna 1859 Pariisissa tohtori Eugène ja Sophie-Claire Curien (o.s. Depouilly) perheen toiseksi pojaksi. Curiella oli Jacques niminen kolme vuotta vanhempi isoveli. Curie sai perusopetuksen kotona. Teini-ikäisenä hän kiinnostui matematiikasta, etenkin avaruusgeometria oli hänen mielenkiinnonkohteitaan. 16-vuotiaana hän oli suorittanut vaadittavan tutkinnon Sorbonnen yliopistoa varten.


title: Frédéric Joliot-Curie

text: Frédéric Joliot syntyi Pariisissa vuonna 1900 ja valmistui ESPCI:stä. Vuonna 1925 hän pääsi Marie Curien apulaiseksi Curie-instituuttiin, ja samalla hän rakastui Curien tyttäreen Irène Curieen. Pian he menivät naimisiin, ja vuonna 1926 he vaihtoivat molemmat sukunimensä muotoon Joliot-Curie.


title: Irène Joliot-Curie

text: Irène Joliot-Curie (o.s. "Curie", s. 12. syyskuuta 1897 − k. 17. maaliskuuta 1956) oli ranskalais-puolalainen fyysikko ja kemisti. Hän oli Marie ja Pierre Curien tytär ja naimisissa Frédéric Joliot-Curien kanssa. Yhdessä miehensä kanssa hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1935 alkuaineiden radioaktiivisten isotooppien syntetisoinnista.


title: Kantō

text: Kantō voidaan jakaa kahteen ala-alueeseen. Alueen eteläosa on Suur-Tokio, joka koostuu Chiban, Kanagawan, Saitaman ja Tokion prefektuureista ja on Japanin merkittävin metropolialue. Pohjoinen Kantō, johon kuuluvat Gunman, Ibarakin ja Tochigin prefektuurit, on menettänyt nopeasti maaseutuluonnettaan kaupunkialueen laajetessa pohjoiseen. Kantōn länsiosassa vuoret estävät kaupunkimaisen rakentamisen, ja alue liittyykin viereiseen Tōkain seutuun vain hyvin kapean rannikkokaistaleen kautta. Pohjoisessa Kantō rajautuu Tōhokun alueeseen.


title: Kantalahti (kaupunki)

text: Kantalahti eli Kannanlahti () on kaupunki, kaupunkikunta ja Kantalahden piirin hallinnollinen keskus Murmanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vienanmeren Kantalahteen laskevan Nivajoen suussa 276 kilometriä Murmanskista etelään. Kaupungissa on 36 100 ja kunnassa 39 300 asukasta (vuonna 2012).


title: Kontu

text: Kontu () on maa J. R. R. Tolkienin kirjassa "Taru sormusten herrasta". Konnussa asuvat hobitit. Se sijaitsee Keski-Maan luoteisosassa, Eriadorin osana ja Arnorin valtakunnan maakuntana. Sen nimi on westroniksi "Sûza". Kontu on kooltaan noin 47 000 neliökilometriä. Rankkivuo-joki on Konnun itäraja. Kuitenkin sen itärannalla on Bukinmaa, joka perustettiin suojaamaan Kontua hyökkäyksiltä Vanhasta Metsästä ja jossa myös asuu hobitteja. Bukinmaasta tuli vihdoin Konnun osa kun kuningas Elessar sen siihen liitti. Pohjoisessa ja lännessä Konnulla ei ole mitään maamerkkejä rajoina, vaan sitä rajoittavat pikemminkin vanhat etelän- ja idäntiet sekä epämääräiset maantieteelliset muodot, kuten Tornikukkulat lännessä.


title: Kannisto (Kerava)

text: Kannisto on asuinalue Savion kaupunginosassa Keravan keskustan eteläpuolella. Pohjoisessa se rajoittuu Keravantiehen ja Sompioon, idässä päärataan ja Alikeravaan, etelässä Savioon ja lännessä Tuusulaan. Kannistossa on koulu, sekä päiväkoteja. Asutus on melko tiheää. Savion rautatieasema tarjoaa yhteydet Keravan keskustaan ja Helsingin suuntaan. Alueelta on myös hyvät kevyenliikenteen yhteydet pohjoiseen ja etelään.


title: Kantti

text: Kantti on Karvian eteläisin kylä. Kylän läpi virtaa pohjois–eteläsuunnassa Karvianjoki, jossa sijaitsevat Kantinkosket ovat suosittuja kalastuskohteita. Karvianjoessa on myös melontareitistöjä. Kylässä jokeen yhtyy myös idästä virtaava Suomijoki.


title: Katane

text: Katanen kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä "Katanaia" (). Sen kooksi on arvioitu noin 400 neliökilometriä. Etnan läheisyys tuotti kaupungille sekä hyötyä että onnettomuuksia. Maaperä kaupunkivaltion alueella oli hedelmällistä ja sopi erityisesti viininviljelyyn, mutta toisaalta tulivuorenpurkaukset hävittivät seutua ja myös itse kaupunkia usein. Katanen lounaispuolinen laaja ja hedelmällinen tasanko, joka nykyisin tunnetaan nimellä Catanian tasanko (Piano di Catania), vaikuttaa kuuluneen antiikin aikana pääosin Leontinoin ja Kentoripan kaupunkivaltioille, mutta ainakin osa siitä Katanen ja Symaithos-joen (nyk. Simeto) välillä kuului Katanelle. Katanen alueen läpi virtasi pieni Amenanos- eli Amenas-joki.


title: Kaanaa (Tampere)

text: Kaanaa on Pohjois-Tampereella sijaitseva kylä Velaatan kaupunginosassa, entisessä Teiskon kunnassa. Se on Teiskon pohjoisosassa lähellä Ruoveden rajaa, noin 48 kilometriä kaupungin keskustasta. Kaanaassa sijaitsee muun muassa Teiskon lentokenttä sekä moottoriurheilukeskus. Moottoriurheilukeskuksesta löytyy motocrossrata, kartingrata sekä rallicrossrata.


title: Kytö (Halikko)

text: Kytö sijaitsee Paimion rajalla Purilanjoen yläjuoksun laaksossa. Jokea kutsutaan Kydössä Kealanojaksi. Pinta-alaltaan Kytö on suuri ja sen asutuskeskittymät ovat pienet moottoritien eteläpuolinen Ala-Kytö, pohjoispuolinen Perä-Kytö ja uudempi Mustassuo lähempänä Kumiota. Noukkilan historiallinen kylätontti on Perä-Kydön luona mutta tuloksena isonjaonjärjestelystä 1800-luvulla se kuuluu nykyään Kydön kylään, ja Noukkilan kylään nykyään kuuluva alue on pohjoisessa Kumion kulmakunnalla.


title: Kantasaame

text: Kantasaamea on perinteisesti oletettu puhutun kantasuomen pohjoispuolella. Yleisimmin kantasaamen puhuma-alueena on pidetty Äänisen ympäristöä. Kantasaamen germaaniset lainat pakottavat kuitenkin olettamaan, että ainakin osa kantasaamen puhuma-alueesta on ollut lännessä, todennäköisesti jossain nyky-Suomen eteläosissa. Suurin osa Suomea ja Karjalaa on vielä historiallisen ajan alussa ollut saamelaisten asuttamaa. Paleoeurooppalaisen substraattisanaston puuttuminen suurimmasta osasta venäläistyneiden alueiden paikannimistöä viittaa siihen, että saamelaiskielet ovat omaksuneet lainoja tällaisista kielistä jossain nykyisen Suomen ja Karjalan alueella.


title: Kannus (kaupunki)

text: Kannus on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Keski-Pohjanmaan maakunnassa. Kaupungissa asuu ihmistä, ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km². Lähimmät suuret kaupungit ovat Kokkola ja Ylivieska 40 kilometrin etäisyydellä. Kannuksen keskusta sijaitsee Lestijoen varrella. Kannuksen naapurikunnat ovat Kalajoki, Kokkola, Sievi ja Toholampi.


title: Loppu (Frendit)

text: Loppu () on tilannekomediasarjan "Frendit" päätösjakso. Jakso käsittää sarjan 10. tuotantokauden jaksot 17 ja 18; sen kaksi osaa erotettiin kahdeksi erilliseksi jaksoksi. Jakson kirjoittivat sarjan luojat David Crane ja Marta Kauffman ja sen ohjasi sarjan tuottaja Kevin S. Bright. Jakso ensiesitettiin Yhdysvalloissa NBC-televisiokanavalla 6. toukokuuta 2004. Sitä katsoi 52,5 miljoonaa yhdysvaltalaista katsojaa ja se oli Yhdysvaltojen kaikkien aikojen neljänneksi katsotuin televisiosarjan päätösjakso. Suomessa jakso ensiesitettiin MTV3:lla 23. marraskuuta 2004, ja se keräsi 824 000 katsojaa.


title: Luettelo televisiosarjan Frendit jaksoista

text: David Cranen ja Marta Kauffmanin luoman tilannekomediasarjan "Frendit" esitys alkoi Yhdysvalloissa NBC:llä 22. syyskuuta 1994 ja Suomessa MTV3:lla 9. huhtikuuta 1996. Sarjan päähenkilöinä on kuusi New Yorkissa asuvaa ystävystä – Rachel Green (Jennifer Aniston), Monica Geller (Courteney Cox), Phoebe Buffay (Lisa Kudrow), Joey Tribbiani (Matt LeBlanc), Chandler Bing (Matthew Perry) ja Ross Geller (David Schwimmer) – ja sarjan keskeisinä tapahtumapaikkoina ovat Central Perk -kahvila ja kattohuoneisto, jossa sarjan päähenkilö Monica Geller asuu.


title: David Crane

text: David Crane (s. 13. elokuuta 1957 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on Marta Kauffmanin kanssa toinen "Frendit"-televisiosarjan pääkäsikirjoittajista ja luojista. Crane voitti vuonna 2002 parhaan komediasarjan "Emmy"-palkinnon Frendit-sarjasta yhdessä sarjan muiden tuottajien kanssa.Frendeihin Crane loi useita hahmoja Martha Kauffmanin kanssa. Frendeihin he loivat Jennifer Anistonin esittämän Rachel Greenin, Courteney Coxin esittämän Monica Gellerin, Lisa Kudrowin esittämän Phoebe Buffayn, sekä mieshahmot Ross Gellerin (Monican isoveljen), jota esitti David Schwimmer, Matt LeBlancin esittämän Joey Tribbianin sekä Chandler Bingin, jonka roolissa esiintyi Matthew Perry. Sivuhahmoja sarjassa olivat mm. Gunther (Central Perk kahvilan työntekijä) jota esitti James Michael Tyler, Maggie Wheelerin esittämän Janicen, Christina Phicklersin esittämä Judy Geller. Kaksoisroolissa sarjassa esiintyivät David Schwimmer (Ross Geller, Russ) sekä Lisa Kudrow (Phoebe Buffay, Ursula Buffay)


title: Frendit

text: Frendit () on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ovat luoneet David Crane ja Marta Kauffman. Sarjaa ensiesitettiin yhdysvaltalaisella NBC-televisiokanavalla vuosina 1994–2004. Sarja kertoo kuudesta Manhattanilla New Yorkissa asuvasta ystävyksestä.


title: Frendit

text: Sarjan päähenkilöt olivat tuttuja televisiokatsojille jo ennen roolejaan "Frendeissä", mutta heitä ei kuitenkaan pidetty kovin suurina tähtinä. Cox oli näytellyt elokuvassa "Ace Ventura – lemmikkidekkari" ja televisiosarjassa "Perhe on paras". Kudrow oli näytellyt Ursula Buffayta televisiosarjassa "Hulluna sinuun" ja hän uusikin roolinsa Ursulana "Frendeissä". Ennen rooliaan "Frendeissä" Kudrow oli työskennellyt toimistopäällikkönä ja tutkijana isälleen. LeBlanc oli esiintynyt sivuroolissa tilannekomediassa "Pulmuset". Aniston ja Perry olivat näytelleet useissa epäonnistuneissa tilannekomedioissa ennen siirtymisiään "Frendeihin". Ennen rooliaan "Frendeissä" Schwimmer oli näytellyt sivuroolia televisiosarjoissa "Kesä 68" ja "NYPD Blue". Sarjan 10 tuotantokauden aikana kaikista sen päähenkilöistä tuli julkisuuden henkilöitä.


title: Puumanainen

text: "Puumanaisen" päänäyttelijä Courteney Cox tuli tunnetuksi 1990–luvulla alkaneesta komediasarjasta "Frendit", ja myös muita "Frendien" näyttelijöitä on esiintynyt sarjassa; Lisa Kudrow vieraili sarjan ensimmäisen kauden jaksossa "Rhino Skin" ihotautilääkäri Amy Evansin roolissa. Jennifer Aniston vieraili sarjan toisen kauden avausjaksossa "All Mixed Up" esittäen Julesin terapeuttia, Glenniä. Coxin roolihahmon aviomiestä "Frendeissä" esittänyt Matthew Perry vierailee "Puumanaisen" viidennellä kaudella. Cox oli pyytänyt Perryä vierailemaan "Puumanaisessa" jo ensimmäisellä kaudella, mutta Perry oli tuolloin kieltäytynyt kutsusta vedoten heidän yhteiseen "Frendit"-historiaansa.


title: Courteney Cox

text: "Frendien" jälkeen Coxin haluttiin koe-esiintyvän Susan Mayerin rooliin muun muassa Sela Wardin, Calista Flockhartin, Heather Locklearin ja Mary-Louise Parkerin lisäksi televisiosarjaan "Täydelliset naiset". Raskautensa vuoksi Cox ei voinut osallistua koe-esiintymisiin, ja roolin sai kuitenkin lopulta Teri Hatcher. Cox on näytellyt independent-elokuvassa "November" (2005) sekä Tim Allenin kanssa kriitikoiden pilkkaamassa elokuvassa "" (2006). Hän teki cameoroolin elokuvassa "Luunmurskaajat", jossa hän esitti Adam Sandlerin roolihahmon tyttöystävää. Hän myös lainasi äänensä animaatioelokuvaan "Tallipihan bilehileet". Huhut "Frendit"-elokuvasta käynnistyivät varsinkin sen jälkeen, kun "Sinkkuelämää"-televisiosarjan elokuvasovitus "Sex and the City – Sinkkuelämää" osoittautui menestykseksi. Warner Bros. on kuitenkin kiistänyt huhut.


title: Amerikan frendi

text: Sarja kertoo brittiläisestä Lincolnin käsikirjoittajapariskunnasta, joka muuttaa Hollywoodiin tekemään uudelleenfilmatisointia BAFTA-palkitusta komediasarjastaan "Lyman’s Boys". Projekti saa odottamattoman käänteen, kun televisioyhtiö palkkaa pääosaan "Frendien" Joeynä tunnetun Matt LeBlancin, joka aiheuttaa sekasortoa sekä sarjan tuotannossa että Lincolnien parisuhteessa. LeBlanc esittää "Amerikan frendissä" satiirista versiota omasta itsestään.


title: Frendit (7. tuotantokausi)

text: Frendien seitsemättä tuotantokautta alettiin esittää Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2000 ja se jatkui 17. toukokuuta 2001 saakka. Sarjan päähenkilöinä ovat New Yorkissa asuvat ystävykset Rachel Green, Monica Geller, Phoebe Buffay, Joey Tribbiani, Chandler Bing ja Ross Geller. Tuotantokausi koostuu 24 jaksosta, joihin sisältyy myös kauden kaksiosainen päätösjakso, jossa juhlitaan Monican ja Chandlerin häitä.


title: Frendit

text: "Frendejä" tuotettiin kymmenen vuoden aikana yhteensä kymmenen tuotantokautta ja 236 jaksoa. Sarja pysyi suosittuna koko esitysaikansa, ja se oli ehdolla 62 kertaa Emmy-palkinnon saajaksi. Sarjan kaksiosainen päätösjakso esitettiin NBC:llä 6. toukokuuta 2004, ja se keräsi 52,5 miljoonaa yhdysvaltalaista katsojaa. Kyseessä on yksi katsotuimmista yhdysvaltalaisista televisiosarjan päätösjaksoista.


title: Greyn anatomia

text: ABC tiedotti 11. toukokuuta 2012 sarjan päätähtien Ellen Pompeon, Patrick Dempseyn, Sandra Ohn, Justin Chambersin, James Pickens Jr.:n ja Chandra Wilsonin allekirjoittaneen sopimuksen yhdeksänteen kauteen. Myös sarjasta pari vuotta sitten lähtenyt Katherine Heigl on kertonut haluavansa palata takaisin sarjaan. Mark Sloania esittävä Eric Dane jätti sarjan ja hänen roolihahmonsa Mark kuoli lento-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Chyler Leigh ja Kim Raver eivät palaa yhdeksännelle kaudelle.


title: Greyn anatomia

text: 27. toukokuuta 2009 "E! Onlinen" Marc Malkin raportoi, että T.R. Knight ei palaa "Greyn anatomian" kuudennelle kaudelle. Knightin raportoitu tyytymättömyys hahmonsa ruutuajan ja kehityksen välillä johti sopimuksen päättymiseen joulukuussa 2008. Kun Eric Danelta, joka näyttelee Tri. Mark Sloania, kysyttiin Knightin mahdollisesta lähdöstä, hän vastasi ”En tiedä kuinka totta se on, mutta jos on, se olisi suunnaton menetys.” Rhimes kertoi Georgen vähäisen ruutuajan viidennellä kaudella olleen harkittua, ettei sarjan katsojat kokisi niin suurta šokkia hahmon poistuessa ja kehui Knightia ”äärettömän lahjakkaaksi näyttelijäksi”. 17. kesäkuuta 2009 julkistettiin virallisesti, että Knightin sopimus on purettu.


title: Mark Sloan

text: Tri. Mark Sloan on fiktiivinen hahmo ABC:n tv-sarjasta Greyn anatomia. Hahmoa esittää näyttelijä Eric Dane.


title: Greyn anatomia

text: Sarjan toisella kaudella esitellään gynekologian ja lastenkirurgian lääkäri Addison Montgomery (Kate Walsh), plastiikkakirurgi Mark Sloan (Eric Dane) sekä ortopedian kirurgi Callie Torres (Sara Ramírez). Addison on Derekin vaimo, joka saapuu Seattleen aikomuksenaan sopia miehensä kanssa. Mark on Derekin entinen parasystävä, jolla oli suhde Addisonin kanssa ja joka täten aiheutti heidän avioliittonsa kariutumisen. Callie on Georgen ihastus ja pari meneekin myöhemmin naimisiin, mutta lopulta eroaa. Addison jättää sarjan kolmannella kaudella liittyäkseen spin-off-sarja "Rakkauden anatomiaan". Kolmannella kaudella esitellään harjoittelija Lexie Grey (Chyler Leigh), Meredithin siskopuoli. Kauden päätösjaksossa Burke poistuu sarjasta lähdettyään omista häistään.


title: Greyn anatomia

text: Greyn anatomia ("Grey’s Anatomy") on palkittu yhdysvaltalainen sairaalamaailmaan sijoittuva draamasarja, joka seuraa fiktiivisen Grey-Sloan Memorial-sairaalan harjoittelijoita, erikoistuvia kirurgeja sekä heidän mentoreitaan. Sarjan pilottijakso "Kovan päivän ilta" esitettiin Yhdysvalloissa ABC:lla 27. maaliskuuta 2005 ja Suomessa Nelosella syksyllä 2006. Sarjaa on esitetty Yhdysvalloissa viisitoista tuotantokautta ja Suomessa saman verran.


title: Greyn anatomia

text: "Greyn anatomia"n neljäs kausi alkoi 27. syyskuuta 2007. Erica Hahn korvaa Burken sairaalan kardiologina. Chyler Leigh vierailee kauden kahdessa viimeisessä jaksossa Lexie Greynä, uutena harjoittelijana ja Meredithin siskopuolena. Lauren Stamile näyttelee sairaanhoitajaa nimeltä Rose, johon Derek ihastuu. Kauden viimeisessä jaksossa lähes kaikki sarjan parit jakavat suudelman: Derek ja Meredith, George ja Lexie, Richard ja Adele, Alex ja Izzie sekä Erica ja Callie.


title: Caterina Scorsone

text: Scorsone näytteli "Greyn anatomia" -sarjan sisarsarjassa "Rakkauden anatomia" vuosina 2010–2013. Scorsone on näytellyt Amelian roolissa myös "Greyn anatomia"ssa kausilla 7-14. Hänen roolihenkilönsä neurokirurgi Amelia Shepherd on Patrick Dempseyn esittämän Greyn anatomian Derek Shepherdin sisar.


title: Greyn anatomia

text: Sarja keskittyy ryhmään kirurgian harjoittelijoita, erikoistuvia kirurgeja sekä useita lääkäreitä, jotka toimivat heidän mentoreinaan sekä ammatissa että henkilökohtaisessa elämässä. Sarjan tuottajat käyttivät ”värisokeaa näyttelijöiden valintaa”, jonka ansiosta sarjassa esiintyy useita eri rotujen edustajia. Kaikki "Greyn anatomian" roolit jaettiin ilman, että hahmojen rotua oltiin aiemmin valittu. Viisi ensin esiteltyä hahmoa ovat Meredith Grey (Ellen Pompeo), Alex Karev (Justin Chambers), George O'Malley (T. R. Knight), Izzie Stevens (Katherine Heigl) sekä Cristina Yang (Sandra Oh). He aloittavat kirurgian harjoittelijoina yleiskirurgi Miranda Baileyn (Chandra Wilson) ohjauksessa. Kirurgian ohjelmaa johtaa Richard Webber (James Pickens, Jr.), jolla oli aikoinaan suhde Meredithin äidin kanssa. Webberin alaisia ovat neurokirurgiaan erikoistunut Derek Shepherd (Patrick Dempsey) sekä kardiologiaan erikoistunut Preston Burke (Isaiah Washington). Derek esitellään Meredithin ihastuksena, kun taas Preston Cristinan ihastuksena.


title: Rakkauden anatomia

text: "Rakkauden anatomian" pääroolissa nähdään myös "Greyn anatomiassa" mukana ollut Kate Walsh. Rakkauden anatomian muut päähenkilöt ja tapahtumapaikat esiteltiin ensimmäisen kerran Greyn anatomian jaksossa "The Other Side of This Life" keväällä 2007. Sarjan pääosiin valittiin Walshin lisäksi Merrin Dungey, Taye Diggs, Paul Adelstein, Amy Brenneman, Tim Daly, KaDee Strickland ja Chris Lowell. Dungey esiintyi vain sarjan esittelevässä Greyn anatomian jaksossa, ja hänen roolinsa esittäjäksi vaihdettiin Audra McDonald. Sarjan varsinainen ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2007.


title: Ellen Pompeo

text: Pompeo sai ensimmäisen ison roolinsa ABC:n sairaalamaailmaan sijoittuvassa sarjassa "Greyn Anatomia", jossa hän näyttelee sarjan päähenkilöä, Meredith Greytä, joka on kirurgiharjoittelija maineikkaassa "Seattle Grace Hospital"-sairaalassa. Ohjelma sai korkeimmat arvostelut viidenneltä kaudeltaan, kuin mikään muu ohjelma samana aikana. Vuonna 2007 Ellen oli Golden Globe-ehdokkaana parhaasta naispääosastaan Greyn anatomiassa. Samana vuonna hän allekirjoitti uuden sopimuksen Greyn anatomiaan, joka nosti tähden palkan 200 000 dollariin per jakso. Ellen on allekirjoittanut sopimukset sarjaan seitsemänteen kauteen asti.


title: Humppilan vaakuna

text: Vaakunan selitys kuuluu ”kultakentässä tyvestä nousevasta katoksesta riippuva ruokakello; kaikki mustaa.” Vaakunan alkuperäinen aihe on Risto Sulosen käsialaa, jota mukaellen Olof Eriksson on suunnitellut lopullisen vaakunan. Humppilan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 1. kesäkuuta 1957, ja Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. syyskuuta samana vuonna.


title: Humppila

text: Humppilan vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson ja se vahvistettiin vuonna 1957.


title: Humppila

text: Nähtävyyksiä Humppilassa ovat Valtatie 2:n varteen rakennettu Humppilan lasitehdas, jonka ympärille on muodostunut laaja kauppakeskusalue, sekä Humppilan Rautatieaseman ja Jokioisten välillä liikennöivä Jokioisten museorautatie. Vuonna 1921 valmistuneen Humppilan kirkon on suunnitellut Josef Stenbäck.


title: Haminan vaakuna

text: Haminan kunnanvaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers kaupungin vanhan vaakunan pohjalta. Sen vaakunaselitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, alainen, aaltokoroinen hirsi, jolla ui kultainen vene, sen yläpuolella kultainen, purppuravuorinen kuninkaankruunu”. Vanha vaakuna puolestaan perustui Vehkalahden kaupungille 1660 annettuun sinettiin. Vaakunan kuninkaankruunu on viittaus Ruotsin kuninkaaseen Fredrik I:een. Isonvihan aikana tuhotun Vehkalahden kaupungin paikalle rakennettiin hänen valtakaudellaan Haminan kaupunki kuninkaan nimikkokaupungiksi (). Haminan vaakuna muistuttaa hyvin paljon Helsingin vaakunaa.


title: Humppila

text: Humppilan tunnetuin kartano on Venäjän kartano, josta vanhin tieto on jo vuodelta 1532. Kartano uusklassismia edustava päärakennus on vuodelta 1855. Humppilan alueelle ulottui aikanaan myös laaja Jokioisten kartano, johon suuri osa kunnasta aikanaan kuului. Kartano oli aikanaan maa-alaltaan maamme suurin. Nykyään sen tiloissa toimii Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT). Kartanon mukaan Jokioisten, Humppilan ja Ypäjän kuntien alueesta käytetään vieläkin nimitystä Jokilääni, joka esiintyy muun muassa alueen kansalaisopiston ja metsänhoitoyhdistyksen nimissä.


title: Humppila-Museorautatie

text: Museorautatien Humppilan asema sijaitsee noin 300 metriä itään alkuperäiseltä Jokioisten Rautatien Humppilan henkilöasemalta. Alkuperäinen kahdeksan kilometrin mittainen rataosuus Minkiöltä Humppilaan purettiin 1975, ja Jokioisten Museorautatie rakensi rataosan uudelleen vuosina 1992–1994. Tällöin VR:n Humppilan ratapihalla olivat jo käynnissä ratapihan muutos- sekä alikulkutyöt, joten museorautatien asema jouduttiin perustamaan uudelleen alkuperäistä asemaa idemmäksi.


title: Humppila-Museorautatie

text: Jokioisten Rautatien aikana 1898–1974 kapearaiteisella rautatiellä ei ollut Humppilassa erillistä asemarakennusta, vaan matkustajia palveli Valtionrautateiden asemarakennus. Vuosina 1994-2018 käytössä ollut Humppilan asemarakennus on peräisin Matkun rautatieasemalta, jossa se toimi VR:n rataosaston taukotilana. Nykyinen lippuluukku on Museorautatien asentama ja peräisin Loviisan–Vesijärven rautatieltä, ja asemakello on entinen Karkkilan rautatieaseman kello.


title: Hämeenlinnan vaakuna

text: Vaakuna perustuu 1600-luvun kaupunginsinettiin. Tunnus viittaa keskiajalla Vanajaveden äärelle rakennettuun Hämeen linnaan, jonka tuntumaan kaupunki vuonna 1639 perustettiin. Nykyisen vaakunan on vanhan, heraldisesti ongelmallisen vaakunan pohjalta suunnitellut Gustaf von Numers, ja se on vahvistettu 21. syyskuuta 1956.


title: Kullaan vaakuna

text: Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 26. syyskuuta 1950. Vaakunan selitys on ”hopeisessa kentässä punainen, peittämätön pystyyn ladottu sysimiilu, sen yläpuolella painanteisen pilvikoron rajoittama musta yliskenttä (lakio), jossa raudanmerkki ja sen kummallakin puolella kuusisakarainen tähti; kaikki hopeaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2005 Kullaan liityttyä osaksi Ulvilan kaupunkia.


title: Hankasalmen vaakuna

text: Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä aaltokoroinen hopeahirsi, jossa punainen vitsahankain.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Hankasalmen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. kesäkuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. lokakuuta samana vuonna.


title: Stiga

text: Nykyään Stiga-merkillä myydään sekä peli- ja urheilutuotteita että puutarhakoneita. Stigan pöytätennistuoteliiketoiminta erotettiin Stiga AB:stä vuonna 1984 ja Stiga-pelit vuonna 2006. Tuotteet siirtyivät Stiga Sports Ltd. -yritykselle, mutta niiden markkinoinnissa hyödynnetään edelleen Stiga-brändiä. Stiga-merkin puutarhatyökaluja valmistaa nykyisin italialainen Global Garden Products (GGP).Stiga on ruohonleikkureiden ja laajavalikoimaisen, moottorikäyttöisten, puutarhalaitteiden laatumerkki. Se on osa GGP Group -yritystä, joka on johtava puutarhalaitteiden valmistaja Euroopassa. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Castelfrancossa, Venetossa, Trevisossa (Italia), ja sillä on 13 tytäryhtiötä Euroopassa (Itävalta, Italia, Benelux, Tšekin tasavalta, Tanska, Suomi, Ranska, Saksa, Norja, Puola, Ruotsi, Iso-Britannia ja Balkan). Stiga-jakelua ja -myyntiä tehdään yli 70 maassa ympäri maailmaa.


title: Stiga

text: Stiga on ruotsalainen tuotemerkki, joka on tunnettu ruohonleikkureiden, moottorikäyttöisten puutarhatyökalujen, lumilinkojen, pöytätennistarvikkeiden ja jääkiekkopelien tuotannosta ja kansainvälisestä levityksestä.


title: Stig Hästö

text: Stig Herman Hästö (13. syyskuuta 1918 Pori – 14. syyskuuta 1997 Espoo) oli suomalainen teollisuusjohtaja, oppiarvoltaan varatuomari. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1970. Hän oli Finlaysonin toimitusjohtaja 1962–1978, sen johtokunnan puheenjohtaja 1978–1979, Suomen Työnantajien Keskusliiton puheenjohtaja 1977–1979, Teollisuuden Keskusliiton puheenjohtaja 1979–1983.


title: Stena-konserni

text: Stena-konserni on ruotsalainen monialayritys, johon kuuluu kolme emäyhtiötä: Stena Metall AB, Stena Sessan AB ja Stena AB. Konsernin kotipaikka on Ruotsin Göteborg ja sen omistaa kokonaan Olssonin perhe. Toimitusjohtajana toimii perustajan poika Dan Sten Olsson. Stena on yksi maailman johtavista varustamoista matkustaja-, irtolasti- ja rahtiliikenteessä. Stena harjoittaa myös tytäryhtiöidensä avulla kiinteistö- ja kierrätysliiketoimintaa.


title: Sotka (ketju)

text: Sotkan pääomistaja vaihtui OTK:sta E-osuuskunta Ekaksi suuressa osuusliikefuusiossa vuonna 1983. Vuonna 1993 oma henkilöstö osti Sotkan liiketoiminnan yrityssaneeraukseen joutuneelta Eka-yhtymältä ja jatkoi yhtiön toimintaa Sotka Finland Oy:n nimissä. Nykyään Sotka on osa Indoor Group Oy:tä, joka syntyi, kun Sponsor Capital Oy:n hallinnoima pääomarahasto hankki omistukseensa Sotka Finland Oy:n vuonna 1999. Vuosina 2005–2017 Indoor Group Oy on ollut osa Kesko-konsernia, kunnes Kesko myi Indoor Groupin kesäkuussa 2017 sijoittajaryhmälle, johon kuuluvat Sievi Capital, kolmen Sotka-ketjun franchising-yrittäjää ja eläkeyhtiö Etera.


title: St1

text: St1 Oy on suomalainen energiayhtiö ja osa St1 Nordic -konsernia. Ketjun asemia on niin Suomessa, Ruotsissa kuin Norjassakin. St1 operoi Shellin asemia pohjoismaissa. Kesäkuussa 2016 St1 julkaisi ”St1 Energy Outlook” –keskusteluasiakirjan, jossa se kertoi näkemyksensä energiamarkkinoiden haasteista ja muutoksesta ja lukijat saivat kommentoida asiakirjaa. Julkistustilaisuudessa Mika Anttonen tuomitsi päästökaupan: se ei ole saanut aikaiseksi mitään hyvää. Anttosen mukaan tehokkain tapa päästä eroon fossiilisten polttoaineiden käytöstä on asettaa energiayrityksille pakottavia velvoitteita ja pakottaa Shell, Exxon ja muut öljyjätit tuottamaan biopolttoaineita. Bensiinin tarpeen väheneminen ei vähennä raakaöljyn kulutusta niin kauan kuin maailmassa tarvitaan nykyiseen malliin muita öljyjalosteita kuten polttoöljyä, öljypohjaisia muoveja ja asfalttiteitä.


title: Mika Anttonen

text: Mika Anttonen (s. 18. joulukuuta 1966 Helsinki) on suomalainen energia-alan yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän omistaa 87 prosenttia polttoaineiden jakeluyritys St1 Nordic Oy:stä (liikevaihto 6,5 miljardia euroa) ja 80 prosenttia Ruotsissa toimivasta öljynjalostusyritys St1 Group Oy:stä (liikevaihto 4,1 miljardia euroa). Hän on molempien yritysryhmien hallituksen puheenjohtaja. Anttosen omistusten tarkkaa arvoa ei voi laskea, mutta häntä pidetään yhtenä Suomen harvoista miljardööreistä. Koulutukseltaan hän on diplomi-insinööri.


title: Silta (yritys)

text: Vuonna 2000 Suomen valtio, Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Varma-Sampo (nyk. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma), Teollisuusvakuutus Oy (nyk. Sampo Oyj) ja Novo Group Oyj (nyk. CGI Suomi) päättivät perustaa henkilöstöhallinnon palveluita tuottavan yrityksen. Uusi yritys muodostettiin laajentamalla Varma-Sammon tytäryhtiön, eläkepalveluita tuottavan Eläkepalvelu Oy:n toimialaa liittämällä siihen toimintoja ja palveluja Novo Group Oyj:stä ja Valtiokonttorista. Silta Oy perustettiin vuonna 2001, ja se ryhtyi tuottamaan palkkahallintopalveluita yksityiselle ja julkiselle sektorille sekä eläkepalveluita yrityksille, eläkesäätiöille ja eläkekassoille. Perustamisen yhteydessä Siltaan siirtyi Eläkepalvelun täysin omistama henkilöstörahastopalveluita hoitanut Rahastopalvelu RP Oy ja henkilöstöriskien kartoituspalveluita hoitanut, Eläkepalvelun osittain omistama SV Benefic Oy.


title: Stig Stendahl

text: Stig Stendahl, DI, on elinkeinoelämän vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka on toiminut mm. Fiskars Oyj Abp:ssä, Konecranesissa, Abloylla, Aktia-pankissa, Plantagen Norden AB:ssä , LKB Produkterissa sekä Stiftelsen för det tvåspråkiga Finland-säätiössa ja Stiftelsen för Åbo Akademi-säätiössä. Hän on myös Hallitusammattilaiset ry:ssä.


title: Stena Line

text: Myöhemmin liikennettä laajennettiin kattamaan jopa Saksan Kiel. Vuonna 1982 ostettiin Sessanlinjen-varustamo Göteborgista ja Saksan liikenne siirtyi Sessanlinjenin vanhaan terminaaliin. Uudempia linjoja on hankittu yritysostoin. Stena Line toimii nykyisin koko Euroopassa: Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa, Puolassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja Alankomaissa. Stena-konserniin kuuluvia yrityksiä ovat esimerkiksi Stena Metall, Stena RoRo, Stena Cargo, Stena Bulk, Stena Fastigheter ja HH-Ferries. Varustamo on tänään yksi maailman suurimmista. Matkustajaliikenteen lisäksi sillä on laaja rahtiliikenne lukuisilla pohjoiseurooppalaisilla linjoilla.


title: Aleppon maakunta

text: Aleppo on yksi Syyrian neljästätoista maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 18 500 neliökilometriä. Vuoden 2011 tammikuussa, ennen sisällissotaa, maakunnan väkiluvuksi kirjattiin 5,927 miljoonaa. Saman vuoden lopussa sisällissodan ollessa jo meneillään väkiluvun arvioitiin pudonneen yli miljoonalla asukkaalla noin 4,868 miljoonaan. Maakunnan pääkaupunki on Aleppo.


title: Aleppo

text: Vuonna 2004 Aleppossa oli yhteensä 2 132 100 asukasta. Viimeisten sadan vuoden aikana kaupungin väestö on lisääntynyt noin 1000 %. Vuonna 1900 asukkaita oli noin 120 000, vuonna 1950 320 000 ja vuonna 1995 jo 1,8 miljoonaa. Väestön suuri enemmistö on sunnimuslimeja, mutta kaupungissa on myös merkittäviä määriä alaviittejä ja kristittyjä. Suurin kristitty vähemmistö ovat armenialaiset, joita tuli kaupunkiin Turkin Anatoliasta ensimmäisen maailmansodan aikana. Erään arvion mukaan kristittyjen kokonaismäärä kaupungin asukkaista oli ennen sotaa noin 3,3 % ja joidenkin toisten tietojen mukaan jopa 12 %. Kaupungissa on ollut historiallinen juutalainen vähemmistö, mutta sen viimeiset rippeet muuttivat maasta vuonna 1994. Muita vähemmistöjä ovat kurdit ja Syyrian turkmeenit. Suuri osa kaupungin asukkaista on paennut taistelujen tieltä sodan takia.


title: Aleppo

text: Aleppo (arabiaksi حَلَب, Halab) on Syyrian pohjoisosassa sijaitseva kaupunki. Se on Syyrian suurin kaupunki ja Aleppon maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2004 kaupungin asukasluku oli 2 132 100 ihmistä. Suurin osa kaupungin asukkaista on sunnimuslimeja, mutta siellä asuu myös kristittyjä, šiiamuslimeja sekä kurdeja ja turkmeeneja.


title: Aleppo

text: Aleppo on Pohjois-Syyrian keskus ja Aleppon maakunnan hallinnollinen pääkaupunki. Se sijaitsee noin 430 metrin korkeudella merenpinnasta olevalla ylätasangolla suurin piirtein Välimeren ja Eufratjoen puolivälissä. Talvet alueella ovat lyhyitä, sateisia ja kylmiä, kun taas kesät ovat pitkiä ja kuivia.


title: Aleppon taistelu 2012–2016

text:
3. joulukuuta hallituksen joukoilla oli 60% aiemmasta kapinallisalueesta. 7. joulukuuta hallitus valtasi vanhankaupungin, ja tuolloin hallitus valvoi 75% aiemmasta Aleppon kapinallisalueesta. Venäläinen eversti kuoli Aleppossa. Kapinallismotissa oli edelleen 100000 siviiliä. Kapinalliset pyysivät neuvotteluja haavoittuneiden evakuoimisesta. Venäjän tiedote kutsui kapinallisia terroristeiksi, eikä halunnut neuvotella kapinallisten vetäytymisestä. Syyrian presidentti Bashar al-Assad sanoi, että hallituksen voitto Aleppossa olisi askel kohti sodan päättymistä. Assad ei kuitenkaan pitänyt Aleppon taistelua sodan loppuna.
13. joulukuuta kapinallisilla oli enää 5% aiemmasta alueestaan Aleppossa. Tällöin solmittiin tulitauko, joka pian rikkoutui. 15. joulukuuta 2016 kapinalliset ja hallituksen joukot solmivat tulitauosta ja kapinallisten evakuoinnista.


title: Aleppo

text: Asemasotaa jatkui lähes kolme vuotta. Kapinallisten etenemisen pysäytti raskaan aseistuksen puuttuminen sekä taistelut kapinallisten, Isisin ja muiden jihadistiryhmien kesken. Vastaavasti hallituksella oli ongelmia huoltaa omia joukkojaan. Helmikuussa 2016 Syyrian hallitus valtasi Venäjän ilmaiskujen tukemana useita kaupunkeja Alepposta pohjoiseen. Vuoden puoliväliin mennessä hallituksen joukot olivat piirittäneet kokonaan kapinallisten hallitseman osan Alepposta. Piiritetyllä alueella asui arviolta 250 000 henkilöä. Marraskuussa hallituksen joukot aloittivat piiritetyn alueen valtauksen, ja joulukuuhun mennessä kapinalliset hallitsivat vain muutamia kortteleita. 15. joulukuuta osapuolet sopivat kapinallisten ja näiden perheiden evakuoinnista ja hallitus julisti Aleppon olevan kokonaan sen hallussa 22. joulukuuta.


title: Aleppo

text: Maaliskuussa 2011 puhkesi Syyrian sisällissota, ja Syyrian hallinto pyrki tukahduttamaan Aleppossa paikalliset mielenosoitukset. Mielenosoituksia järjestettiinkin aluksi vain lähinnä Aleppon yliopistolla ja kantakaupungeissa. Varsinaiset väkivaltaisuudet kaupungissa puhkesivat helmikuussa 2012, jolloin kahdessa pommi-iskussa armeijan tiedusteluosaston ja poliisin rakennukseen kuoli 28 ihmistä. Aleppon taistelut alkoivat varsinaisesti heinäkuun puolivälissä 2012, jolloin kapinalliset valtasivat nopeasti koilliset, eteläiset ja läntiset osat. Kuun loppuun mennessä taistelut olivat keskittyneet Aleppon historiallisen keskustan alueelle, ja taistelut muuttuivat asemasodaksi. Kaupungin historiallinen basaari tuhoutui lähes täysin tulipalossa syyskuussa 2012. Seuraavan vuoden huhtikuussa tuhoutui Aleppon 1000-luvulla rakennetun moskeijan minareetti.


title: Aleppo

text: Samaan tapaan kuin Damaskosta Aleppoa väitetään usein maailman vanhimmaksi jatkuvasti asutetuksi kaupungiksi. Kaupungin historia ulottuu ainakin 1000-vuosituhannelle eaa. Siitä on mainintoja heettiläisten alueilta ja Marista löydetyissä kirjoituksissa. Kaupunki oli amorilaisen Jamkhadin kuningaskunnan pääkaupunki tuon vuosituhannen puolivälissä. 800–400-lukujen eaa. välillä Syyriaa ja todennäköisesti siis myös Aleppoa hallitsivat Assyria ja Persia. Vuonna 333 eaa. kaupungin valloittivat Aleksanteri Suuren joukot, ja hänen jälkeensä kaupunki kuului seuraavien 300 vuoden ajan seleukidien valtakuntaan nimellä "Beroea". Tuolloin kaupunki oli tärkeä kaupan keskus Antiokian ja Eufratin välillä. Pompeius liitti Aleppon Rooman valtakuntaan vuonna 64 eaa. Kaupunki säilyi osana Roomaa ja sittemmin Bysantin valtakuntaa vuoteen 637 jaa. saakka, jolloin arabit valtasivat kaupungin ja alkoivat kutsua sitä nimellä "Halab".


title: Afrin

text: Afrīn (, ) on kaupunki Syyrian luoteisosassa. Se on osa Aleppon maakuntaa ja Afrinin piirikuntaa. Afrinin piirikunnan koko on 2 033 km². Afrinin kaupungin väkiluku oli vuonna 2004 yhteensä 36 562.


title: Aleppon taistelu 2012–2016

text: Syyrian armeija valtasi 26. marraskuuta lähes kokonaan suuren Massaken Hananon kaupunginosan ja kaksi muuta kaupunginosaa. 28. marraskuuta hallituksen joukot jakoivat kapinallismotin kahteen osaan. He valtasivat jo samana päivänä pohjoisen osan. Tällöin kapinalliset menettivät yli 40% valvomistaan alueista muutaman päivän sisään. Tämä oli suurin tappio kapinallisille sitten vuoden 2012 Aleppossa. Kapinallisten puolustus oli luhistumassa. Itä-Alepposta lähti taisteluja pakoon marraskuun viimeisenä viikonloppuna jopa 10000 ihmistä, mikä oli suurin määrä neljään vuoteen. Venäjä ehdotti 1. joulukuuta neljän humanitaarisen käytävän avaamista Itä-Aleppoon.


title: Anthony Hopkins

text: Sir Philip Anthony Hopkins, CBE (s. 31. joulukuuta 1937 Margam, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta) on walesilais-yhdysvaltalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Hannibal Lecterin roolista, josta hän sai Oscar-palkinnon parhaasta miespääosasta elokuvassa "Uhrilampaat". Hän on saanut urallaan lisäksi kolme BAFTA-, kaksi Emmy-palkintoa ja yhden Golden Globen.


title: Anthony Hopkins

text: Hopkins syntyi Margamissa, Port Talbotissa. Hänen vanhempansa olivat Muriel Anne Yeats ja Richard Arthur Hopkins, jotka lähettivät hänet kouluun Pontypooliin. Sen jälkeen hän kävi Cowbridge Grammar Schoolia. 15-vuotiaana hän tapasi Richard Burtonin, jonka innoittamana päätti ryhtyä näyttelijäksi. Hopkins lähti opiskelemaan Cardiffiin Royal Welsh College of Music & Dramaan, josta valmistui vuonna 1957. Tämän jälkeen hän oli kaksi vuotta armeijassa ja sen jälkeen muutti Lontooseen opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Artsiin.


title: Anthony Hopkins

text: Hopkins aloitti uransa teatteriseurueessa, ja teki debyyttinsä "The Quare Fellow" -näytelmässä 1960. Hänen ensimmäiset vuotensa meni teatteriseurueessa, mutta Laurence Olivier pyysi vuonna 1965 häntä liittymään Kansallisteatteriin, jossa Hopkins aloitti varamiehenä. Hän pääsi esiintymään muun muassa "Julius Caesarissa". Vaikka Hopkins saikin jo mainetta teatterissa, hän halusi esiintyä myös elokuvissa. Vuonna 1968 hän sai roolin elokuvasta "Leijona talvella", jossa hän esitti Rikhard I Leijonamieltä. Hopkins oli roolistaan BAFTA-palkintoehdokkaana. Hopkins jatkoi samaan aikaan uraansa myös teatterissa ja esiintyi muun muassa Broadway-näytelmässä "Equus" vuonna 1974.


title: Anthony Hopkins

text: Hopkins esiintyi vielä 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa enemmän televisiotuotannoissa kuin elokuvissa. Hän oli mukana muun muassa sellaisissa palkituissa tuotannoissa kuin minisarjassa "QB VII – Natsilääkäri" ja "Lindberghin kidnappauksessa" sekä "Bunkkerissa", jossa hän esitti Adolf Hitleriä. Viimeksi mainituista Hopkins voitti Emmy-palkinnon. Yhdysvaltalaisen "QB VII – Natsilääkärin" ansiosta Hopkins sai nimeä myös Yhdysvalloissa. Seuraavien vuosien aikana hänet liitettiin usein neuroottisiin ja intensiivisiin rooleihin, joita hän esitti elokuvissa "Henkimaailman kahleissa", "Lumous", jossa hän oli outo vatsastapuhuja, ja "Bounty – kapina laivalla", jossa hän oli kapteeni William Bligh.


title: Anthony Hopkins

text: Vuonna 1992 Hopkins näytteli Francis Ford Coppolan elokuvassa "Bram Stokerin Dracula" vampyyrimetsästäjä Van Helsingiä. Hänen seuraavia roolejaan olivat "Pitkän päivän illassa" alistettu ja uhrautuva hovimestari, "Varjojen maissa" kirjailija C. S. Lewis ja "Nixonissa" Richard Nixon. "Varjojen maista" ja "Nixonista" Hopkins sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta, ja "Varjojen maista" hän voitti BAFTA-palkinnon. 1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Hopkins teki sekä vaativia luonnerooleja että rooleja suurissa elokuvissa. Ensimmäiseksi mainittuihin kuuluu muun muassa suoritus Pablo Picassona elokuvassa "Vuodet Picasson kanssa". Suuren budjetin elokuvia olivat muun muassa Steven Spielbergin ohjaama "Amistad", joka kertoi orjalaivan kapinasta ja sitä seuranneesta oikeudenkäynnistä ja jossa Hopkins näytteli Oscar-ehdokkuuden arvoisesti John Quincy Adamsia, "Zorron naamio" ja "". Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä "Elokuun tunteita" valmistui 1996.


title: Cathy Hopkins

text:
Hopkinsin vanhemmat ovat Claire ja Wilfred Hopkins. Hänen isänsä Wilfred kirjoitti useita muistelmia nimellä Billy Hopkins. Hänen kirjoissaan Claire tunnetaan Laurana ja Cathy Lucyna. Hopkins asui Keniassa 11-vuotiaaksi asti. Hänen ollessaan 18 vuotta perhe palasi Afrikasta, ja hän lähti opiskelemaan Manchester Art Collegeen jättäytyen pois vuoden opiskelun jälkeen liittyäkseen
rockbändiin nimeltä Driving Rock and the Rockettes, joka kiersi paikallisia lukioita ja yliopistoja lämmittelybändinä sellaisille yhtyeille kuten esimerkiksi Wizard ja Average White Band.


title: Frances Anne Hopkins

text: Frances Anne Hopkins (2. helmikuuta 1838 – 5. maaliskuuta 1919) oli brittiläissyntyinen taidemaalari. Hän meni 1858 naimisiin Edward Hopkinsin kanssa joka oli Hudson’s Bay Companyn työntekijä. He matkustivat laajalti Pohjois-Amerikan turkiskauppareiteillä. Matkustaessaan kanoottireiteillä hän luonnosteli matkan varrelta monia kiinnostavia aiheita, jotka ovat sittemmin tulleet osaksi Kanadan historiaa.


title: Anthony Hopkins

text: Hopkins sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2003, jolloin valmistui myös elokuva "Ihmisen tahra". Hänen seuraaviin rooleihinsa kuuluivat Ptolemaios I elokuvassa "Aleksanteri" ja Burt Munro elokuvassa "Maailman nopein intiaani". Vuonna 2006 Hopkins sai urastaan Golden Globen Cecil B. DeMille -palkinnon. Samana vuonna hän esiintyi "Bobbyssä", jonka kaikki näyttelijät palkittiin Hollywoodin elokuvajuhlilla yhteispalkinnolla parhaana näyttelijäryhmänä. Vuonna 2007 Hopkins palasi ohjaajaksi, kun hän ohjasi itse kirjoittamansa tieteistarinan "Slipstream". Hopkins on harrastanut uransa aikana myös maalaustaidetta, ja hänen tekemiään maisemia ja abstrakteja muotokuvia esiteltiin lontoolaisessa galleriassa vuonna 2010. Samana vuonna valmistui myös "The Wolfman", uusintaversio vuoden 1941 elokuvasta "Ihmissusi". Lisäksi Hopkins näytteli vuonna 2010 Woody Allenin käsikirjoittamassa ja ohjaamassa elokuvassa "You Will Meet a Tall Dark Stranger".


title: Anthony Hopkins

text: Vuonna 1991 Hopkins matkusti Australiaan kuvaamaan elokuvaa "Spotswood – elämää tohvelitehtaassa". Samoihin aikoihin ilmestyi teattereihin "Uhrilampaat", jossa hän esitti murhanhimoista ihmissyöjää Hannibal Lecteriä. Hopkins voitti elokuvasta Oscar- ja BAFTA-palkinnon, ja se muutti hänen asemansa Hollywoodissa pienten elokuvien luonnenäyttelijästä suureksi elokuvatähdeksi. Seuraavaksi hän esiintyikin suuressa brittituotannossa "Talo jalavan varjossa".


title: Harry Hopkins

text: Harry Lloyd Hopkins (27. elokuuta 1890 – 29. tammikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen poliittinen taustavaikuttaja ja presidentti Franklin D. Rooseveltin monivuotinen läheinen avustaja. Hän oli yksi New Dealin pääarkkitehdeistä. Toisen maailmansodan aikana Hopkins toimi Rooseveltin ehkä tärkeimpänä neuvonantajana. Hän kävi useita neuvotteluja Winston Churchillin ja Josef Stalinin kanssa Rooseveltin edustajana. Hopkins toimi monta vuotta Rooseveltin kabinetissa ilman ministerin salkkua ja sai siksi lempinimekseen ”avustava presidentti”. Hän työskenteli lyhyen ajan elinkeinoministerinä "(Secretary of Commerce)" vuosina 1938-1940. Ammattitaustaltaan Hopkins oli sosiaalityöntekijä. Hän oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäisessä avioliitossa syntyi kolme lasta. Hopkins kärsi pitkään mahasyövästä ja siihen liittyvään leikkauksen komplikaatioista. Hän kuoli 55-vuotiaana.


title: Tornion terästehdas

text: Tornion terästehdas on Outokumpu Oyj:n omistama terästehdas Torniossa Pohjanlahden rannikolla lähellä Kemin kaivosta. Tornion terästehdas on maailman suurin ruostumattoman teräksen integroitu tuotantolaitos, eli kaikki jalostusketjun vaiheet ovat samalla tehtaalla. Se on myös yksi maailman suurimpia ruostumattoman teräksen tuotantoyksiköitä vuotuisella 1,6 miljoonan tonnin kapasiteetillaan.


title: Tornion terästehdas

text:
Tornion terästehdas on Pohjoismaiden suurin yksittäinen sähkönkäyttäjä. Outokummun Tornion tehdasalue on Suomen suurin sähkönkuluttaja, kokonaiskulutukseltaan 3,5 TWh eli noin 4 prosenttia koko Suomen kulutuksesta. Tornion tehtaiden energiakulutus on kuitenkin pienempi kuin useimmilla kilpailijoilla. Suurimmaksi sähkönkuluttajaksi tehdas nousi vuonna 2003, jolloin kulutus oli noin 2,1 TWh. Vielä vuonna 2000 se oli 1,5 TWh.
Ruostumattoman teräksen tuotannossa Kemi-Tornio tuotantoketjun hiilijalanjälki on maailman pienin. 2000-luvulla Outokumpu on tehnyt 10 vuoden aikana noin 200 miljoonan euron suorat ympäristöinvestoinnit Tornion tehtaille, joka on vähentänyt hiilijalanjälkeä 25 prosenttia.


title: Outokumpu (yritys)

text: Tornion tehtaat käsittää Outokummun merkittävimmät tuotantolaitokset, ferrokromisulaton ja terästehtaan, joka valmistaa n. miljoonan tonnin vuosikapasiteetilla valssattuja ruostumattomia teräksiä. Tornion laitokset muodostavat maailman suurimman yhtenäisen ruostumattoman teräksen tuotantoketjun. Terässulaton tuotanto käynnistyi toukokuussa 1976. Tornion tehtaat kuluttavat eniten sähköä Suomessa yksittäisenä tehdaslaitoksena.


title: Tornion terästehdas

text: Outokumpu teki päätöksen tehtaan laajennuksesta vuonna 1999 ja seuraavana vuonna vielä kasvattivat sitä. Tornion terästehtaan laajennus 2000-vuosikymmen alussa oli Suomen taloushistorian suurin tehdasinvestointi. Rakentaminen kesti viisi vuotta ja maksoi 1,1 miljardia euroa. Laajennettu terästehdas oli valmistuessaan maailman suurin integroitu ruostumattoman teräksen tuotantolaitos.


title: Tornion terästehdas

text: Tehdasalueella sijaitsee kaikki terästuotannon osastot: terässulatto, kuumavalssaamo ja kylmävalssaamo. Myös ferrokromitehdas ja Tornion satama sijaitevat samalla tehdasalueella. Pinta-alaltaan yli 600 hehtaarin tehdasalueella työskentelee tehtailla 2 150 henkilöä ja urakoitsijoilla sekä yhteistyökumppaneilla noin 300 henkilöä. Rakennettuja kerrosneliömetrejä alueella on yli 560 000 neliömetriä eli 56 hehtaaria. Tornion terästehtaan merkittävin raaka-aine on kierrätysteräs, jonka osuus on yli 80 prosenttia valmiista tuotteesta. Keminmaalla sijaitsevassa Kemin kaivoksessa louhittua ruostumattoman teräksen valmistuksessa keskeisenä raaka-aineena käytettävää ferrokromia kuljettaa Tornion terästehtaalle yli 30 kuorma-autoa päivässä. Lyhyen kuljetusmatkan takia kaivoksen merkitys terästehtaalle on suuri. Kilpailuetuna pidetään myös sitä, että ferrokromi siirretään sulana teräksen valmistukseen. Tehtaan valmiit tuotteet kuljetetaan meriteitse sekä osa raaka-aineista tuodaan myös laivoilla. Vuonna 2016 kylmävalsaammon tuotantokapasiteetti oli 900 000 tonnia vuodessa ja tehdas oli Euroopan suurin ruostumattoman teräksen tuottaja 3-4 prosentin osuudella. Tornion terästehtaan työllistävä vaikutus koko seutukunnalle on arviolta 7 500–8 000 henkilöä. Terästehtaan kylmävalssaamo oli Suomen suurin rakennus vuonna 2003. Kylmävalssaamo 2 on lähes 800 metriä pitkä ja pituudeltaan Suomen toiseksi pisin rakennus.


title: Tornion terästehdas

text: Ensimmäinen teräserä Tornion tehtaalla sulatettiin 3. toukokuuta 1976 Tehdas oli maailman tehokkaimpia terästehtaita ja ainoa, jolla oli oma kromikaivos, ja ferrokromituotanto samalla tehdasalueella. Tornion terästehtaan vihki käyttöön tasavallan presidentti Urho Kekkonen 30. toukokuuta 1977. Terästehdas oli valmistuessaan myös maailman pohjoisin. Tehdas tuotti aluksi vuodessa 50 000 tonnia ruostumatonta terästä, joka oli myös koko Outokummun kapasiteetti. Vuonna 1977 tehtalla oli työntekijöitä 1 141.


title: Tornion terästehdas

text:
Outokummulla oli teräksen valmistamiseen tarvittavaa kromia ja nikkeliä, mutta ei omaa tuotantolaitosta ruostumattoman teräksen valmistamiseen. Keminmaalta löydettiin kromimalmio ja paikalle perustettiin Kemin kaivos vuonna 1968. Saman vuonna aloitti toimintansa myös Tornion ferrokromitehdas. 1960-luvun alusta selvitettiin ruostumattoman teräksen valmistamista. Outokummun hallintoneuvosto suunnitteli uutta terästehdasta Poriin, mutta muun muassa valtiovalta, lappilaiset ja kehitysaluepolitiikka ajoivat sitä Tornioon, jossa oli jo ennestään tehdasalueella ferrokromitehdas sekä läheinen Kemin kaivos. Tornion kannalla olivat myös pääministeri Ahti Karjalainen, sekä tasavallan presidentti Urho Kekkonen.
Suomen hallitus suositteli 31. joulukuuta 1970 sijoitupaikaksi Torniota, mutta Outokumpu suunnitteli toimitusjohtaja Petri Brykin johdolla tehdasta Poriin aina vuoteen 1973 saakka ja teki laskelmat ja suunnitelmat sitä varten. Lopulta valtioneuvoston päätös helmikuussa 1973 sinetöi tehtaan rakentamisen Tornioon. Outokummun hallintoneuvosto hyväksyi hankkeen 8. helmikuuta ja rakennustyöt alkoivat vielä samana vuonna. Terästehtaan peruskivi muurattiin syyskuussa 1974.


title: Röyttä

text: Uusi käänne Röytän historiassa oli tapahtunut jo 1960-luvun puolivälissä, kun Outokumpu oli päättänyt aloittaa Keminmaan kromimalminsa jalostamisen ferrokromiksi Junkkalanniemen 130 hehtaarin maa-alueellaan. Sitten seurasi II terässota (I oli Rautaruukin sijoittaminen) ruostumattoman teräksen tehtaan sijoittamisesta ja Tornio voitti sen. Terästehdas aloitti vuonna 1976 ferrokromitehtaan vieressä Röytässä. Tehdas on kolmenkymmenen toimintavuotensa aikana kehittynyt maailman mittakaavan tehtaaksi. Viimeisinä vuosikymmeninä asutus on vähitellen poistunut kokonaan Röytän alueelta ja koulukin lopetettiin vuonna 1993. Alueesta on syntynyt täysin Outokummun teollisuusalue. Satama muodostaa yhden kokonaisuuden tuotantolaitosten kanssa. Lähin asutus sijaitsee Puuluodossa noin kolme kilometriä tehtaista.


title: Tornio

text: Tornio on teollisuuskaupunki. Tornion merkittävin työnantaja on Outokumpu, jonka ruostumatonta terästä valmistava Tornion terästehdas työllistää yli 2 000 henkeä. Outokummun ansiosta Torpin teollisuusalueelle on noussut vahva metalli- ja konepajakeskittymä. Outokumpu on viime aikoina suunnitellut laajentavansa ferrokromitehdasta Torniossa jolloin syntyisi 100 uutta työpaikkaa.


title: Turku

text: Wärtsilän päätös sulkea Turun dieseltehdas vuonna 2004 ja siirtää tuotanto Italian Triesteen oli kova pala kaupungille, mutta monet työntekijät ovat sittemmin saaneet työtä Turun telakalta, jolta ovat valmistuneet muun muassa vuonna 2009 silloin maailman suurimmat matkustaja- ja risteilyalukset "Oasis of the Seas" ja sen sisaralus "Allure of the Seas". Niitä edelsivät kolme valmistumisaikanaan maailman suurinta risteilijää, Freedom-sarjan "Freedom of the Seas", "Liberty of the Seas" ja "Independence of the Seas", joka valmistui vuonna 2008. Vuoden 2017 lopussa Turun telakan tilauskannassa oli kahdeksan laivaa, joista viimeisin luovutetaan 2024. Varsinais-Suomessa panostetaan teknisen alan koulutukseen ja aloituspaikkoja on lisätty useissa oppilaitoksissa, jotta kasvavalle alalle riittäisi työntekijöitä.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: 5,5 kilometriä pitkä Mannerheimintie alkaa Erottajalta Helsingin kantakaupungin ytimestä ja loppuu Vihdintien ja Hakamäentien risteykseen, jossa se muuttuu Hämeenlinnanväyläksi. Se on yksi Helsingin kantakaupungin sisääntuloteistä, jonka kautta Turunväylän, Vihdintien ja Hämeenlinnanväylän liikenne ohjataan kaupunkiin.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Mannerheimintie on pitkä, lähes koko Helsingin kantakaupungin läpäisevä katu. Tämän ansiosta sen varrella on lukuisia eri aikaan rakennettuja kaupunginosia ja paljon erityyppistä kaupunkirakentamista. Lisäksi sillä sijaitsevat monet Helsingin nähtävyydet ja historialliset rakennukset.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Vaikka Mannerheimintie on varsin pitkä, liikenteen sujuvuuden takia vain harvasta risteyksestä saa kääntyä vasemmalle, mikä pätee molempiin suuntiin kuljettaessa. Mannerheimintien kanssa risteävät kadut jatkuvat aina eri nimisinä sen toisella puolella, ainoat poikkeukset ovat Nordenskiöldinkatu ja kadun alittava Tilkanvierto.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Töölön tullin pohjoispuolella Mannerheimintien varressa on pitkä rivi Laakson kaupunginosaan kuuluvia, vuosina 1949–1952 rakennettuja kahdeksankerroksisia aravataloja, joiden tontit toisella puolella rajoittuvat suoraan Keskuspuistoon. Vuonna 1949 valmistunut Mannerheimintie 81:n talo oli tiettävästi Suomen ensimmäinen aravatalo.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Mannerheimintie on nelikaistainen ja niiden keskellä kulkee kaksi raitiovaunukaistaa, kadun leveys on 47 metriä. Mannerheimintietä pitkin kulkevat monet Helsingin raitiovaunuista. Lisäksi bussiliikenteen määrä on suuri: HKL:n sisäisen liikenteen lisäksi monet Espooseen ja Vantaalle menevät seutulinjat sekä muualle Suomeen kulkevat kaukoliikenteen bussit kulkevat katua pitkin. Katu on ollut Esplanadien ja Arkadiankadun välillä kuusikaistainen, mutta kavennettiin vuosituhannen vaihteessa nelikaistaiseksi rakentamalla pysäköintitaskut ja suojatieulokkeet.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Mannerheimintien länsipuoli on suurelta osin rakennettu paljon tiiviimmin kuin itäpuoli, jossa sen varrella on muun muassa Hesperian puisto. Tämän vuoksi parilliset talonnumerot ovat läpi koko tien suurempia kuin vastapäätä olevat parittomat, ja ero kasvaa sitä suuremmaksi, mitä pohjoisemmaksi mennään: länsipuolen viimeinen talonnumero on Mannerheimintie 172 ja itäpuolen vain Mannerheimintie 117.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Helsinginkadun pohjoispuolella Mannerheimintiestä oikealle sijaitsee Töölön kisahalli, entinen Messuhalli, joka valmistui 1935 monikäyttöhalliksi. Siellä pidettiin konsertteja, juhlia ja urheilutilaisuuksia. Vuoden 1952 olympialaisia varten sitä laajennettiin niin sanotulla pikkumessuhallilla. Näissä suoritettiin kisojen voimistelu-, paini-, nyrkkeily- ja painonnostokilpailut sekä koripallon loppuottelut. Hallit palvelivat alkuperäisessä tarkoituksessaan vuoteen 1975, minkä jälkeen ne siirtyivät Helsingin kaupungin omistukseen ja liikuntatoimen hallintaan. Vasta Kisahallin jälkeen Mannerheimintien varrella on rivi asuinkortteleita myös itäpuolella.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Mannerheimintie (; ent. "Heikinkatu", "Läntinen ja Itäinen Henrikinkatu", "Turuntie", "Läntinen Viertotie") on Helsingin pääkatu. Samalla se muodostaa osan Eurooppatietä E12 ja on valtatie 3:n jatke.


title: Mannerheimintie (Helsinki)

text: Mannerheimintien pohjoispäätä hallitsi pitkään Tilkan sotilassairaalan ylväs funkkistalo. Nyt se on menettänyt näkyvyytensä, kun viimeisten vuosikymmenten aikana sen pohjoispuolelle on kohonnut monia korkeita rakennuksia, muun muassa Pikku Huopalahden tornitalo ja sitä vastapäätä VVO:n pääkonttori sekä 2005 rakennusliike NCC:n pääkonttori vanhalle raitiovaunun kääntöpaikalle Mannerheimintie 103:een. Myös Tilkan pohjoispuolelle suunnitellaan monumentaalisia toimistotaloja.


title: Alvar Aallon Helsingin keskustasuunnitelma

text: Kampin alue varattiin liike-elämän laajentumisalueeksi. Keskustan kehäväylältä Mannerheimintielle johtanut liittymätie olisi kulkenut nykyisen Hotelli Presidentin korttelin halki ja liittynyt Mannerheimintiehen Simonkadun risteyksen kohdalla, jossa Forumin silloisen matalan liiketalon paikalle rakennettava uudisrakennus olisi sijoitettu noin 45 asteen kulmaan sekä Mannerheimintiehen että Simonkatuun nähden. Lasipalatsin paikalle olisi rakennettu korkea, viuhkamaisesti sijoiteltu liikerakennus. Uudelle linja-autoaseman paikaksi Aalto osoitti Runebergin- ja Malminkatujen välisen, silloin vajaasti rakennettuna varastoalueena olleen korttelin. Lasipalatsin ohella myös vanha linja-autoasemarakennus ja Nikolajeffin talo olisi purettu.


title: Henri Sanson

text: Kaikki neljä Sansonia olivat paikalla Salpêtrièren mielisairaalan pihalla, kun giljotiinia kokeiltiin ensi kerran 20. maaliskuuta 1793. Giljotiinin tehokkuus oli uutta pyöveleille, ja laite otettiin pian käyttöön. Noin kuukautta myöhemmin maantierosvo Nicolas Jacques Pelletier mestattiin ensimmäisenä henkilönä giljotiinilla. Henri Sansonin poika Henri-Clement jatkoi isiensä ammatissa. Hän aloitti isänsä renkinä ja oppipoikana jo varsin nuorena ja oli mukana mestaamassa muun muassa Robespierreä.


title: Giljotiini

text: Giljotiinin isänä pidetään ranskalaista lääkäriä Joseph-Ignace Guillotinia (1738–1814), jonka mukaan se sai nykyisen nimensä. Guillotin ei keksinyt giljotiinia, sillä samalla periaatteella toimivia teloituslaitteita oli tunnettu jo vuosisatoja aiemmin, mutta hänen vaikutuksestaan se otettiin käyttöön Ranskan vallankumouksen aikana ja se muodostui yhdeksi vallankumouksen tunnetuimmista symboleista. Giljotiinia käytettiin teloituksiin useissa Euroopan maissa aina 1970-luvulle saakka.


title: Giljotiini

text: Saksassa giljotiinin ("Fallbell") käyttö yleistyi 1600-luvulta eteenpäin. Saksan keisarikunnassa (1871–1918) ja Weimarin tasavallassa (1918–1933) giljotiini ja ampuminen olivat lain määräämät viralliset teloitustavat. Kansallissosialistisessa Saksassa (1933–1945) teloitettiin giljotiinilla enemmän ihmisiä kuin Ranskassa suuren vallankumouksen jälkeen jakobiinien aikana. Vuosina 1938–1945 20 uutta giljotiinia rakennettiin ja asennettiin vankiloihin eri puolille Saksaa ja siihen liitettyä Itävaltaa. Giljotiinia käytettiin kriminaalivankien teloitukseen, kun taas poliittiset vangit ammuttiin, hirtettiin tai lähetettiin keskitysleireille kuolemaan. Keskimääräinen teloitusnopeus oli yksi kuolemaantuomittu kolmessa minuutissa, mutta Breslaun vankilassa väitetään teloitetun puolessatoista tunnissa jopa 75 kuolemaantuomittua. Kaiken kaikkiaan kansallissosialistisessa Saksassa arvellaan minimissään 16 000:n, todennäköisesti jopa 45 000:n kuolemaantuomitun tulleen teloitetuksi giljotiinilla.


title: Giljotiini

text: 1900-luvulla käytettiin yhtä giljotiinia, joka painoi 580 kg ja joka lähetettiin Pariisista sitä tarvitsevaan vankilaan. Se pystytettiin yön aikana sopivaan paikkaan. Juuri ennen aamunkoittoa viranomaiset menivät tuomitun selliin ilmoittamaan, että hänen vetoomuksensa on hylätty ja että hänet teloitetaan välittömästi. Hänelle annettiin sitten tunti aikaa valmistautua ja rukoilla papin kanssa. Sen jälkeen hänen kätensä sidottiin selän taakse ja paidasta leikattiin kaulus pois. Vankilan rekisteriin tehtiin viimeinen merkintä, jonka jälkeen vartijat saattoivat vangin ulos giljotiinille. Hänet sidottiin välittömästi giljotiinin alustaan, joka saman tien työnnettiin paikalleen. Giljotiinin kaulus laskettiin paikalleen ja terä pudotettiin. Koko prosessi vei aikaa vähemmän kuin kaksi minuuttia.


title: Giljotiini

text: Läntisessä Saksassa käytettiin viimeisen kerran giljotiinia 1949, jolloin murhasta tuomittu Berthold Wehmeyer teloitettiin. Samana vuonna kirjoitetusta Saksan liittotasavallan perustuslaista kuolemantuomio poistettiin. Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä ja Saksan demokraattisessa tasavallassa käytettiin giljotiinia vuoteen 1961. Siellä jotkin giljotiinit olivat kuorma-auton lavalla liikuteltavaa mallia.


title: Giljotiini

text: Yhdysvalloissa ja Britanniassa giljotiinin käyttö ei koskaan yleistynyt, koska vakiokuolemantuomio oli hirttäminen. Giljotiinia ehdotettiin sähkötuolin korvaajaksi Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa 1996, mutta ehdotus ei mennyt läpi.


title: Giljotiini

text: Giljotiiniteloitukset eivät myöskään olleet osoittautuneet teknisesti ongelmattomaksi. Vaikka giljotiinin tarkoituksena oli tehdä teloituksesta mahdollisimman humaani, todellisuus oli usein aivan muuta: alkuaikoina giljotiinit oli usein rakennettu väärin johtuen virallisten rakennusohjeiden puuttumisesta. Terä pudotettiin usein liian matalalta, tai se oli valmistettu ala-arvoisesta metallista ja tylsyi nopeasti. Siten yksi isku ei välttämättä riittänytkään pään irrottamiseen. Toisinaan kauhistunut teloitettava pääsi liikkumaan, joten terä osuikin takaraivoon tai hartioihin. Giljotiinin alkuongelmat saatiin ratkaistua vasta 1820-luvulla, jolloin se vakiintui yksinomaiseksi teloitustavaksi Ranskassa.


title: Jean-Baptiste Carrier

text: Nantesissa Carrier sai huolehdittavikseen tuhansia vangeiksi jääneitä kapinallisia, joille ei riittänyt ruokaa, joten hän ryhtyi teloituttamaan vankeja. Aluksi teloituksia pantiin toimeen ampumalla tai giljotiinilla, mutta sitten hän keksi hukuttamisen. Marraskuun 1793 ja helmikuun 1794 välisenä aikana hän hukututti yli 2 000 ihmistä Loirejokeen. Joukossa oli muun muassa 94 pappia. Uhrit lastattiin aluksiin, joihin oli suunniteltu pohjassa avautuviin luukkuihin perustuva upotusmekanismi. Carrier käytti hukutuksista nimityksiä "noyades", "baignades" ja "déportations verticales" (”pystysuorat karkotukset”). Kiistellyn tiedon mukaan hän olisi kehittänyt myös ”tasavaltalaiseksi avioliitoksi” ("mariage républicain") kutsutun teloitustavan, jossa mies ja nainen hukutettiin toisiinsa sidottuina.


title: Eugen Weidmann

text: Eugen Weidmann teloitettiin 17. kesäkuuta 1939 giljotiinilla Versaillesissa, Saint-Pierren vankilan edessä. Katsojien "hysteerinen käyttäytyminen" oli niin järkyttävää, että Ranskan presidentti Albert Lebrun kielsi kaikki tulevat julkiset mestaukset. Ilman yleisöä teloitukset giljotiinilla jatkuivat Hamida Djandoubin teloitukseen 10. syyskuuta 1977 asti. Viranomaisten tietämättä Weidmannin teloitus kuvattiin salaa viereisestä rakennuksesta. 17-vuotias Christopher Lee oli todistamassa tapausta.


title: Giljotiini

text: Saksalaissyntyinen pianonrakentaja Tobias Schmidt suunnitteli ensimmäisen modernin giljotiinin. Prototyypin hyväksyi käyttöön tohtori Antoine Louis. Laitetta kutsuttiin aluksi "pikku Louisoniksi", mutta sille vakiintui nopeasti nimi "guillotine" kuolemanrangaistuksen tuskattomammaksi tekemistä ideoineen ja puolustaneen Guillotinin mukaan. 25. huhtikuuta 1792 sen ensimmäinen uhri, maantierosvo ja ryöstömurhaaja Nicolas Jacques Pelletier, menetti päänsä giljotiinissa.


title: Brasilia

text: Brasilialainen keittiö vaihtelee suuresti alueittain heijastellen maan monimuotoista ja monitaustaista väestöä. Sen myötä kansallista ruokakulttuuria määrittelee alueellisten erojen säilyttäminen. Riisi, pavut ja maniokki ovat kuitenkin kaikille yhteisiä perusruoka-aineita. Muutamia esimerkkejä ruokalajeista ovat mustista pavuista ja erilaisista lihanpalasista hitaasti kypsytetty pataruoka Feijoada, jota pidetään maan kansallisruokana, ja alueelliset ruokalajit kuten vatapá, kookos-äyriäispata moqueca, polenta ja friteerattu katkarapusämpylä acarajé.


title: Brasilian kansalliskirjasto

text: Brasilian kansalliskirjasto (, lyh. BNB) on Brasilian kansalliskirjasto, jonka päätoimipiste ja useita eri sivutoimipisteitä toimii Rio de Janeirossä. Vuonna 1810 perustettu kansalliskirjasto on Brasian vanhin kulttuurialan instituutti. Kirjaston kokoelmat sisältävät noin yhdeksän miljoonaa nimikettä.


title: Brasilian politiikka

text: Brasilian politiikka noudattaa hallintomuodoltaan parlamentaarista demokratiaa. Brasilia on 26 osavaltion muodostama liittovaltio, jossa on käytössä monipuoluejärjestelmä. Vuoden 1988 perustuslain mukaan presidentillä on laajat valtaoikeudet, ja muutenkin valta on keskittynyt liittovaltion hallinnolle.


title: Brasiliansuomalaiset

text: Brasiliansuomalaiset ovat brasilialaisia, joilla on suomalaisia sukujuuria. Heitä on noin 90 000 . Brasiliansuomalaisella voidaan myös tarkoittaa Brasiliassa asuvaa suomalaista. Brasiliassa asuu noin 600 Suomen kansalaista. Pääasiassa Suomesta muutetaan Brasiliaan työskentelemään suomalaisiin yrityksiin. Lisäksi heidän perheenjäseniään on paljon. Historiallisesti suurin suomalaissiirtokunta Brasiliassa on Penedo, Rio de Janeiron osavaltiossa. Penedossa asuu nykyään vain muutamia suomalaisia tai suomenkielisiä maahanmuuttajien jälkeläisiä. Penedo on nykyään vilkas Rion ja São Paulon väestön matkailukohde, jossa ylläpidetään suomalaista kulttuuria muun muassa viikoittaisilla tanssiaisilla. São Paulossa toimii vuodesta 2013 asti Suomi-koulu, joka tarjoaa alueella asuville suomalaisille lapsiperheille mahdollisuuden käyttää ja kehittää suomen kielen taitoja.


title: Brasilian laivasto

text:
Brasilian laivasto () on Brasilian puolustusvoimien merellinen osa. Laivasto on Latinalaisen Amerikan suurin ja sen merkittävin alus ja samalla lippulaiva on lentotukialus NAe "São Paulo" (entinen Ranskan laivaston lentotukialus FS "Foch"). Laivastoon kuuluu lisäksi amerikkalais- ja brittiläisvalmisteisia fregatteja sekä paikallisilta telakoilta tilattuja korvetteja, rannikkokäyttöön suunniteltuja dieselkäyttöisiä sukellusveneitä ja lukuisa määrä keveitä aluksia. Laivaston vahvuus on noin 60 000 henkeä.
Brasilian laivastoon kuuluu 2009 60 000 aktiivipalveluksessa olevaa henkilöä, 98 alusta ja 89 lentokonetta. Laivaston komentajana on amiraali Júlio Soares de Moura Neto.


title: Portugalilainen keittiö

text: Portugalissa syödään paljon keittoja. Ne jaetaan kahteen ryhmään: paksut sosekeitot ("sopas") ja kirkasliemiset keitot ("caldos"). Portugalin kansallisruoka on "vihreä keitto" ("caldo verde"), jonka pääraaka-aine on galicialainen kaali "couve galega". Keitossa on kaalin lisäksi sipulia, valkosipulia, perunoita, oliiviöljyä ja mausteita, ja sen kanssa nautitaan maissileipää ("broa de milho") sekä chouriço-makkarasiivuja. Muita suosittuja portugalilaisia keittoja ovat kanaliemi ("canja") ja soseutettu kasviskeitto ("sopa de legumes"). Pataruoat jaetaan kolmeen ryhmään: lihapata ("cozido"), leipäkeitot ("acordas") ja kalapadat ("caldeiradas").


title: Brasilian lippu

text: Brasilian lippu (, tai "Auriverde", eli kultainen ja vihreä) on Brasilian liittotasavallan tunnus vaakunan ja hymnin ohella. Lippu on otettu käyttöön 19. marraskuuta 1889 ja sen nykyinen versio hyväksyttiin 11. toukokuuta 1992. Lipun suhteet ovat 7.10. Lipun vihreä taustaväri symboloi Amazonin ja rannikon metsiä, ja keskellä oleva keltainen neljäkäs maan alla olevia rikkauksia. Lipun keskellä on tähtitaivasta kuvaava sininen ympyrä, jonka halki kulkee Brasilian motto "Ordem e Progresso" (suom. "järjestys ja edistys").


title: Koillinen alue (Brasilia)

text: Brasilian koillinen alue on yksi Brasilian viidestä alueesta. Se muodostuu yhdeksästä osavaltiosta Alagoas, Bahia, Ceará, Maranhão, Paraíba, Pernambuco, Piauí, Rio Grande do Norte, Sergipe. Suurimpia kaupunkeja ovat Salvador, Fortaleza ja Recife. Alueen pinta-ala on 1 561 177 neliökilometriä ja siellä asuu noin 50 miljoonaa ihmistä.


title: Brasilian lippu

text: Brasilian lipun silmiinpistävä erikoisuus on, että se esittää todellista tähtitaivasta. Lippuun on kuvattu 27 tähteä sellaisina, kuin ne näkyivät Rio de Janeiron taivaalla 15. marraskuuta 1889 kello 20:30 illalla, jolloin Brasilian keisarikunta julistettiin tasavallaksi. Taivaan poikki kulkeva nauha on suurin piirtein taivaanekvaattorin kohdalla. Tähtien lukumäärä on muuttunut lipun alkuperäisestä 21 tähdestä, sillä jokaisella osavaltiolla on oma nimikkotähtensä ja osavaltioiden määrä on kasvanut vuoden 1889 jälkeen. Nykyinen muoto on ollut käytössä 12. toukokuuta 1992 lähtien.


title: Brasilian vaakuna

text:
Vaakunan muoto on punaisella rajattu pentagrammi, jonka sakarat ovat viherkeltaisia. Kuvio symboloi liittovaltion yhtenäisyyttä. Pentagrammin keskellä on sininen ympyrä, johon on kuvattu Etelän risti -tähtikuvio, jota ympäröi sinisellä kehällä 27 tähteä symboloiden 26 Brasilian osavaltiota ja liittovaltion piiriä.
Vaakunan vasemmalla puolella on kahvipensaan oksa ja oikealla tupakan oksa, jotka olivat vuonna 1889 maan tärkeimpiä tuotteita. Vaakunan alapuolella on sininen nauha, johon on kirjoitettu portugaliksi maan virallinen nimi, Brasilian liittotasavalta, ja sen perustamispäivä 15. marraskuuta 1889, "República Federativa do Brasil 15 de Novembro de 1889".


title: Tallink

text: Vuonna 2002 AS Hansatee muutti nimensä AS Tallink Gruppiksi, ja saman vuoden toukokuussa yhtiölle luovutettiin uusi 2 500 matkustajaa kuljettava risteilylautta "M/S Romantika", joka asetettiin Helsingin ja Tallinnan väliseen liikenteeseen. Saman vuoden marraskuussa vanha "M/S Georg Ots" myytiin Venäjän hallitukselle. Vuonna 2004 kolme uutta laivaa liitettiin Tallinkin laivastoon, "HSC Tallink AutoExpress 3", "HSC Tallink AutoExpress 4" ja "Romantikan" sisaralus "M/S Victoria I". Se asetettiin Tallinna–Tukholma-reitille korvaamaan "M/S Fantaasia", joka samalla aloitti uuden reitin Helsinki–Tallinna–Pietari. Tämä reitti osoittautui kuitenkin kannattamattomaksi ja lopetettiin tammikuussa 2005. Myöhemmin samana vuonna Tallink tilasi sisaraluksen "M/S Galaxylle" ja nopean aluksen, "M/S Starin" Aker Finnyardsilta. Samoin tilattiin "M/S Superstar" italialaiselta Fincantieri-telakalta. Samana vuonna, 9. joulukuuta, Tallink listattiin Tallinnan pörssiin.


title: Tallink

text: AS Tallink Grupp on virolainen varustamoyhtiö, joka harjoittaa matkustaja- ja tavaraliikennettä pohjoisella Itämerellä. Lisäksi yhtiöllä on hotelleja ja kauppatoimintaa. Yhtiö liikennöi laivareiteillä Helsinki–Tallinna, Tallinna–Tukholma, Paldiski–Kapellskär ja Riika–Tukholma. Lisäksi konsernin tytäryhtiöt, suomalainen Tallink Silja Oy ja ruotsalainen Tallink Silja AB, liikennöivät Silja Linen tuotemerkillä neljällä aluksella Helsinki–Tukholma- ja Turku–Tukholma-reittejä. Yhtiön laivasto käsittää kaikkiaan 14 alusta. AS Tallink Grupp on listattu Tallinnan pörssissä. Tallink listautui Helsingin pörssiin 3. joulukuuta 2018.


title: Tallink

text: Tallinkista tuli kokonaan virolainen yhtiö vuonna 1993, kun Palkkiyhtymä myi osakkeensa sekä Tallink-yhtiöstä että "M/S Tallinkista" ESCO:lle. Tällä kertaa muut yhtiöt panivat toimeen oman tuottoisan Helsinki–Tallinna-liikenteen, näin teki muun muassa Estonian New Line, jonka omisti tallinnalainen Inreko. ESCO ja Inreko eivät nähneet keskinäisessä kilpailussa järkeä, ja tammikuussa 1994 Inreko Laeva AS yhdistettiin AS Ermineen. Tallink jäi markkinointinimeksi yhtiön laivoille.


title: Tallink

text: Toukokuussa 1989 ESCO muodosti yhdessä suomalaisen Palkkiyhtymä Oy:n kanssa tytäryhtiön nimeltään Laevandusühisettevõte Tallink. Saman vuoden joulukuussa ESCO ja Palkkiyhtymä ostivat "M/S Scandinavian Sunin" SeaEscapelta ja laiva aloitti liikenteen Helsinki–Tallinna-reitillä tammikuussa 1990 "M/S Tallinkina". Myöhemmin samana vuonna rahtilaiva "M/S Transestonia" liittyi "M/S Tallinkin" seuraan Helsinki–Tallinna-reitille ja Tallink vakiintui sekä yhtiön, että tärkeimmän laivan nimenä. Samaan aikaan ESCO liikennöi yhä "Georg Otsilla" samalla reitillä kilpaillen pohjimmiltaan oman tytäryhtiönsä kanssa. Tämä ristiriita poistui syyskuussa 1991, kun "Georg Ots" vuokrattiin Tallinkille. Helsinki–Tallinna-reitin matkustajamäärät kasvoivat tasaisesti 1990-luvun alkuvuosina, ja talvesta 1992 talveen 1995 Tallink vuokrasi Irish Ferries -varustamolta "M/S Saint Patrick II" -laivan kasvattamaan reitin kapasiteettia.