title: Suomen musiikkikustantajat

text: Suomen Musiikkikustantajat ry () on 1976 perustettu suomalaisia musiikinkustantajia edustava etujärjestö, johon kuuluu 37 jäsentä. Yhdistys on aatteellinen ja voittoa tavoittelematon. Yhdistys on sekä Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teoston että Kopioston jäsenjärjestö. Yhdistyksen toimisto sijaitsee Kampin Huipussa Helsingissä osoitteessa Urho Kekkosen katu 2 C. 2014


title: Uskonto Suomessa

text: Suomen ortodoksinen kirkko kuuluu autonomisena kirkkokuntana Konstantinopolin Ekumeenisen Patriarkan alaisuuteen. Suomen ortodoksisen kirkon johtaja on Karjalan ja koko Suomen arkkipiispa Leo. Suomen väestöstä noin 1,1 prosenttia kuuluu ortodoksiseen kirkkoon. Suomen ortodoksinen kirkko on ainoa ortodoksinen paikalliskirkko, joka noudattaa kokonaan gregoriaanista kalenteria. Suomen ortodoksisen kirkon lisäksi Suomessa toimii Moskovan patriarkaatin alaisia ortodoksisia seurakuntia. Näistä Pyhän Nikolauksen seurakunnalla oli vuonna 2013 2 578 jäsentä ja Pokrovan seurakunnalla 374 jäsentä.


title: Ortodoksinen kirkko

text: Ortodoksisessa, kuin myös katolisessa kirkossa Raamattuun perustuvien dogmien lisäksi kirkon traditiolla on merkittävä asema. Tämä traditio palautuu apostoliseen aikaan ja muodostaa kirkon näkemyksen mukaan Raamatun kanssa kirkon kokonaisuuden. Raamattu ja traditio on uskottu yksin ortodoksiselle kirkolle, joka tulkitsee niitä. Kirkko on kokonaisuudessaan erehtymätön oikean uskon suhteen. Merkittävä osa kirkon traditiota ovat myös kirkkoisien opetukset, joista erityisen arvossa pidettyjä ovat Gregorios Nazianzilainen, Basileios Suuri ja Johannes Krysostomos.


title: Suomen ortodoksinen kirkko

text: Suomen ortodoksisen kirkon juridisen aseman määrittelee 1. tammikuuta 2007 voimaan tullut Laki ortodoksisesta kirkosta, jonka mukaan kirkko ”perustuu Raamatun, perimätiedon, ortodoksisen kirkon dogmien, kanonien ja muiden kirkollisten sääntöjen varaan” ja se muodostaa Suomen valtakunnan alueella paikalliskirkkona toimivan arkkipiispakunnan. Lain mukaan kirkolla on oikeus tehdä ehdotuksia lain muuttamisesta ja muusta kirkkoa koskevasta lainsäädännöstä ja sille on annettava mahdollisuus antaa lausunto säädettäessä muutoksia kyseiseen lakiin. Erona evankelis-luterilaista kirkkoa koskevaan lainsäädäntöön on, ettei ortodoksisella kirkolla ole yksinomaista aloiteoikeutta kirkkoa koskevaan lainsäädäntöön. Kirkolliskokouksen säätämä kirkkojärjestys antaa tarkempia ohjeita kirkon hallinnosta toiminnasta.


title: Suomen ortodoksinen kirkko

text: 1970-luvulta alkaen ortodoksisuuden maine ja tunnettuus alkoi muuttua suomalaisen kansallisuusajattelun ja luterilaisen identiteetin käytyä läpi murroksen 1960-luvulta alkaen. Kirkosta eroaminen on vähentynyt ja vuodesta 1991 kirkon jäsenmäärä on kääntynyt nousuun. Vuonna 1980 muodostettiin Pohjois-Suomen seurakunnista uusi Oulun hiippakunta. Ortodoksisen kirkon asema Suomessa on suhteellisesti vahvin itä-Suomessa, vaikka valtaosa kirkon jäsenistä asuukin nykyisin Etelä-Suomessa. Suomen ortodoksisen kirkon jäsenmäärän kasvuun on vaikuttanut myös merkittävästi venäläisten maahanmuutto, ja huomattava osa kirkkoon liittyjistä onkin maahanmuuttajia.


title: Suomen ortodoksinen kirkko

text: Kirkon jälleenrakennuskauteen sijoittui vaikea kanoninen ja valtapoliittinen kriisi, kun Venäjän ortodoksinen kirkko toisen maailmansodan jälkeen pyrki liittämään Neuvostoliiton valtapiiriin joutuneiden maiden ortodokseja tiukempiin kanonisiin suhteisiin kanssaan. Suomessa Moskovan patriarkaatti vaati Suomen kirkkoa palaamaan yhteyteensä. Valamon, Konevitsan ja Petsamon luostarien veljestö liittyikin Moskovan patriarkaattiin Suomen kirkon johdon mielipidettä kuulematta. Suomen ortodoksien enemmistö kuitenkin vastusti kanonisen aseman muutosta ja sai kannalleen Konstantinopolin patriarkaatin tuen. Vuonna 1955 Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokous teki lopullisen päätöksen, jonka mukaan ei ollut syytä muuttaa kirkon kanonista asemaa. Moskovan patriarkaatti hyväksyi tämän ja palautti luostarit takaisin Suomen ortodoksiselle kirkolle.


title: Venäjän ortodoksinen ulkomaankirkko

text:
Vuoteen 2007 Venäjän otodoksinen ulkomaankirkko oli kirkolliselta asemaltaan määrittelemätön yhteenliittymä, joka katsoi edustavansa Venäjän ortodoksisen kirkon perinnettä Venäjän vallankumouksen jälkeen. Sen muodosti alkujaan joukko eri tavoin lokakuun vallankumousta paenneita venäläisiä piispoja Jugoslavian Sremski Karlovcissa 1921-1922, ja näiden muodostaman synodin mukaan kirkkoa kutsuttiin aikanaan "synodaalikirkoksi". Karlovcin synodi pyrki aluksi saamaan valtaa ja ottamaan ortodoksisen kirkon ohjat Venäjällä, mutta erkaantui Moskovan patriarkaatista vuonna 1927 ja toimi sittemmin emigranttikirkkona, toisen maailmansodan jälkeen paljolti Yhdysvalloissa.
Kun neuvostovallan vaino vuonna 1922 ajoi varsinaisen Venäjän ortodoksisen kirkon sekasortoon, kanonisesti epämääräinen Karlovcin synodi yritti ottaa sen aseman itselleen, vähäisellä menestyksellä.


title: Uskonto Suomessa

text: Sekä evankelis-luterilaisella että ortodoksisella kirkolla on julkisyhteisön asema. Evankelis-luterilaisessa kirkossa on käytössä palvelussuhteen muotona virkasuhde. Ne perivät jäseniltään kirkollisveroa, joka kannetaan verotuksen yhteydessä. Kirkkojen toimielimien päätöksistä voi nostaa kanteen yleisissä hallintotuomioistuimissa. Evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa on myös valtioneuvoston määräämä edustaja, kenttäpiispa ja saamelaiskäräjien valitsema saamelaistenedustaja


title: Amerikan ortodoksinen kirkko

text:
Amerikan ortodoksinen kirkko () on ensisijaisesti Kanadassa ja Yhdysvalloissa toimiva, venäläistä perinnettä edustava ortodoksikirkko. Sillä on nykyisin autokefalisen kirkon asema ja se on Kirkkojen maailmanneuvoston jäsen. Kirkolla on Yhdysvalloissa noin 85 000 jäsentä. Puolet näistä on kääntynyt ortodoksisuuteen myöhemmällä iällä. Kirkon priimas vuodesta 2013 on Koko Amerikan ja Kanadan Metropoliitta Tihon. Häntä edelsi metropoliitta Jonah.
Amerikan ortodoksisen kirkon juuret ovat aikoinaan Alaskaan Venäjän Amerikkaan lähetystyöhön lähteineissä venäläisissä munkeissa ja heidän lähetysasemissaan. Venäjän luovuttua Alaskasta 1867 perustettiin Yhdysvaltoihin 1870 Moskovan patriarkaattiin kuulunut "Alaskan ja Aleuttien saarten hiippakunta", jonka keskuspaikka oli Kalifornian San Franciscossa. Toiminta-alueen laajetessa mantereella arkkipiispa Tihonin kaudella nimi muutettiin vuonna 1900 "Alaskan ja Pohjois-Amerikan hiippakunnaksi" ja piispanistuisn siirtyi New Yorkiin. Venäjän vallankumouksen jälkeisen sekasorron aikana se sai Moskovalta autonomisen kirkon aseman ja nimen "Amerikan venäläinen ortodoksinen kreikkalaiskatolinen kirkko". Vuonna 1970 Venäjän ortodoksinen kirkko myönsi sille täysin riippumattoman aseman, autokefalian, ja kirkko otti nykyisen nimensä. Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti ei autokefaliaa tunnustanut.
Pohjois-Amerikassa toimii myös useita muita, eri patriarkaattien alaisia ortodoksikirkkoja, yhteensä ortodoksikristittyjä on noin 1 200 000 – 1 300 000. Suurin näistä kirkoista on Konstantinopolin ekumeeniseen patriarkaattiin kuuluva Amerikan kreikkalaisortodoksisen arkkihiippakuta (GOA). Venäläistä ortodoksista perinnettä Amerikassa on edustanut myös Venäjän ortodoksinen ulkomaankirkko (ROCOR), jonka suhteet Moskovan patriarkaattiin ja Amerikan ortodoksiseen kirkkoon olivat vaikeat Neuvostoliiton aikaan, mutta joka palasi Moskovan patriarkaatin yhteyteen vuonna 2007.


title: Kirkkojen ja valtion suhde Suomessa

text: Sekä evankelis-luterilaisella että ortodoksisella kirkolla on julkisyhteisön asema. Evankelis-luterilaisessa kirkossa on käytössä palvelussuhteen muotona virkasuhde. Ne perivät jäseniltään kirkollisveroa, joka kannetaan verotuksen yhteydessä. Kirkkojen toimielimien päätöksistä voi nostaa kanteen yleisissä hallintotuomioistuimissa. Evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa on myös valtioneuvoston määräämä edustaja, kenttäpiispa ja saamelaiskäräjien valitsema saamelaisedustaja


title: Uskonto Venäjällä

text: Venäjän ortodoksinen kirkko on luonteeltaan puolivaltiollinen. Ortodoksikristillisyys omaksuttiin Venäjällä alun perin 900-luvulla. Ortodoksisen kirkon sisällä toimineista liikkeistä historiallisesti merkittävin on ollut vanhauskoisuus, jota vielä 1900-luvun alussa kannatti jopa 10 % väestöstä. Nykyään vanhauskoisten kannatus on laskenut tuntuvasti matalammaksi. Neuvostoliiton romahduksen jälkeen vapaat suunnat kuten herätyskristillinen liikehdintä, ovat lisänneet kannatustaan. 95 prosenttia rekisteröidyistä seurakunnista kuuluu varsinaisen Venäjän ortodoksisen kirkon alaisuuteen, mutta sen lisäksi on myös pienempiä ortodoksisia kirkkoja. Suurin osa ortodoksiuskoa tunnustavista ei käy säännöllisesti kirkossa. Kuitenkin kirkko on kunnioitettu sekä uskonnollisten että ei-uskonnollisten keskuudessa, sillä se nähdään Venäjän kulttuuriperinnön symbolina. Yhdysvaltain sisäministeriön vuoden 2007 uskonnon vapautta käsittelevän raportin mukaan 100 miljoonaa venäläistä pitää itseään ortodoksikristittyinä. Pienempiin kristillisiin suuntauksiin Venäjällä kuuluvat katoliset, Armenian apostolinen kirkko sekä muutamat protestanttiset suuntaukset.


title: Käsikirjoitus

text: Käsikirjoitus tarkoittaa myös painettavaksi tai monistettavaksi yleensä koneella kirjoitettua tekstiä eli manuskriptiä. Käsikirjoitus voi olla esimerkiksi romaanin tai väitöskirjan hyväksymätön ja painamaton raakavedos. Sitä käytetään myös yleisenä suunnitelman synonyyminä. Nykyisin käsikirjoituksella tarkoitetaan etenkin painettavaksi tarkoitettua.


title: Elokuva

text: Esituotantoon kuuluu kaikki elokuvatuotantoon liittyvä budjetoitu toiminta ennen varsinaisia kuvauksia. Elokuvan ideasta kirjoitetun synopsiksen pohjalta kirjoitetaan "treatment" ja sen jälkeen käsikirjoitus eri versioineen. Käsikirjoitus on suunnitelma, jonka avulla elokuva voidaan kuvata. Käsikirjoituksen pohjalta luodaan elokuvan kuvausaikataulu ja kustannusarvio. Kun käsikirjoitus ja rahoitussuunnitelma ovat valmiit, tehdään tuotantopäätös ja tuotantohenkilöstön palkkaaminen aloitetaan.


title: Elokuvanteko

text: Elokuvan ideasta kirjoitetun synopsiksen pohjalta kirjoitetaan "treatment" ja sen jälkeen käsikirjoitus eri versioineen. Joskus tehdään myös kuvakäsikirjoitus eli "storyboard", ohjauskäsikirjoitus ja leikkauskäsikirjoitus. Käsikirjoitus on suunnitelma, jonka avulla elokuva voidaan kuvata. Käsikirjoituksen pohjalta luodaan elokuvan kuvausaikataulu ja kustannusarvio, jotka tekee yleensä tuotantopäällikkö.


title: Toiminnan käsikirjoitus

text: Toiminnan käsikirjoitus eli skripti tarkoittaa kognitiivisessa psykologiassa oppimisen kautta luomaamme sisäistä mallia eli skeemaa siitä, miten jossakin tilanteessa toimitaan ja missä järjestyksessä asiat tehdään. Skripti on taĺlentunut syvämuistiimme ja me tavallisesti odotamme, että asiat tapahtuvat sen mukaisesti. Tavallisia toiminnan käsikirjoituksia ovat esimerkiksi aamupalan tekeminen, pyörällä ajo, kaupassa käynti tai käsityksemme miten juhlassa käyttäydytään.


title: Storyboard

text: Television ohjelmatuotannossa ennen muuta monikameratuotannossa kuvakäsikirjoitus-nimikettä käytetään tavallisesti hieman toisessa merkityksessä. Siellä se ei välttämättä ole storyboard, vaan kuvakäsikirjoituksella tarkoitetaan ns. ohjaajan käsikirjoitusta, käsikirjoitusta, mihin on merkitty kuvat . Tällainen kuvakäsikirjoitus on tavallisesti kaksipalstainen. Oikealla on ohjelman verbaalinen tai tapahtumia selostava teksti tai esimerkiksi laulun sanat. Vasemmalla palstalla ovat kuvamerkinnät kuten kuvan numero, kameran numero, kuvakoko ja kuvan kohde tai sisältö sekä mahdolliset kameran liikkeet. Piirrettyjä kuvia siellä ei välttämättä ole. Tv-ohjelman kuvasuunnitteluvaiheessa tällaisen kuvakäsikirjoituksen tekevät ohjaaja ja kuvaaja yhdessä tai ohjaaja yksin, harvemmin kuvaaja yksin. Kuvasuunnitelma kuitenkin hyväksytään yhdessä. Kameraharjoituksissa tai kuvaustilanteessa kuvaussihteeri kuvakäsikirjoitusta seuraten varoittaa kameramiehiä tulevista kuvista, ja ohjaaja komentaa oikealla hetkellä kuvat ”ulos”. On myös mahdollista, että videomikseri leikkaa kuvat käsikirjoituksen perusteella ilman ohjaajan komentoja.


title: Käsikirja (Epiktetos)

text: Simplikioksen mukaan "Käsikirjan" tarkoituksena on ”ohjata ihmismieltä siihen vapauteen, johon maailman rakentaja ja isä sen on hankkinut”. Kirjan kreikankielinen nimi merkitsee ”kädenomaa”, jonka tuli olla ikään kuin miekka kädessä aina valmiina ohjaamaan tuohon tarkoitukseen. Epiktetos käsittelee teoksessa laajalti hengen ja ruumiin suhdetta, ylistää vertauskuvilla kaiken oikean, hyvän ja jalon arvoa, teroittaa totuuden, rehellisyyden ja ihmisrakkauden ihanteellisuutta ja osoittaa kaikkien loukkausten ja huomion vähäpätöisyyden. Hän korostaa kaikessa ihmisen sisäisten arvojen merkitystä. Kaikki ohjeet palautuvat stolaiseen mielenrauhan saavuttamisen menetelmään, tunteiden eli maailmaa koskevien väärien arvostelmien välttämiseen.


title: Copialen käsikirjoitus

text: Copialen käsikirjoitus on salakirjoituksella kirjoitettu käsikirjoitus, joka sisältää 75 000 käsin kirjoitettua merkkiä 105 sivulla niteessä, joka löytyi Berliinistä DDR:n tiedeakatemiasta kylmän sodan päätyttyä ja on nyt yksityiskokoelmassa. Sen arvellaan olevan peräisin ajalta 1760–1780. Sitä tutkittiin DDR:n tiedeakatemiassa 1970-luvulla, mutta se on ollut nyky-yleisölle tuntematon vuoteen 2011, jolloin kansainvälinen tutkijaryhmä ilmoitti murtaneensa salakirjoituksen. Käsikirjoituksessa on abstrakteja symboleja ja niiden ohella kirjaimia kreikkalaisesta kirjaimistosta sekä useimmat latinalaisten aakkoston kirjaimet. Ainoat selväkieliset tekstit kirjassa ovat sen lopussa oleva "Copiales 3" ja esilehdellä oleva "Philipp 1866". Philippiä pidetään käsikirjoituksen omistajana.


title: Pääkirjoitus

text: Pääkirjoitus on sanoma- ja aikakauslehden aloitussivulla sijaitseva, päätoimittajan hyväksymä mielipidekirjoitus, joka kertoo lehden kannan ajankohtaiseen aiheeseen. Käsiteltävä aihe on tavanomaisesti lehden samassa numerossa ilmestynyt uutinen. Usein toimitus päättää yhteisesti pääkirjoituksen aiheen ja sen kirjoittajan. Suurissa lehdissä pääkirjoituksen tekee erityinen artikkelitoimittaja ja pienemmissä päätoimittaja tai aiheen parhaiten tunteva toimittaja. Sanomalehdessä voi olla useampia pääkirjoituksia, joiden yhteydessä voidaan julkaista muitakin asiaan liittyviä kirjoituksia (esimerkiksi vierailevilta asiantuntijoilta). Aikakauslehdissä pääkirjoitusta voidaan käyttää lehden sisällön lyhyeen esittelyyn.


title: Äänikirja

text: Äänikirjoissa on ongelmana halutun kohdan löytäminen ja keskeytyneeseen kohtaan palaaminen. Äänikirjat jaetaankin usein useampaan tiedostoon (kappaleeseen) äänikirjassa siirtymisen helpottamiseksi. Kukin tiedosto saattaa olla esimerkiksi viiden minuutin pituinen, tai tiedostot voidaan jakaa aihekokonaisuuksiin vaikkapa kirjan lukujen perusteella. Varsinaisia kirjanmerkkejä tai edelliseen kuuntelukohtaan palaamista eivät kuunteluun käytettävät laitteet useinkaan tue. Näiden ongelmien ratkaisuksi on esimerkiksi näkövammaisten äänikirjatoiminnassa kehitetty DAISY-äänikirjamuotoa ja sitä tukevia laitteita. C-kasettikirjoissa on lisäksi saatettu käyttää otsikoiden kohdalla matalataajuussignaalia, joka kuuluu pikakelauksessa, mikä helpottaa hieman selaamista.


title: Raamatun käsikirjoitukset

text: Raamatun käsikirjoitukset ovat käsin kirjoitettuja kopioita Raamatun tai sen osan alkuperäisestä tekstistä, joskin saman Raamatun osan eri käsikirjoituksissa eli manuskripteissä on tyypillisesti eroavaisuuksia yleensä tahattomien kopiointivirheiden johdosta. Käsikirjoituksia tutkii eräs eksegetiikan haara, isagogiikka.


title: Amazonin sademetsä

text: Amazonaksen alueen yleisin maannos on latosoli. Kostean trooppisessa ilmastossa veteen sitoutuu hiilidioksidia ja orgaanisia yhdisteitä. Tämä aiheuttaa kemiallista eroosiota, jota muun muassa kasvien juuret nopeuttavat. Näin syntyy lateriitti, jossa on runsaasti raudan ja alumiinin oksideja. Lateriitti saa tiilenpunaisen värinsä raudasta, ja se voi myös lujittua tiilimäiseksi aineeksi. Latosolimaannos on sateista johtuvan ravinteiden huuhtoutumisen vuoksi erittäin vähäravinteista. Maannoksen päällä on n. 10–20 cm:n paksuinen, ravinteikas kerros, joka syntyy, kun sademetsän pohjalle satava kuollut kasvimassa hajoaa. Amazonian kuumissa ja kosteissa olosuhteissa hajoaminen on hyvin nopeaa: keskimäärin se vie aikaa yhdestä vuorokaudesta pariin viikkoon.


title: Vihanti

text: Vihanti on luonnonmaisemiltaan runsassoista lakeutta, jolle tuovat vaihtelua hiekka- ja soraharjut. Kallioperä on pääasiassa graniitteja ja kiillegneissiä. Eri puolilla kunta on myös pieniä gabro- ja dioriittialuieta. Lampinsaaressa on sinkkipitoinen malmio, jossa on myös kuparia, rikkiä ja lyijyä. Kallioperä on lähes kauttaaltaan maalajien peitossa. Yleisin maalaji on moreeni, joka peittää erityisesti kohoumia. Harjumuodostumat, joista Lumijärvenkangas kuuluu valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan, ovat voimakkaasti huuhtoutuneita. Rantavallit kertovat muinaisista merivaiheista. Savea ja hiekkaa on kunnan alueella vähän. Kivennäismaalajit ovat laajoilla alueilla turpeen peitossa. Korkeuserot ovat kunnan alueella vähäiset. Maanpinta pysyttelee 70-90 metrin korkeudella, muutamat kohoumat mm. Keloselkä ja Latvakangas yltävät 110 m:n korkeuteen.


title: Rohtokoisio

text: Siemenet kylvetään yleensä kesä-heinäkuussa. Viljelysmaaksi soveltuu parhaiten hiekkainen savimaa tai vaalea lateriitti, jonka pH on 7,5 – 8,0. Rohtokoisio vaatii kuivan kauden kasvunsa aikana, mutta myös lopputalveen sijoittuvat sateet ovat sille eduksi, sillä ne edistävät juurten oikeanlaista kehitystä. Paras viljelylämpötila on 20 – 35 ºC. Kasvia voidaan viljellä jopa 600 – 1200 metrin korkeudessa.


title: Raahe

text:
Hiekka on Raahen seudun yleisin irtain maalaji. Sitä on laajoilla alueilla mm. Piehinkijoen eteläpuolella. Rannikolla on myös lentohiekkakenttiä. Laajat moreenikumpareita käsittävät ja paikoin soiden rikkomat hiekkakankaat jatkuvat rannikolta syvälle sisämaahan, Pattijoen kohdilla esiintyy myös turvetta, savikoita alueella esiintyy vähän. Vihantiin päin mentäessä maalaji muuttuu hyvin moreenipitoiseksi. Huomattavimmat harjut ovat Vihanninharju ja Lumijärvenkangas. Lumijärvenkangas kuuluu valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelmaan.
Rannikko on alavaa tasankoa, mutta maasto nousee verkalleen sisämaahan päin. Korkeussuhteiltaan alue on vaihtelevaa, mutta korkeimmatkin kohdat ovat yleensä 110 metriä merenpinnan yläpuolella. Piehinkijoen etelä puolella maisema muuttuu tyypilliseksi Pohjanmaan lakeudeksi.


title: Yli-Ii

text: Kallioperä on pääasiassa gneissigraniittia. Kunnan keskiosiin työntyy amfiboliitteja, graniitteja ja granodioriitteja sisältävä vyöhyke ja Iijoen eteläpuolella on arkoosikvarsiitteja ja fylliittejä. Yleisin maalaji on moreeni, joka on kuitenkin laajoilla alueilla turpeen peitossa. Huomattavin harju on kunnan koillisosaa halkova Huiskan harju. Korkeuserot ovat kunnan alueella vähäiset. Maasto viettää luoteisosia lukuun ottamatta idästä länteen. Korkein kohouma on Linkamaa kunnan itäosassa. Yli-Iin pinta-alasta on suota noin 60 prosenttia. Suurimpia soita ovat Iso Savisuo, Viitasuo, Palosuo ja Saukkosuo.


title: Lumijoki

text: Kallioperä on pääasiassa granodioriittia, kvartsidioriittia sekä graniittia. Kunnan pohjoisosa kuuluu Muhoksen jotuniseen savikivikerrostumaan, joka lepää peruskallion päällä. Kallioperä on kauttaaltaan paksujen hiekka ja moreenikerrosten peitossa. Pohjoisrannikolla on myös savea paksuina kerroksina. Kunnan etelä- ja lounaisosissa kivennäismaalajit ovat laajoilla alueilla turpeen alla. Kallioperän tasaisuuden ja paksujen maalajikerrosten vuoksi maasto on hyvin tasaista. Maa nousee verkalleen rannikolta sisämaahan päin. Koko rantavyöhyke on vesiperäistä, alavaa niittymaata, joka idässä välittömästi liittyy Limingan lakeuteen. Järviä kunnan alueella ei ole ja joetkin ovat pieniä. Kirkonkylän halki virtaava Lumijoki on seudun ainoa iso joki.


title: Liberianmangusti

text: Liberianmangusti elää varmuudella vain Koillis-Liberiassa ja Norsunluurannikon länsiosissa. Mahdollisesti se elää myös Guinean eteläosissa. Lajia tavataan tiheistä trooppisista metsistä ja suometsistä, joissa on runsaasti puroja. Puron uomien syvästä hiekkaisesta maassa on runsaasti sen ravintona käyttämiä lieroja. Sen elinympäristö saattaakin rajoittua alueisiin, joissa maaperä on hiekkaista ja syvää. Liberianmangusti pystyy elämään sekä vanhoissa metsissä että uudismetsissä. Pesäpaikkojen puute saattaa kuitenkin rajoittaa sen esiintymistä uudismetsissä. Kannan suuruutta ei tunneta, mutta Taïn kansallispuistossa tiheydeksi on arvioitu 1,5 yksilöä neliökilometriä kohden.


title: Utajärvi

text: Kallioperä on pääasiassa graniittia sekä kiillegneissiä ja -liuskeita. Naamajoen tienoilla on kalkkikiviesiintymiä ja pohjoisosassa myös migmatiittia ja graniittigneissiä. Maaperä on pohjoista moreenia. Etelässä Oulujoen varsilla on laajoja hiekka- ja hietakerrostumia. Paikoin hiekka on niin hienoa, että tuuli pystyy sitä kuljettamaan. Komeimmillaan muodostumat ovat Rokuan alueella, jossa on suuria dyynejä, rantavalleja, hiekkakankaita ja syviä suppakuoppia. Maasto on varsin tasaista lukuun ottamatta Rokuan aluetta, Rokuan korkein kohouman Pookivaara kohoaa yli 70 metriä ympäröivältä suolakeudelta. Oulujoen koillispuolella maasto nousee loivasti kohti pohjoista ja itää. Korkeimpia vaaroja ovat Iso Palovaara ja Hevosvaara. Utajärvi on runsassoista seutua. Niittysuon, Tolkansuon, Säippäsuon ja Kivisuon alueille on muodostettu soidensuojelualue.


title: Trooppinen sademetsä

text: Sademetsien maaperä on pääosin köyhää ja vanhaa. Maannos on tiilenpunainen lateriitti eli latosoli, ja maan ravinnekerros on vain 10 cm paksu. Ravinteet ovat huuhtoutuneet sadeveden mukana pois, ja "laterisaation" seurauksena jäljelle on jäänyt rauta- ja alumiinioksidia, jotka värjäävät maaperän punaiseksi. Päällimmäisenä kerroksena on runsaasti kuolleita lehtiä ja muuta kariketta, joka kosteissa ja lämpimissä olosuhteissa hajoaa nopeasti. Matojen sijaan humuksen hajottavat runsaslukuiset bakteerit, sienet ja termiitit, jotka tuovat ravinteet nopeasti takaisin kasvien käyttöön. Lahoaminen tapahtuu muutamassa vuorokaudessa tai viikossa. Näin maaperässä ei pysy ravinteita, kun vesi huuhtoo niitä pois ja kasvit ottavat ne heti omaan käyttöönsä. Sademetsien rehevyys perustuukin ennen kaikkea lehvästöön, minkä takia ne ovat huonoa viljelysmaata. Tuliperäisillä, nuorilla seuduilla maaperä saattaa olla ravinteikastakin, mutta nykyään tällaiset alueet on useimmiten raivattu viljelyskäyttöön.


title: Loikosara

text: Loikosaraa tavataan harvinaisena Pohjoismaissa lähinnä Skandien vuoriston alueella ja sitä ei toistaiseksi ole tavattu Suomessa. Loikosara kasvaa kosteilla ja kalkkipitoisilla paikoilla hiekka- tai sorapohjaisessa maassa tunturiseuduilla, kuten puronvarsilla, sorapohjaisissa luhdissa sekä vuotomailla. Alavemmilla alueilla loikosara saattaa kasvaa myös tulvivilla joen rannoilla.


title: Metsä Group

text:
Osuustoiminta-aate oli levinnyt 1900-luvun alkupuoliskolla Suomessa monilla eri aloilla. Metsäteollisuuden puolella asia oli avoin – metsänostajina olivat ns. metsäfirmat, jotka olivat ”rengastuneet” eli kartellisoituneet. Kartellit pitivät raakapuun hintoja kurissa. Tilanne kärjistyi erityisesti vuosien 1929–1932 lamakautena. Tilannetta kuvasi ensimmäinen, pitkäaikainen Osuuskunta Metsäliiton toimitusjohtaja Ilmari Kalkkinen
vuonna 1959:
Keskeinen sen aikainen toimija asiassa oli Maataloustuottajain Keskusliitto MTK, joka oli perustetussa Metsäliitto Oy:ssä suurin omistaja. Perustetun yhtiön johtokunnan puheenjohtajaksi tuli maanviljelijä, fil.maist. Lauri Palojärvi. Tavoite perustetulla yhtiöllä oli ”"koota yhdessä puuta ja myydä sitä isoina erinä sinne, missä sai parhaimman hinnan – käytännössä ulkomaille"”. Metsäliitosta tuli siis vaihtoehtoinen myyntikanava ja kilpailun luoja.


title: Osuusliike Voima

text: Tampere on Suomen osuustoiminnan kehto. Sinne perustettiin Suomen ensimmäiset osuuskaupat. Osuustoimintaliikkeen uranuurtaja oli Finlaysonin osuuskauppa, joka avasi ovensa Puutarhakadulla 1. syyskuuta 1900. Ei kestänyt kuukautta kauempaa, kun sen rinnalle ilmestyi Pellavatehtaan Työväen Osuuskauppa. Näiden kahden osuuskaupan jäseniksi pääsivät vain kyseisten tehtaiden työntekijät. Niinpä Tampereen työväenyhdistys perustikin vielä Tampereen Työväen Osuuskaupan keväällä 1901. Ensimmäisen maailmansodan aattona Tampereella oli siis kolme osuuskauppaa, ja kussakin oli jäseniä noin tuhat. Vuonna 1916 Työväen Osuuskauppa päätettiin myydä Finlaysonin osuuskaupalle. Pian sen jälkeen alettiin puuhata myös jäljelle jääneiden osuusliikkeiden yhdistämistä. Se toteutui, kun Osuusliike Voima perustettiin 3. syyskuuta 1917 Finlaysonin, Pellavatehtaan ja viime vaiheessa mukaan tulleen Teiskon Viitapohjan osuuskaupan yhteenliittymänä.


title: Rochdalen periaatteet

text: Rochdalen periaatteet ovat kansainvälisen osuustoimintaliikkeen käyttämiä toimintaperiaatteita. Tarinan mukaan ne olisi alun perin kehitetty maailman ensimmäisenä osuuskauppana pidetyn, vuonna 1844 perustetun "Rochdale Society of Equitable Pioneers" -osuuskunnan piirissä Britanniassa, mutta todellisuudessa ne muotoutuivat vähitellen käytännön toiminnan kautta ja niitä oli välillä enemmän, välillä vähemmän kuin ne tunnetut seitsemän pääperiaatetta, jotka hyväksyttiin vuonna 1937 Kansainvälisen Osuustoimintaliiton ICA:n periaatteiksi ruotsalaisen Anders Örnen toimittamina:Näiden seitsemän periaatteen pohjalta eri maiden eri osuustoimintaliikkeet ovat soveltaneet omia säännöstöjään, jotka poikkeavat alkuperäisistä enemmän tai vähemmän. Myös kansainvälinen periaatteisto on vuosikymmenten kuluessa hioutunut. Kansainvälisen osuustoimintaliitto ICA:n vuonna 1995 vahvistamat periaatteet on muotoiltu seuraavasti:Teoksessa "Uusi osuuskunta – tekijöiden liike" arvioidaan kriittisesti, kuinka Rochdalen periaatteet ovat toteutuneet käytännössä ja kuinka hyvin ne erottavat osuustoimintaa muista yhtiömuodoista.


title: Osuustoiminta

text: 1900-luvun alussa osuustoimintaliike oli taloudellinen ja yhteiskunnallinen uudistusliike. Taloudellisena tarkoituksena oli ”vähäväkisten” taloudellinen vapautus, jotta he tulisivat toimeen omin neuvoin ja olisivat riippumattomia välittäjistä. Osuustoiminta tarjosi mahdollisuuden käyttää hyväkseen uutta tekniikkaa, tukkuostoja ja -myyntejä sekä luottoa ja ottaa käyttöön suurtuotannon ja työnjaon menettelytapoja. Yhteiskunnallisessa mielessä osuustoiminta tarjosi vastapainon pääomalle, joka oli kertynyt harvojen käsiin. Osuustoiminta helpotti vähäväkisille pääoman saantia. Se pyrki myös järjestämään kaupankäynnin rehelliseksi ja kuluttajan edun mukaiseksi. Osuustoiminta pyrki kasvattamaan vähävaraisia kansankerroksia yhteistyöhön, itsehallintoon ja yritysten johtoon. Voittovaroja käytettiin yleishyödyllisiin tarkoituksiin.


title: Metsäliitto Osuuskunta

text:
Osuustoiminta-aate oli levinnyt 1900-luvun alkupuoliskolla Suomessa monilla eri aloilla. Metsäteollisuuden puolella asia oli avoin – metsänostajina olivat ns. metsäfirmat, jotka olivat ”rengastuneet” eli kartellisoituneet. Kartellit pitivät raakapuun hintoja kurissa. Tilanne kärjistyi eristyisesti vuosien 1929–1932 lamakautena. Tilannetta kuvasi ensimmäinen, pitkäaikainen Osuuskunta Metsäliiton toimitusjohtaja Ilmari Kalkkinen vuonna 1959:
Metsäliitto syntyi 23. tammikuuta 1934 suuren laman hellittäessä. Talonpoikaiset metsänomistajat liittoutuivat sen aikaisen suurmetsäteollisuuden kartelleja vastaan. Suomalaiset metsänomistajat yhdistivät voimansa saavuttaakseen vahvemman neuvotteluaseman puukaupassa. Periaatteena oli osuustoiminta ja tavoitteena raakapuun hinnan kohottaminen. Keskeinen sen aikainen toimija asiassa oli Maataloustuottajain Keskusliitto MTK, joka oli perustetussa Metsäliitto Oy:ssä suurin omistaja. Perustetun yhtiön johtokunnan puheenjohtajaksi tuli maanviljelijä, fil.maist. Lauri Palojärvi. Tavoite perustetulla yhtiöllä oli ”"koota yhdessä puuta ja myydä sitä isoina erinä sinne, missä sai parhaimman hinnan – käytännössä ulkomaille"”. Metsäliitosta tuli siis vaihtoehtoinen myyntikanava ja kilpailun luoja.


title: OK-Liha

text: Osuusteurastamot perustivat vuonna 1918 Suomen Karjakeskuskunta -nimisen osuuskunnan, joka toimi niiden keskusliikkeenä. Keskusliikkeen ensimmäinen toimitusjohtaja vuodesta 1919 vuoteen 1935 oli agronomi, filosofian maisteri Yrjö Collan. Keskusliikkeeseen liittyi 1920- ja 1930-luvulla kasvava joukko maakuntien SOK-laisia osuuskauppoja, jotka harjoittivat lihan hankintaa ja välitystä ja jotkut myös pientä jalostusta. Osuusteurastamot eivät hyväksyneet lukumääräisesti ylivoimaisen osuuskaupparyhmittymän kasvavaa valtaa Suomen Karjakeskuskunnassa, vaan pitkien kiistojen jälkeen erosivat keskusliikkeestä vuonna 1936 ja perustivat itselleen uuden keskusliikkeen, Tuottajain Lihakeskuskunnan. Suomen Karjakeskuskunta jäi silloin pelkästään SOK-laisten osuuskauppojen järjestöksi ja se muutti nimensä myöhemmin Karjakunnaksi. Kiistely osuusteurastamoiden kanssa päättyi vasta, kun osuuskaupat myivät keskusliikkeensä osuusteurastamojärjestölle lokakuussa 1985.


title: Ohjelmatyö

text: Ohjelmatyö toimi aluksi Työväen-, kulttuuri- ja kansantalojen Tuki -yhdistyksen osana. Kun tukiyhdistyksestä vuonna 1959 muodostettiin Kulttuurityön Keskus (KtK), jäi Ohjelmatyö sen rinnalle itsenäiseksi toimijaksi. Ohjelmatyö vastasi muun muassa kuorosovitusten, kisällilaulujen, runojen, pakinoiden, laulu- ja runosikermien, laulelmien, kuplettien ja kerhoiltaohjeiden laatimisesta sekä toimittamisesta tilaajille. Suomen Demokratian Pioneerien Liitolle ja Suomen Naisten Demokraattiselle Liitolle valmistettiin omia erityisohjelmistoja. Yhdistys huolehti lisäksi ohjelma-ohjaajien kurssien järjestämisestä, välitti taiteilijoita tilaisuuksiin ja järjesti tilauksista juhlia. Elokuussa 1963 Ohjelmatyö ja sen toiminnot siirtyivät KtK:n alaisuuteen. 1960-luvun puolivälistä alkaen KtK luopui Ohjelmatyön ylläpidosta ja Ohjelmatyön tehtäväksi jäi ainoastaan poliittisen ohjelma-aineiston toimittaminen jäsenjärjestöille. Osa aiemmista tehtävistä siirtyi vuonna 1964 perustetun Kansan Sivistystyön Liiton taide- ja ohjelmajaostolle.


title: Frank Aaltonen

text: Kaivosmiesten ammattiliiton jätettyään Aaltonen työskenteli aluksi maanviljelijänä, kunnes lähti mukaan osuustoimintaliikkeeseen. Presidentti Franklin D. Rooseveltin virkakaudella (1933–1945) Aaltonen oli neljän vuoden ajan Rooseveltin hallituksen osuustoiminnallisen liikkeenhoidon asiantuntijana. Viimeiset vuotensa hän asui New Yorkin Brooklynissa, jossa Aaltonen piti lähinnä Suomeen suuntautunutta ulkomaankauppaa hoitanutta välitysliikettä. Lisäksi hän jatkoi edelleen osuustoimintaliikkeen neuvojana.


title: Kieltolaki (Suomi)

text:
Valtakunnallisen kieltolain aikaansaamiseksi raittiusliike järjesti muun muassa juomalakkoja, joista laajin alkoi 1. toukokuuta 1898. Juomalakkoliike toimitti vuoden 1900 valtiopäiville kieltolakiadressin, joka toi ilmi työväestön ja maalaiskuntien talonpoikaisväestön yleisen halun taistella raittiusliikkeen päämäärien puolesta. Erityisen innokkaasti kieltolakia kannatti 1900-luvun alussa muun muassa Matti Helenius-Seppälä.
Kieltolakia kannatti myös 1899 perustettu Suomen työväenpuolue, joka oli ottanut sen ohjelmaansa. Raittiusseura Raittiuden Ystävät oli perustanut erityisen kieltolakikomitean 21. tammikuuta 1906. Komitean puheenjohtajana toimi Matti Helenius-Seppälä ja jäseninä kirkkoherra K. V. Hurmerinta, lakitieteen kandidaatti Lauri af Heurlin, toimittaja Edvard Valpas ja kemian lehtori Severi Alanne. Komiteaan liittyivät päätoimikunnan kokouksessa 10. joulukuuta 1906 professori Allan Serlachius ja maisteri Samuli Sario ja tohtori Väinö Voionmaa sekä toimittaja J. Klockars ja asemapäällikkö Tuure Blässär. Komitea oli katsonut välttämättömäksi hankkia kaiken mahdollisen selvityksen Yhdysvaltojen kieltolakioloista. Komitea pyysi valtion varoista puheenjohtajalleen 3 000 markan suuruisen matkarahan tutkimusmatkaan Yhdysvaltain kieltolakivaltioihin. Amerikkalaiset kieltolait eivät kelvanneet esikuvaksi komitean laatimalle kieltolakiehdotukselle.


title: Osuuskassa

text: Osuuskassojen eli "luotto-osuuskuntien" perustaminen tuli mahdolliseksi 1901, kun osuustoimintalaki oli säädetty. Ensimmäiset osuuskassat aloittivat toimintansa 1903. Toiminnan aloittaminen oli monivaiheinen prosessi, johon kuului mm. perustamiskokous, sääntöjen vahvistaminen ja kaupparekisteriin merkintä. Mikä osuuskassoista lasketaan ensimmäiseksi riippuu siitä, miten aloittamispäivä määritetään. Ensimmäisenä piti perustamiskokouksen 6.7.1902 "Andelskassan i Malax", joka kuitenkin ehti kaupparekisteriin vasta 1904. "Piippolan Osuuskassan" säännöt vahvistettiin ensimmäisinä (15.1.1903).


title: Reisjärven Voima

text: Voiman juniorinyrkkeilijät ovat nousseet Suomen parhaimmistoon sarjoissaan. Tommi Parkkila voitti nyrkkeilyn Pohjoismaiden mestaruuden ja EM-pronssia 18-vuotiaiden sarjassa 1995 sekä Tiina Parkkila naisten SM-kultaa 1997 ja hopeaa 1998. Vuonna 2002 Jaakko Myllylä ja Torsti Parkkila voittivat SM-pronssia yleisessä sarjassa. Vuonna 2006 Myllylä olikin jo kolmatta kertaa Suomen mestari 64 kg:n miesten sarjassa ja kesällä 2007 hän oli yksi kuudesta suomalaisesta nyrkkeilyn ABA-listan 20 parhaasta nyrkkeilijästä Euroopassa omassa sarjassaan.


title: Ylivieskan Veto

text: Vuodesta 1948 seuran ohjelmistossa oli nyrkkeily, joka on ollut seuran menestyksekkäin laji. Verrattain pienen seuran väreissä on saavutettu nyrkkeilyssä TUL:n ja SM-tason mitaleita kaikkiaan 26 kappaletta. Erkki Ojakangas voitti v.1949 TUL:n nuorten mestaruuden. Hän toi maaottelupisteet neljä kertaa Suomeen kalottimaaotteluissa Pohjois-Ruotsia vastaan. Hän nyrkkeili hopeaa v.1951 TUL:n yleisen sarjan mestaruuskilpailuissa. Osallistuttuaan Maailman nuorison festivaalien (XI akateemiset kesäkisat)nyrkkeilykisoihin sodan raunioittamassa Berliinissä v.1951, hän sai liitoltaan kilpailukiellon, kun osallistui lupaa kysymättä. Veljessarjan seuraava, Jorma Ojakangas, nyrkkeili hopealle nuorten SM-kisoissa v. 1954. Jouko Ojakangas voitti urallaan TUL:n nuorten mestaruuden v. 1958 sekä kolme yleisen sarjan TUL:n mestaruutta painoluokassa 57 kg vuosina 1961-1963. Hän voitti Pohjois-Suomen mestaruuden vuonna 1966. Pauli Ojakangas voitti nuorten SM-kultaa sekä TUL:n nuorten mestaruuden vuosina 1966-67. Urallaan hän saavutti kaikkiaan kolme yleisen sarjan SM-kultaa ja kaksi pronssimitalia. Ensimmäisen yleisen sarjan SM-kultansa hän hankki Ylivieskan Vedon väreissä v. 1968 painoluokassa 57 kg.


title: Suomen urheilu

text: Nyrkkeilyn SM-kilpailut aloitettiin vuonna 1923. Suomalaisia olympiavoittajia ovat Sten Suvio vuodelta 1936 ja Pentti Hämäläinen vuodelta 1952. 1930-luvun kuuluisin suomalaisnyrkkeilijä oli kuitenkin Gunnar Bärlund, joka ammattilaisnyrkkeilyn raskaan sarjan arvolistalla pääsi maailmanmestari Joe Louisin toiseksi haastajaksi. Ensimmäisenä suomalaisena ammattilaisten maailmanmestaruudesta pääsi ottelemaan Olli Mäki, joka hävisi MM-ottelussa Davey Moorelle Helsingin olympiastadionilla elokuussa 1962. Mäki on ainoa suomalainen, joka on voittanut sekä amatöörien että ammattilaisten Euroopan-mestaruuden. Amatöörien MM-mitalin ovat saavuttaneet Tarmo Uusivirta 1978 ja 1982, Jyri Kjäll 1993 sekä Joni Turunen 1995 ja 2001. Naisten nyrkkeilyn suurin tähti on Eva Wahlström, joka vuonna 2015 voitti ensimmäisenä suomalaisena ammattinyrkkeilyn maailmanmestaruuden.


title: Lauri Tamminen

text: Vuonna 1938 Tamminen voitti nyrkkeilyssä alokkaiden Suomen mestaruuden. Hän sijoittui moukarinheitossa Lontoon 1948 olympialaisissa viidenneksi ja Helsingin 1952 olympialaisissa 20:nneksi tuloksella 50,05. Tamminen edusti seuratasolla Helsingin Kisa-Veikkoja, Helsingin Voimailijoita ja Rekolan Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1949 ja 1951 ja saavutti SM-hopeaa vuosina 1950, 1952 ja 1953 sekä SM-pronssia vuosina 1945, 1946 ja 1947. Tamminen edusti Suomea yhteensä 20 maaottelussa vuosina 1945–1953 ja saavutti niissä viisi lajivoittoa. Tammisen henkilökohtainen ennätys moukarinheitossa oli 54,60 m vuodelta 1948. "Laukki" Tamminen voitti vielä veteraanisarjoissa moukarinheiton MM- ja EM-mitaleja. Hän toimi Suomen Urheiluliiton lajivalmentajana vuosina 1961–1963 sekä maajoukkueen johtajana vuonna 1962.


title: Juha Hänninen

text: Hänninen aloitti urheilu-uransa 1976 Oulun Tarmon nyrkkeilyseurassa ja ensimmäisen kansallisen ottelunsa hän kävi jo vuonna 1976. Suomen mestaruuden alle 81 kilon sarjassa Juha Hänninen voitti neljänä vuonna peräkkäin, 1981–1984. Nyrkkeilyn EM-kilpailuihin hän osallistui vuosina 1981 ja 1983, selviten jälkimmäisenä vuonna toiselle kierrokselle. Los Angelesin olympialaisissa Juha Hänninen edusti Suomea 1984.


title: Hannu Kaislama

text: Hannu Juhani Olavi Kaislama (s. 31. elokuuta 1956 Suonenjoki) on suomalainen, aktiiviuransa lopettanut nyrkkeilijä. Hän edusti Suomea vuoden 1980 olympialaisissa Moskovassa ja sijoittui yhden ottelun mittaiseksi jääneessä turnauksessa jaetulle sijalle 33. MM-kilpailuissa hän karsiutui toisessa ottelussaan vuonna 1978. Pohjoismaiden-mestaruuden Kaislama voitti vuosina 1976, 1978 ja 1980. Suomen-mestaruuden hän voitti vuonna 1976 alle 54 kilogramman sarjassa sekä vuosina 1977–1980 alle 57 kilogramman sarjassa.


title: Kaija Mäkelä

text: Seuratasolla Mäkelä edusti Helsingin Uimareita. Hän voitti Suomen-mestaruuden 200 metrin rintauinnissa vuosina 1949–1954, 100 metrin perhosuinnissa 1951–1953, 3 × 100 metrin sekauintiviestissä 1948–1949 ja 1951–1952 sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä 1953–1954. Hän ui 25 metrin radalla Suomen-ennätyksiä 100 metrin rintauinnissa (1.25,3), 200 metrin rintauinnissa (3.02,2), 500 metrin rintauinnissa (8.46,0) ja 100 metrin perhosuinnissa (1.28,8).


title: Vesipallo

text: Suomessa vesipallon pelaaminen alkoi vuonna 1901, ja Suomen mestaruudesta alettiin otella vuonna 1908. Ensimmäisen mestaruuden voitti Helsingfors Simsällskap, joka kukisti Helsingfors Idrottsklubbin 7-1. Suomen kautta aikain menestynein seura on Helsingfors Simsällskap, joka on voittanut 46 mestaruutta. Kuopion Uimaseuralla oli pitkä mitaliputki, jolloin seura voitti mitalin joka vuosi vuosina 1976–2006. Joukkue saavutti 10 kultaa, 11 hopeaa ja 10 pronssia, viimeisimmät neljä mestaruutta vuosina 2001–2004. Vuoden 2013 miesten Suomen mestari oli Uintiseura Kuhat Helsingistä, mestaruus vuonna 2013 oli seuralle jo yhdestoista ja kahdeksas 2000-luvulla. Vuosina 2014-2016 Turun Uimarit voitti kolme mestaruutta peräkkäin, kunnes vuonna 2017 oli taas Kuhien vuoro ottaa mestaruus. Vuoden 2018 Suomen mestari oli Cetus, jolle mestaruus oli seurahistorian ensimmäinen miesten sarjassa.


title: Reino Valtonen

text: Nyrkkeilyssä Valtonen voitti raskaan sarjan Suomen mestaruuden vuonna 1936. Hän kaatui jatkosodassa.


title: Börje Karvonen

text: Seuratasolla Karvonen edusti Tapanilan Erää ja Malmin Ponnistajia. Karvosen nyrkkeilyuran huippuvuodet nähtiin 1960-luvulla. Vuonna 1966 hänet valittiin vuoden nyrkkeilijäksi Suomessa. Hän voitti Suomen mestaruuden 54 kilogramman sarjassa vuosina 1960–1965 ja 1967 sekä 57-kiloisissa vuonna 1966. Hän oli ensimmäinen kahdeksana peräkkäisenä vuonna Suomen mestaruuden voittanut nyrkkeilijä. Karvonen on Suomen Nyrkkeilyliiton suurmestari.


title: Píndos

text: Píndos on Kreikan laajin vuoristo ja Smólikaksen lisäksi myös monet muut maan korkeimmista vuorenhuipuista sijaitsevat sen alueella. Vuoriston pituus on noin 160 kilometriä ja se ulottuu Albanian rajalta Korintinlahdelle ja aina Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosaan. Vuoristo on syntynyt noin 65 miljoonaa vuotta sitten, ja se on geologisesti Alppien jatke Balkanilla. Píndosta kutsutaan usein ”Kreikan selkärangaksi”. Vuoristo jaetaan usein "Pohjoiseen Píndokseen" (Βόρεια Πίνδος, "Vóreia Píndos"), joka sijaitsee Epeiroksen ja Länsi-Makedonian välissä, ja "Eteläiseen Píndokseen" (Νότια Πίνδος, "Nótia Píndos"), joka sijaitsee Epeiroksen ja Thessalian välissä. Píndoksen osia ovat muun muassa Athamaniká- eli Tzoumérka-vuoret sekä Ágrafa-vuoret.


title: Orestis

text: Orestis sijaitsi Makedonian lounaisosassa Pindos-vuoriston alueella, Haliakmon-joen yläjuoksulla. Ainakin pääosa alueesta oli vuoriston itäpuolella. Sen pohjoispuolella sijaitsi Lynkestis eli Lynkos, koillispuolella Eordaia, kaakkoispuolella Elimeia, eteläpuolella Tymfaia ja lännessä Epeiroksen Parauaia.


title: Meteora

text: Meteoran alue sijaitsee Pindos-vuoriston itäosassa ja Thessalian tasangon länsilaidalla. Kalliomuodostelma koostuu 24 suuresta ja noin sadasta pienemmästä kalliopylväästä. Niiden keskimääräinen korkeus on noin 300 metriä. Korkeimpien pylväiden korkeus on 628 metriä. Kallio alueella on hiekkakiveä. Alueen geologinen historia on luettavissa pylväiden seinämistä, sillä ne muodostuvat selvistä kerrostumista. Monilla kalliopylväillä on nimet: pylväisiin lukeutuvat muun muassa Agía, Alyssós, Doúpiani, Módi, Pixári, Pýrgos tou Diavólou (Paholaisen torni), Sourlotí, Taxiárchis sekä Ágio Pnéfma (Pyhän Hengen kallio).


title: Métsovo

text: Métsovo sijaitsee Pindos-vuoristossa Epeiroksen itäosassa, ja sillä on yhteistä rajaa sekä Länsi-Makedonian että Thessalian kanssa. Nykyinen Métsovon kunta muodostui, kun Métsovo, Egnatía ja Miléa yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.


title: Sierra Maestra

text: Sierra Maestra (”suuri vuoristo”) on vuorijono Kuuban itäosassa, länteen Santiago de Cuban kaupungista, etelään Bayamosta ja itään Manzanillosta. Etelässä vuoristo ulottuu Karibianmereen asti. Vuoristo sijaitsee entisessä Orienten maakunnassa, joka on nykyään jaettu Santiago de Cuban ja Granman provinsseihin. Vuoriston korkein huippu on Pico Turquino (1974 m mpy.) edellä mainittujen provinssien rajalla, jota ympäröivästä alueesta on muodostettu Pico Turquinon kansallispuisto.


title: Píndos

text: Píndokselta saavat alkunsa muun muassa joet Aliákmonas, Árachthos, Achelóos, Aóos ja Pineiós. Vuoristossa on useita rotkoja, joista suurin on Euroopan pisimpiin ja syvimpiin kuuluva Víkoksen rotko. Pohjoisen Píndoksen alueella sijaitsee Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto, joka yhdistää Píndoksen kansallismetsän, Víkoksen–Aóoksen kansallismetsän ja muita suojelualueita. Píndos-vuoriston laidalla sijaitsee Metéoran alue, joka on Unescon maailmanperintökohde.


title: Páchnes

text:
Páchnes (; myös "Pákhnes", "Páhnes") on vuori Lefká Óri -vuoristossa Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 2 453 metriä ja prominenssi 2 038 metriä. Páchnes on Kreetan toiseksi korkein vuori ja Kreikan kaikista vuorista kymmenenneksi korkein.
Páchnes sijaitsee Sfakián kunnan alueella Chanián alueyksikössä. ja kuuluu Lefká Óri -vuoristoon. Se on Lefká Órin eli ”Valkoisten vuorten” korkein huippu. Koko Kreetalla se häviää korkeudessa Ídavuoren eli Psiloreítiksen Tímios Stavróksen huipulle vain kolme metriä.


title: Parnassós

text: Parnassós on yksi Manner-Kreikan suurimmista vuorialueista. Se sijaitsee Boiotian, Fokiin ja Fthiotiin maakuntien (nykyisten alueyksiköiden) alueella Korintinlahden pohjoispuolella ja Delfoin koillispuolella. Parnassóksen korkein huippu on nimeltään Liákoura (Λιάκουρα). Vuori kuuluu Manner-Kreikan pohjois-eteläsuunnassa halkaisevaan laajaan Píndos-vuoristoon. Vuori on pääosin kalkkikiveä.


title: Mesaoría

text:
Mesaoría (, ”Vuorten välissä”) on Kyproksen saaren pohjoisosassa sijaitseva hedelmällinen tasankoalue. Tasangon pinta-ala on noin . Se rajoittuu idässä Famagustanlahteen, etelässä Tróodos-vuoristoon ja pohjoisessa Pentadáktylos-vuoristoon. Tasangolla virtaa Kyproksen pisin joki Pediaíos.
Tasankoalueelta on löydetty merkkejä ihmisasutuksesta jo neoliittiselta kaudelta, jolloin tasankoa peitti metsä. Antiikin aikana metsää hävitettiin rakennusaineeksi Ptolemaiosten laivastolle. Nykyisin tasangolla sijaitsee muun muassa Nikosian metropolialue.


title: Pindoksen ruhtinaskunta

text: Pindoksen ruhtinaskunta (Principatu di la Pind) oli sadantuhannen asukkaan kääpiövaltio Kreikan vuoristoisella rajaseudulla, Pindos-vuoristossa. Alueelle yritettiin perustaa itsenäistä valtiota ensimmäisen maailmansodan lopusta alkaen, mutta vasta kun Benito Mussolinin johtama Italia valloitti Kreikan pohjoisosat 1941, italialaiset julistivat Pindoksen autonomiseksi alueeksi ja aromanien eli Traakian valakkien kotimaaksi.


title: Apollon

text: Apollon (, roomalaisten Apollo) on jumala kreikkalaisessa ja roomalaisessa mytologiassa. Apollon on Zeuksen ja Leton poika ja Artemiin (metsästyksen jumalatar) kaksoisveli. Apollon oli alun perin luonteeltaan šamaaninen: hänen alaansa oli parannustaito, jousiammunta, ennustus ja runollinen innostus. Myöhemmin hän kehittyi erityisesti valon ja auringon jumalaksi, ennustustaidon jumalana herätti runollista innostusta ja suosi laulua ja soittoa. Tärkein ennustustaidon ilmentymä oli vanhan ajan tunnetuin oraakkeli, Apollonin oraakkeli Delfoissa. Parannustaito eriytyi myöhemmin jumala Asklepiokseen ja runollinen innostus muusiin.


title: Apollon

text: Apollon syntyi Deloksen saarella, joka säilyi hänelle pyhitettynä. Ollessaan vielä poikanen Apollon matkusti Delfoihin, jossa hän surmasi valtavan Python-käärmeen ja otti valvontaansa Pythian oraakkelin. Hän ilmestyi delfiininä kreetalaisille merimiehille ja vei heidät Delfoihin määräten heidät vartioimaan oraakkeliaan ja rakentamaan temppeliä Apollon Delfiniokselle.


title: Belvederen Apollo

text: Belvederen Apollo ("Beldeveren Apollon") on tunnettu antiikin aikainen veistos. Valkoinen 224 cm korkea marmoriveistos kuvaa kreikkalaista jumalaa Apollonia, joka on juuri tavoittanut Python-käärmeen ja nuoli on lentänyt hänen jousestaan.


title: Apollon Sauroktonos

text:
Apollon Sauroktonos (, ”Apollon Liskonsurmaaja”) oli Praksiteleen veistämä Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 350–340 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia marmorikopioita.
Veistos esittää Apollonin alastomana nuorukaisena, joka nojaa puunrunkoon jahdaten siinä kiipeävää liskoa. Hän on juuri sieppaamaisillaan liskon vasempaan käteensä surmatakseen sen oikeassa kädessään olevalla nuolella. Plinius vanhempi mainitsee veistoksen Praksiteleen tekemäksi. Veistoksen aihe on jossain määrin arvoitus, sillä se ei perustuu suoraan kreikkalaisen mytologian kertomuksiin. Se voi kuitenkin liittyä Apollonin ominaisuuksiin puhdistajana ja pahan voittajana sekä kertomukseen Pythonin surmaamisesta.


title: Pireuksen Apollon

text:
Pireuksen Apollon on Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos, joka on löydetty Pireuksesta. Se on veistetty arkaaisella kaudella noin vuonna 530–520 eaa. Nykyisin veistos on sijoitettu Pireuksen arkeologiseen museoon.
Veistos esittää Apollonin kuros-tyyppisenä alastomana nuorena miehenä, joka seisoo kädet ojennettuna eteenpäin. Veistoksen korkeus on noin 1,92 metriä. Se on säilynyt kokonaisena lukuun ottamatta käsissä olleita esineitä. Hahmo on tunnistettu Apolloniksi, koska käsissä olleet esineet voidaan jäänteistä tunnistaa jouseksi sekä maljaksi, joka oli mahdollisesti kultainen. Muista kuroksista ja arkaaisista veistoksista Pireuksen Apollon eroaa muun muassa niin, että siinä eteen on ojennettu oikea jalka normaalin vasemman sijasta, sen pää on hiukan käännetty sivuun ja sen hiukset on esitetty luonnollisemmin.


title: Apollon

text: Apollonin kunniaksi vietettiin Delfoin Python kisoja. Roomassa Apollon sai huomattavan aseman keisarin suojelusjumalana, varsinkin Augustuksen aikana. Hänen pääpalvontapaikkojaan olivat Delfoi ja Delos. Apollon on helppo tunnistaa antiikin taiteessa tunnusmerkeistään, laakeriseppeleestä ja lyyrasta, joista on tullut mm. Suomessa yliopistosivistyksen tunnuksia. Lisäksi hänet kuvataan yleensä alastomana ja pitkäkutrisena; hänen symboleinaan ovat lyyran ja laakeriseppeleen lisäksi jousi, jolla hän saattaa ampua sekä vahingoittavia että parantavia nuolia, sekä kithara.


title: Apollon Limassol

text:
Apollon Limassol () on jalkapalloseura Limassolin kaupungista. Seura on perustettu huhtikuussa 1954. Se pelaa Kyproksen pääsarjassa Kyproksen jalkapalloliigassa. Kyproksen mestaruuden seura on voittanut kolmesti: 1991, 1994 ja 2006. Kyproksen Cupin Apollon on voittanut seitsemän kertaa ja Super Cupin kerran.
Jalkapallon ohella seuralla on myös koripallo- ja lentopallojoukkueet.


title: Apollon Omfalos

text:
Apollon Omfalos oli Apollon-jumalaa esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos oli tehty klassisella kaudella noin vuonna 460 eaa. Se on kadonnut, mutta se tunnetaan myöhempien roomalaisaikaisten marmorikopioiden perusteella.
Veistos esitti Apollonin seisovana alastomana nuorukaisena. Kirjallisten lähteiden perusteella alkuperäisen veistoksen tekijä oli Kalamis. Eräs veistoksen marmorinen kopio on Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 15) Ateenassa. Se on tehty 100-luvulla jaa. ja sen korkeus on 1,76 metriä. Veistos löydettiin Dionysoksen teatterin raunioista vuonna 1862 ja sai napaan ("omfalos") viittaavan nimensä siitä, että lähellä oli maailmannapaa (Omfalos) esittänyt jalusta. Jalusta ei kuitenkaan ilmeisesti liity veistokseen.


title: Apollon Aigleteen temppeli

text: Apollon Aigleteen temppeli (myös "Apollon Asgelataksen temppeli") oli antiikin aikainen Apollon-jumalalle omistettu kreikkalainen temppeli Anafen eli nykyisen Anáfin saarella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat saaren itäosissa osana nykyistä Eläväksitekevän lähteen luostaria, linnuntietä vajaa kuusi kilometriä itään Anáfin kylästä.


title: Apollon Aigleteen temppeli

text: Apollon Aigleteen temppeli oli Anafen poliksen merkittävin temppeli ja myös se, josta koko saari tunnettiin muualla. Kreikkalaisessa mytologiassa pyhäkön perustajina pidettiin Iasonia ja argonautteja. Nämä omistivat temppelin Apollonille, koska jumala näytti heille saaren suojapaikaksi heidän jouduttuaan myrskyyn. Apollon sai epiteettinsä "Aigletes" tapahtumaan liittyneestä valonväläyksestä ("aiglē"). Apollonin toinen paikallinen epiteetti oli "Asgelatas".


title: Perseus

text: Perseus oli Danaen poika, joka puolestaan oli Akrisioksen, Argoksen kuninkaan, ainoa tytär. Pettyneenä siihen, ettei hänellä ollut miespuolista perillistä, Akrisios kysyi neuvoa oraakkelilta. Tämä ennusti, että Akrisios ei tulisi koskaan samaan poikaa, vaan hän kuolisi tyttärenpoikansa käden kautta. Pitääkseen tyttärensä lapsettomana hän telkesi tämän imettäjänsä kanssa maanalaiseen pronssiseen huoneeseen. Zeus kuitenkin huomasi hänen kauneutensa, ja lähti tämän luokse katosta putoavan kultasateen muodossa. Tästä suhteesta sai alkunsa Perseus. Akraios huomasi raskauden ja Perseuksen jo synnyttyä antoi surmata Perseuksen imettäjän ja pakotti Danaen Zeuksen alttarille kertomaan kuka oli lapsen isä – yhtä aikaa peläten ja toivoen saavansa vahvistuksen olettamukselleen. Kun tytär nimesi Zeuksen lapsen isäksi, hänen isänsä ei uskonut häntä, vaan laittoi sekä oman tyttärensä että tämän lapsen koriin tai veneeseen ja lähetti heidät ajelehtimaan avomerelle. Zeus esti Poseidonin avulla vastoinkäymisten tapahtumista.


title: Kreikkalainen mytologia

text: Perseus oli Zeuksen ja Danaen poika. Danae ja lapsi suljettiin arkkuun, joka heitettiin mereen ja ajelehti Serifokselle. Saaren kuningas Polydektes rakastui Danaeen ja antoi Perseuksen tehtäväksi Medusan surmaamisen, jotta pääsisi pojasta eroon. Perseus kuitenkin onnistui ja laittoi Medusan pään säkkiin, sillä hirviö kivetti kaikki, jotka katsoivat tätä silmiin. Myöhemmin Perseus pelasti Andromedan merihirviöltä. Tämän jälkeen hän kivetti Andromedan kilpakosijat sekä Polydekteen Medusan pään avulla.


title: Perseus

text: Perseus () oli yksi kuuluisimmista kreikkalaisen mytologian sankareista ja legendaarinen mykeneläisen hallitsijasuvun perustaja, jonka seikkailut auttoivat Olympoksen jumalien valta-aseman syntymisessä. Perseus oli tarujen mukaan perustanut Mykenen ja Mideian kaupungit.


title: Perseus (Makedonia)

text: Perseus (noin 212–166 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 179–168 eaa. Hänen isänsä oli Filippos V ja hän kuului Antigonidien hallitsijasukuun. Perseuksesta tuli Makedonian viimeinen kuningas. Roomalaisten kukistettua hänet Makedonia jaettiin neljään autonomiseen tasavaltaan ja sittemmin siitä tehtiin Rooman provinssi.


title: Perseus

text: Matkalla takaisin Serifokseen Perseus pysähtyi Foinikian kuningaskunnassa Etiopiassa, jota hallitsivat kuningas Kefeus ja hänen puolisonsa Kassiopeia. Kassiopeia oli kerskunut kauneutensa olevan neireidejäkin suurempaa, ja tämän seurauksena Poseidon oli lähettänyt merihirviön piinaamaan maata rangaistukseksi. Oraakkeli oli kertonut ahdingon loppuvan, jos he uhraisivat Andromedan, kuninkaan tyttären, pedolle. Niin tämä sidottiin kahleilla kallioon pedon saaliiksi, mutta Perseus surmasi pedon ja vapautti Andromedan sovittuaan ensin Kefeuksen kanssa saavansa tämän vaimokseen. Kefeuksen veli Fineus, jolle Andromeda oli alun perin luvattu, juoni kuitenkin Perseusta vastaan, jolloin Perseus muutti hänet kiveksi.


title: Makedonian valtakunta

text: Filippos V:n poika Perseus oli Makedonian viimeinen kuningas. Hän ryhtyi uuteen, kolmantena makedonialaissotana tunnettuun sotaan Roomaa vastaan vuonna 171 eaa. Alkumenestyksestä huolimatta Perseuksen armeija kukistettiin Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa. ja kuningas vangittiin taistelun jälkeen. Roomalaisia taistelussa johti Aemilius Paullus. Perseus vietiin Roomaan, missä häntä esiteltiin riemusaatossa.


title: Pydnan taistelu

text: Triumfin jälkeen Perseus karkotettiin perheineen italialaiseen Alba Fucensin vuoristokylään, jossa hän joutui elämään huonoissa olosuhteissa, kunnes kuoli vuonna 165 eaa. tai 162 eaa. Perseus jäi viimeiseksi antigonidien suvun hallitsijaksi. Makedonia jaettiin neljään tasavaltaan, jotka eivät saaneet käydä kauppaa toistensa kanssa. Paikalliset hallintomiehet vietiin Roomaan. Roomalaiset kukistivat myös Illyrian viimeisen kuninkaan Gentiuksen, joka oli ollut Perseuksen liittolainen. Lisäksi he rankaisivat Akhaian liittoa viemällä satoja johtomiehiä vankeuteen Italiaan. Heidän joukossaan oli kreikkalainen historioitsija Polybios.


title: Perseus (tähdistö)

text: Perseus (latinaksi "Perseus", genetiivi "Persei") on Kassiopeian alla sijaitseva pohjoisen taivaan tähdistö, jonka poikki kulkee Linnunrata. Nimensä tähdistö on saanut kreikkalaisen mytologian Perseus-sankarista.


title: Perikles (näytelmä)

text: Pericles () on komedia 1600-luvun alkuvuosilta. Sitä pidetään ainakin osaksi William Shakespearen kirjoittamana. Näytelmä sijoittuu 1300-luvun Foinikian Tyrokseen nykyiseen Libanoniin. Näytelmän päähenkilö Perikles on Tyroksen prinssi. Kuningas Antiokus julkaisee arvoituksen, jonka ratkaisijalle hän lupaa tyttärensä käden. Perikles tietää vastauksen arvoitukseen, mutta kertoakseen sen hänen olisi paljastettava Antiokuksen insestinen suhde tyttäreensä. Asiaa pohtiessaan Perikles lähtee pitkälle matkalle, ja joutuu moniin koettelemuksiin.


title: Kolmas makedonialaissota

text: Pydnan taistelun jälkeen oli selvää, että roomalaiset voittaisivat sodan, ja yhä useammat makedonialaiskaupungit antautuivat. Makedonian pääkaupungissa Pellassa Perseus yritti vielä koota koolle ystävänsä ja liittolaisensa. Kuitenkin vain kolme hänen ystäväänsä suostui tapaamaan häntä. Perseus pelkäsi, että hänet entiset liittolaisensa kavaltaisivat hänet roomalaisille, joten hän lähti yöllä 500 kreetalaisen sotilaan kanssa ja pakeni Amfipolikseen, mistä hän jatkoi yksin Aigeianmeren pohjoisosassa sijaitsevaan Samothraken saareen. Rooman laivaston komentaja Gnaeus Octavius kuitenkin sai Perseuksen antautumaan. Sillä aikaa roomalaiset valtasivat viimeisiä makedonialaisten hallussa olevia kaupunkeja, muun muassa Pellan ja Pydnan, jotka Paullus antoi ryöstää tyhjäksi.


title: Pafos

text:
Palaipafos oli Pafoksen kuningaskunnan keskus. Se tunnettiin erityisesti koko kreikkalaisen maailman tärkeimpänä Afroditen kulttipaikkana. Kreikkalaisessa mytologiassa Pafos oli paikka, jossa Afrodite nousi maihin synnyttyään meren vaahdosta. Paikka yhdistettiin Bokaros-joen suuhun. Afroditen kultin uskotaan olleen foinikialaista alkuperää. Pausanias esitti sen kuitenkin alkuperältään assyrialaisena. Varhaisin maininta Afroditen pyhästä lehdosta ja alttarista Pafoksesta on Homeroksen "Odysseiassa". Pafoksessa kerrotaan näytetyn jopa Afroditeen hautaa.
Erään myyttiversion mukaan Pafoksen Afroditen kultin olisi perustanut Kinyras, joka esiintyy Pafoksen ja koko Kyproksen kuninkaana, ja jota pidettiin Adoniksen isänä. Tätä pidetään alkuperältään foinikialaisena. Pafoksen, jolla varhaisessa historiassa viitataan aina Palaipafokseen, perustajana mytologiassa pidettiin Agapenoria, Arkadian Tegean kuningasta, joka johti arkadialaisia Troijan sodassa. Tämän laivojen kerrotaan paluumatkalla sodasta ajautuneen Kyprokselle. Myös Herodotos mainitsee, että Kyproksella oli arkadialaisia siirtokuntia.


title: Afrodite

text: On ilmeistä, että Afroditen palvonta on tullut idästä foinikialaisten välittämänä, mutta riitin alkuperä ei vielä välttämättä selitä nimen alkuperää. Historiateoksessaan Herodotos luo yhteyden Babylonian Mylitta-jumalattaren, Assyrian Ištarin, foinikialaisten Astarten ja kreikkalaisten Afroditen välille. Aivan ilmeisesti on kyse kulttuurien kohtaamisen aikaansaamasta paikallisten kulttien sekoittumisesta ja samankaltaistumisesta. Vanhimmat Afroditen kulttipaikat olivat Kíthiran saarella ja Kyproksessa. Kíthirassa oli ikivanha foinikialaisten perustama temppeli, ja kyproslaisten oman todistuksen mukaan heidän temppelitoimituksensa olivat peräisin Askalonista.


title: Knidoksen Afrodite

text:
Knidoksen Afrodite oli Praksiteleen noin vuonna 360–330 eaa. veistämä antiikin kreikkalainen Afroditea esittänyt veistos. Se oli sijoitettu Afroditeen temppeliin Knidoksessa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan siitä tehtyjen kopioiden kautta.
Veistos esittää rakkaudenjumalattaren juuri riisuuntuneena ja astumassa kylpyyn. Jumalatar peittää häpynsä oikealla kädellään. Vaate on hänen vasemmassa kädessään (tai joissakin kopioissa ripustettuna vasemmalle puolelle esimerkiksi suurikokoisen ruukun päälle). Plinius vanhemman mukaan Praksiteles teki samaan aikaan kaksi Afrodite-veistosta, joista puettu myytiin Kosille ja riisuttu Knidokseen. Knidoksen Afroditesta tuli kuuluisampi. Veistos on ensimmäisiä, jossa jumalatar tai kunniallinen nainen yleensä esitetään täysin alastomana, mikä oli aiemmin ollut tyypillistä miehiä esittäville veistoksille, kuten kuros-patsaille. Praksiteleen kerrotaan käyttäneen mallinaan Fryne-nimistä hetairaa. Alkuperäinen veistos oli tehty marmorista.


title: Knidoksen Afrodite

text: Knidoksen Afroditea ylistettiin antiikin kirjallisuudessa usein, ja siitä tehtiin useita kopioita erityisesti roomalaisella ajalla. Kyseistä Afrodite-tyyppiä kutsutaan nimellä "Venus pudica", ”siveellinen Venus”. Parhaiten säilynyt kopio on Vatikaanin museossa. Tyyppiä edustavat myös muun muassa Venus de' Medici ja Capitoliumin Venus. Nykyisinkin Knidoksen Afrodite on Praksiteleen veistoksista tunnetuin ja ehkä jopa koko antiikin Kreikan tunnetuin veistos Milon Venuksen ohella.


title: Afrodite ja kuolema

text: Afrodite ja kuolema () on Ritta Jacobssonin kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 2006. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2009 Hannele Louhivuoren suomentamana. Suomennoksen on kustantanut Nemo. Kirja on voittanut Spårhunden -palkinnon vuonna 2006. Spårhunden-palkinto on Ruotsissa vuoden parhaalle lasten ja nuorten salapoliisiromaanille myönnettävä palkinto.


title: Arlesin Afrodite

text:
Arlesin Afrodite eli Arlesin Venus on Afroditea esittävä antiikin kreikkalainen veistos. Se on todennäköisesti roomalaisaikainen kopio Praksiteleen veistämästä alkuperäisestä Afroditeen patsaasta. Veistos on sijoitettu Louvreen Pariisissa.
Alkuperäinen Praksiteleen tekemä veistos sijaitsi Thespiaissa, ja oli osa veistosryhmää, johon kuuluivat rakkaudenjumalattaren lisäksi myös Eros ja Fryne. Se oli tehty noin vuonna 370–330 eaa. Veistos on muistuttanut monin tavoin Praksiteleen Knidoksen Afroditea, mutta Arlesin Afroditen alaruumis on vaatetettu ja kädet ovat koholla.


title: Afroditen pyhäkkö (Pafos)

text: Pyhäkössä ollut Afroditen kulttikuva oli muinainen ja ilmeisesti foinikialaista alkuperää. Se koostui pelkästä mustasta pyramidinmuotoisesta kivestä, toisin sanoen se oli anikoninen, ei tyypilliseen tapaan antropomorfinen. Kulttikuva on Kyproksen museossa Nikosiassa. Muita alueen löytöjä on Páfoksen arkeologisessa museossa.


title: Afroditen pyhäkkö (Pafos)

text: Afroditen pyhäkkö (joskus "Afroditen temppeli") oli antiikin aikainen Afroditelle omistettu pyhäkkö, joka sijaitsi Palaipafoksessa Kyproksen saarella. Sen rauniot ovat osa Palaipafoksen arkeologista aluetta, joka sijaitsee lähellä nykyistä Koúklian kylää. Se on Nea Pafoksen ohella osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä "Pafos".


title: Afrodite

text: Jos oletetaan, että "Afrodite" on sanana (länsi)seemiläistä perua, Westin analyysi kyllä kekseliäästi hajottaa sen merkityksellisiin osiin: /(a)prod̲-ī-t/, jossa "a"-aluke olisi kypros-foinikialle ominainen proteettinen vokaali sananalkuisen konsonanttiyhtymän edessä. Sanajuuren perustelu tosin jää jokseenkin ohueksi, varsinkin kun tiedämme, että Askalonin Astarten epiteetti oli Herodotoksen mukaan "Taivaallinen". On kuitenkin varteenotettava ajatus, että Afrodite olisi ollut alkuaan paikallisen jumaluuden nimi, joka alkuaan Astarten epiteettinä olisi levinnyt kreikkalaiseen maailmaan. Joka tapauksessa Afrodite ei ollut kreikkalainen sana. Ellei se ollut seemiläinen, se oli jotain muuta esikreikkalaista kieltä, jota on mahdotonta tunnistaa.


title: Afrodite ja kuolema

text: Afroditen, kirjan päähenkilön, luokkatoveri Mikaela katoaa ja muutaman päivän kuluttua hänet löydetään metsästä kuolleena. Afrodite haistaa tapauksessa jotain omituista ja rupeaa selvittämään, miksi Mikaela on kuollut. Afrodite kohtaa vaarallisia tilanteita, syyttää vääriä ihmisiä ja rakastuu naapurissa asuvaan Linukseen. Mikaelan murhan selvittäminen ei tunnu etenevän mihinkään suuntaan, kunnes johtolangat rupeavat yhdistymään toisiinsa ja Afrodite alkaa päästä todellisen syyllisen jäljille.


title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Antiikin kreikkalainen teologia perustui polyteismiin eli monijumalaisuuteen, toisin sanoen oletukseen siitä, että jumalia ja jumalattaria oli useita. Merkittävimpiä jumalia olivat niin kutsutut olympolaiset jumalat. Näitä oli kerrallaan aina 12, mikä oli peräisin Vähästä-Aasiasta. Joukkoon luetut nimet kuitenkin vaihtelivat osittain; usein olympolaisiin luettiin Zeus, Poseidon, Haades, Hera, Apollon, Artemis, Afrodite, Ares, Hefaistos, Athene, Hermes ja Hestia; joskus taas Olymposvuoren sijasta manalassa asuneen Haadeen paikalla on Demeter ja Hestian paikalla Dionysos. Yhteensä erilaisia jumalia, paikallisia heeroksia ja henkiä oli tuhansia; Hesiodos mainitsee jumaluuksia olevan kolmekymmentätuhatta. Suurin osa näistä oli erilaisia luonnonhenkiä, kuten nymfejä.


title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikan varhaiset, pohjoisesta noin 2000 eaa. saapuneet indoeurooppalaiset asukkaat vaikuttavat olleen maanviljelijöitä, ja heille keskeisellä sijalla oli maan alta vaikuttavat alamaailman jumalat, ktooniset jumalat, jotka hallitsivat maan hedelmällisyyttä ja kasvua tai hankaloittivat sitä. Siksi heitä haluttiin lepyttää rituaaleilla. Nämä henget saivat lopulta inhimillisen muodon ja tulivat osaksi jumalmaailmaa jumalina ja jumalattarina. Keskeisellä sijalla olivat maahan ja sen kasvuvoimaan liittyneet jumalattaret Demeter, joka oli maanviljelyn jumalatar, ja Hera, joka käsitettiin myös maaäidiksi; sekä Dionysos-jumala, joka oli viinin ja hedelmällisyyden jumala.


title: Minolainen uskonto

text: Näiden jumalattarien on myös esitetty olevan yhden Suuren jumalattaren tai Äitijumalattaren ilmentymiä. Muun muassa Arthur Evans tulkitsi minolaisen uskonnon keskittyvän yhteen Äitijumalattareen, ja tämän suuren naispuolisen jumaluuden on joskus tulkittu olleen käytännössä minolaisen uskonnon ainoa tai ainakin keskeisin jumala. Jumalatar tai jumalattaret esitetään usein käärmeiden, lintujen tai muiden eläinhahmojen yhteydessä. Antiikin aikana muistumat jumalattarista yhdistettiin kreikkalaisen jumalmaailman vahvoihin naisiin, kuten Heraan, Artemiihin ja Afroditeen.


title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Myöhemmin pohjoisesta saapuneet indoeurooppalaiset soturiheimot toivat mukanaan omia jumaliaan. Näistä keskeisin oli taivaan jumala Zeus, joka korvasi aiemmat suuret jumalattaret ylimpänä jumalana. Zeus asettui hallitsemaan Olymposvuorelta käsin, ja hänen ympärilleen muodostui eräänlainen muiden jumalten hierarkia. Samalla muun muassa Athene, jolla oli aiemmin ollut kenties samanlainen rooli kuin muilla jumalattarilla, muuntui hänkin sodanjumalaksi. Monet pronssikautiset kulttipaikat säilyivät käytössä, vaikka kulteissa tapahtui usein muutoksia. Samoin monet varhaiset antiikin aikana käytetyt kulttikuvat olivat minolaisia tai mykeneläisiä kulttiesineitä.


title: Mykeneläinen uskonto

text: Erityinen asema vaikuttaa olleen Poseidonilla, joka oli mykeneläisenä aikana ennen kaikkea ktooninen jumaluus ja maanjärisyttäjä, maanjäristysten aiheuttaja, ennemmin kuin myöhemmän uskonnon meren jumala. Selvästi merkittävä oli myös joukko Potnia ("po-ti-ni-ja", ”Valtiatar”) -nimisiä jumalattaria. Nimi oli antiikin aikana useiden jumalatarten epiteettinä, ja vaikuttaa esiintyvän mykeneläisissä teksteissä sekä yhden jumalattaren nimenä että useiden epiteetteinä. Teksteistä voidaan erottaa muun muassa viljan valtiatar, hevosten valtiatar, labyrintin valtiatar sekä Athenen nimitys Athana Potnia ("a-ta-na po-ti-ni-ja"). Teksteissä esiintyy myös jonkinlainen ”Jumalten äiti” tai ”Äitijumalatar” "Mater Theia" ("ma-te-re te-i-ja") sekä Zeuksen ja Poseidonin naispuoliset vastineet "Diwia" ("di-u-ja", "di-wi-ja") ja "Posidaeia" ("po-si-da-e-ja"). Erityisesti suurten naisjumalatarten merkittävä rooli saattaa olla minolaista lainaa.


title: Afroditen pyhäkkö (Pafos)

text: Pafoksen Afroditen pyhäkkö oli jumalattaren merkittävimpiä kulttipaikkoja koko antiikin maailmassa. Palaipafoksen alue on ollut mahdollisesti jo neoliittiselta kaudelta lähtien ”Suuren jumalattaren” eli hedelmällisyyden jumalattaren kulttipaikka. Vanhimmat idolilöydöt paikalta ovat noin ajalta 3800 eaa. Saaren viimeistään 1100-luvulla eaa. asuttaneet mykeneläiset sovittivat paikallisen kultin omaan käyttöönsä, ja rakennuttivat jumalattarelle pyhäkön. Kreikkalainen perinne esitti pyhäkön, samoin kuin koko Pafoksen (Palaipafoksen) kaupungin, perustajaksi ja ensimmäiseksi ylipapiksi joko Kinyraan tai Agapenorin.


title: Madonna ja huora

text: Luku "Suuren jumalattaren perintö" tarkastelee syklisen aikakäsityksen yhteyttä luonnon palvontaan Äiti maana esihistoriallisissa yhteisöissä. Suuren jumalattaren palvonta oli ensisijaisesti elämän palvontaa, johon ei sisältynyt ajatusta taivaallisista vanhemmista, isä- ja äitijumaluudesta. Jumalattaren palvontaa esiintyi väkivallattoman gylanian sävyttämissä kulttuureissa. Metallurgiaan perustuvat aggressiiviset kulttuurit painoivat jumalatarkultin näkymättömiin edustamiensa miesjumaluuksien tieltä. Jumalattaret muuntuivat vähitellen miesjumalien puolisoiksi tai sisariksi Kreikan ja Rooman mytologioissa. Esimerkkeinä mainitaan Artemis, Afrodite ja Demeter sekä Diana, Venus, irlantilaisten palvoma Bridget, jonka nimi viittaa valtaan ja hyveeseen ja egyptiläinen Isis. Jumalattaren kultin piirteitä säilyi ja välittyi kansanrunoudessa ja naisten perimätiedon, kuten parantamistaidon, osana.


title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikkalaiseen uskontoon ei kuulunut mitään dogmaattisia tai teologisia oppirakennelmia. Uskonnollisen elämän painopiste oli kultissa. Ihmiset saivat ajatella jumalista mitä halusivat, kunhan valtion suojeluksessa olevaa jumalten kulttia ei loukattu. Monet kreikkalaiset tunnustivat merkittävimmät, niin kutsutut olympolaiset jumalat: Zeus, Poseidon, Haades, Hera, Apollon, Artemis, Afrodite, Ares, Hefaistos, Athene, Hermes ja Hestia; lisäksi joukkoon voitiin lukea myös Hebe sekä Dionysos ja Demeter. Merkittävimpiä jumalia palvottiin eri kaupunkivaltioissa, mutta jumalten nimiin saatettiin lisätä epiteettejä, jotka ilmaisivat niiden erillistä ja paikallista luonnetta. Lisäksi monilla kaupungeilla oli omat suojelijajumalansa, kuten esimerkiksi Ateenalla Athene. Jotkut kreikkalaisen filosofian koulukunnat, kuten stoalaisuus ja platonismin eräät muodot, käyttivät kieltä, joka vaikuttaa viittaavan yhteen transsendenttiin jumaluuteen.


title: Antiikin Kreikan uskonto

text:
Kreikkalainen uskonto vaikuttaa kehittyneen pronssikautisen Kreikan mykeneläisen kulttuurin uskonnosta. Uskonto on saattanut sisällyttää itseensä alueen varhaisempia uskomuksia ja käytäntöjä, kuten minolaisen kulttuurin uskonnon.
Mykeneläisistä lineaari-B-tauluista muun muassa Knossoksesta, Pyloksesta, Thebasta ja Kydoniasta on voitu tunnistaa suuri määrä erilaisia jumaliin viittaavia nimiä. Näihin kuuluu sekä jumalia että jumalattaria. Osa on suurella varmuudella samoja, jotka tunnetaan myöhemmästä kreikkalaisesta mytologiasta. Osa puolestaan vaikuttaa olevan näiden varhaisia muotoja, kun taas osa jää kokonaan tunnistamattomiksi. Näin mykeneläisessä uskonnossa on joka tapauksessa havaittavissa ensimmäiset merkit myöhemmän antiikin kreikkalaisen uskonnon pantheonista eli jumalten kokonaisuudesta.


title: Ateena

text: Antiikin aikana kaupunki levittäytyi Ateenan linnavuoren Akropoliin ympärille. Muinaisen kaupungin rakennuksista on jäljellä jonkin verran raunioita eri puolilla keskustaa. Persialaissotien aikana vuonna 480 eaa. Akropoliin koko siihenastinen rakennuskanta hävitettiin, mutta pian sen jälkeen alueelle rakennettiin entistä komeampia rakennuksia, joista osa on säilynyt nykyaikaan saakka. Kuuluisin on Athene-jumalattarelle omistettu Parthenonin temppeli, jota ollaan parhaillaan restauroimassa. Akropoliilla sijaitsi myös muita temppeleitä, muun muassa Erekhtheion, joka on tunnettu naishahmoisista pylväistään eli karyatideista, sekä pieni Nikelle eli voiton jumalattarelle omistettu temppeli kukkulan länsireunalla. Ainoa sisääntuloreitti kukkulalle oli antiikin aikaan, kuten nykyäänkin, sen länsireunalla, jossa edelleen kohoaa mahtava porttirakennelma, Propylaia.


title: Honda Motorcycle and Scooter India

text:
Honda Motorcycle and Scooter India Pvt. Ltd (HMSI) on vuonna 1999 perustettu intialainen, erityisesti kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen (mopot ja moottoripyörät) valmistukseen keskittynyt yhtiö. Se on japanilaisen Honda Motor Company Ltd:n sataprosenttisesti omistama tytäryhtiö.
Intian suosituin skootterimalli on Honda-merkkinen (Honda Activa). Esimerkiksi pelkästään vuoden 2015 tammi–toukokuussa Honda Activaa myytiin Intiassa yli miljoona kappaletta ja vuositasolla skootterimallin myynti ylitti 2,46 miljoonaa kappaletta. Activa-skottereita raportoitiin myydyn Intiaan jo yli 10 miljoonaa kappaletta. Honda on oman ilmoituksensa mukaan noussut Intian suurimmaksi kaksipyöräisten valmistajaksi ja myyjäksi. Toisen lähteen mukaan Hondan osuus Intian skootterimarkkinoista oli 59 prosenttia ja kaikista kaksipyöräisten markkinoista 28 prosenttia. Kaksipyöräisissä suurin eli 37 prosentin markkinaosuus olisi tämän lähteen mukaan Hero MotoCorpilla.


title: Honda Motorcycle and Scooter India

text:
Intia on Hondalle keskeinen markkina-alue, sillä yhtiö myy maailmanlaajuisesti eniten moottoripyöriä ja muita kaksipyöräisiä moottoriajoneuvoja juuri Intiassa. Intia toi alkuvuonna 2016 jo 29 prosenttia Hondan maailmanlaajuisesta kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen myynnistä. HMSI myi vuoden 2016 toisen neljänneksen eli huhti–kesäkuun aikana Intiassa yhteensä 1,23 miljoonaa kaksipyöräistä moottoriajoneuvoa, mikä oli 16 prosenttia Hondan toiseksi suurinta markkina-aluetta Indonesiaa (1,06 milj. kpl) enemmän. Intian markkinoilla Honda katsoo voivansa yhä kasvaa; sen sijaan Indonesian ja Vietnamin kaltaisilla kyllästyneillä markkinoilla, joissa Hondalla on jo 70-80 prosentin markkinaosuus, kasvumahdollisuudet ovat vähäisemmät.
Hondan HMSI:llä on tuotantoa usealla paikkakunnalla Intiassa:
Honda-konsernilla on Intiassa myös omaa autonvalmistusta (vuonna 1995 perustettu Honda Cars India Ltd., HCIL) sekä generaattoreita, moottoreita, pumppuja ja ruohonleikkureita valmistava yhteisyritys (Honda Siel Power Products Ltd, HSPP, josta Hondan omistusosuus 67 %). Intian automarkkinoilla Honda on kuudenneksi suurin toimija noin viiden prosentin markkinaosuudella.
Kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen osuus oli budjettivuonna 2015–2016 yhteensä 80 prosenttia Intian moottoriajoneuvojen markkinoista (18 829 786 kpl; henkilöautot 3 413 859 kpl eli 14 %, 3-pyöräiset 933 950 kpl eli 3 % ja hyötyajoneuvot 782 814 kpl eli 3 %). Kaksipyöräisten tuotantomäärä kasvoi edellisvuodesta noin 1,8 prosenttia (2014–2015 tuotanto 18,489 milj. kpl). Autoja valmistettiin yhteensä 4,126 miljoonaa, missä nousua oli 7,3 prosenttia edellisvuoteen.


title: Hyundai Motor India

text: Hyundai Motor India Limited (myös "Hyundai India") on eteläkorealaisen Hyundai Motor Companyn täysin omistama intialainen tytäryhtiö. Toukokuussa 1996 perustettu yhtiö on Intian toiseksi suurin autonvalmistaja ja maan suurin autoviejä. Kesällä 2015 yhtiö kertoi rakentavansa uuden autotehtaan Intiaan. Ennestään yhtiöllä on tuotantoa esimerkiksi Chennain seudulla.


title: Hyundai Motor Company

text: Hyundai Motor Company perustettiin vuonna 1967. Hyundai-merkkisiä autoja valmistetaan Korean tasavallassa, Intiassa, Turkissa, Kiinassa sekä yhdeksässä muussa maassa. Ulsanin tehdas Koreassa on maailman suurin yksittäinen autotehdas, jonka vuosittainen kapasiteetti on 1,5 miljoonaa autoa. Vuonna 2005 valmistui tehdas Yhdysvaltojen Alabamaan ja vuonna 2008 avattiin ensimmäinen tehdas Euroopassa, Tšekin tasavallassa. Myös tuotekehitys on hajautettu ympäri maailmaa eri markkinoiden erityistarpeiden huomioimiseksi. Tuotekehityskeskuksia on Frankfurtissa, Detroitissa, Los Angelesissa, Tokiossa ja Koreassa. Hyundai-autoja myydään 193 maassa.


title: Mugen Motorsports

text: Mugen Motorsports on japanilainen yhtiö, jonka Hirotoshi Honda (Honda Motor Companyn perustajan Soichiro Hondan poika) vuonna 1973 perusti. Mugen, joka tarkoittaa "ilman rajaa", on moottorien ja moottoriosien valmistaja, ja se tekee tiivistä yhteistyötä Honda Motor Companyn kanssa. Huolimatta perheyhteyksistä Mugen ei ole, eikä ole koskaan ollut Hondan omistama. Asiat olivat mutkikkaita jonkin aikaa, kun Mugenin omisti ja sitä johti Hirotoshi Honda, joka on ollut Hondan pääosakas siitä asti, kun hänen isänsä kuoli vuonna 1991.


title: Honda

text: Honda oli vuonna 2015 maailman suurin moottorinvalmistaja. Honda valmistaa joka vuosi n. 14 miljoonaa polttomoottoria. Vuonna 2004 yritys alkoi valmistaa dieselmoottoreita, jotka ovat hiljaisia eivätkä tarvitse erilaisia suodattimia läpäistäkseen päästöstandardit. Vuonna 2015 Honda osoittautui yhdeksi suurista autonvalmistajista, joiden julkaisemat testimittaustulokset pakokaasupäästöistä antavat tosiasiallista käyttötilannetta huomattavasti positiivisemman kuvan auton päästöistä ilmakehään.


title: Hero MotoCorp

text: Hero MotoCorp Ltd on intialainen, myytyjen ajoneuvojen kappalemäärällä mitattuna maailman suurin kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen (moottoripyörät ja mopedit) valmistajayhtiö. Yhtiö on pitänyt tämän sijoituksen vuodesta 2001 lähtien. Vuonna 1984 perustettu yhtiö tunnettiin alkujaan intialaisen Hero Groupin ja japanilaisen Honda Motor Company yhteisyrityksenä nimellä "Hero Honda Motors Ltd.". Vuonna 2011 tehdyissä yritysjärjestelyissä Honda vetäytyi ja intialaisyhtiö sai nykynimensä. Hero MotoCorp Ltd on osa laajempaa, vuonna 1956 Munjalin perheen perustamasta polkupyörätehtaasta (Hero Cycles Limited) alkunsa saanutta intialasta Hero Group -yritysrypästä.


title: Honda

text: Honda Motor Company, Ltd. () on japanilainen autojen ja moottoripyörien valmistaja. Lisäksi valikoimiin kuuluvat mönkijät, generaattorit, perämoottorit, ruohonleikkurit ja puutarhavälineet.


title: Honda Dax

text:
Honda Dax tai ST-sarja on Honda Motor Companyn 1969–1996 valmistama mopo/kevytmoottoripyörä, joka muistuttaa olemukseltaan sisarmalliaan Honda Monkeytä. Suurimpana erona näiden kahden välillä on runko, joka Daxissa on prässättyä peltiä ja Monkeyssä pyöreätä putkea. Daxia on valmistettu 49–72 cm³ sylinteritilavuuksilla, jotka luokitellaan vastaavasti mopoiksi ja kevytmoottoripyöriksi. Mopoon on tehty 3- ja 4-vaihteisia moottoreita. Lisäksi mopossa on 10-tuumaiset renkaat, kaksiosainen ohjaustanko ja rungon sisällä oleva polttoainetankki. Hondan patentin umpeuduttua 1998 useilta kiinalaisilta valmistajilta, kuten Jinchengiltä ja Skyteamilta, on tullut markkinoille Dax-replikoita, joita myydään myös Suomessa.
Daxiin saa Suomesta hyvin vähän osia, joita kuitenkin valmistetaan vielä nykyäänkin. Osia saa esim. ulkomailta tilaamalla.


title: TVS Motor Company

text: TVS Motor Companyllä on kolme valmistavaa tuotantolaitosta Intiassa (Hosur, Tamil Nadu; Mysore, Karnataka; ja Nalagarh, Himachal Pradesh) ja yksi Indonesian Karawangissa. Hosurin tehtaalla yhtiö valmistaa myös yhteistyössä BMW:n kanssa suunniteltua BMW G310R -moottoripyörää.


title: Ágios Mýronas

text:
Ágios Mýronas (, ; myös "Ágios Míron"/"Míronas") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Gorgolaḯniin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Iraklionin kunnan Gorgolaḯniin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 612 (vuonna 2011).
Ágios Mýronaksen kylä sijaitsee Kreetan keskiosissa noin 18 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Kylä on saanut nimensä paikallisesta pyhästä, uusmarttyyri Pyhästä Myronista (300-luku), jolle myös kylän pääkirkko on omistettu. Muita nähtävyyksiä ovat muun muassa Pyhien Apostolien ("Ágioi Apóstoloi") ja Pyhän Paraskevan ("Agía Paraskeví") kirkot sekä läheiset luolat. Kylä on rakennettu kukkulalle ja sen arkkitehtuuri on pääosin perinteistä. Kylä kärsi suuria vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1856.


title: Antikythera

text: Elokuun 17. on Antikytheran tärkein päivä, sillä silloin juhlitaan suojeluspyhimys Pyhää Mýronia (). Perimätiedon mukaan kaksi kreetalaista villivuohenmetsästäjää oli Antikytheralla silloin, kun saari oli asumaton. Metsästäjät näkivät pusikosta tulevan vuohen, jolla oli märkä pää. Metsästäjät arvelivat, että pusikossa oli lähde, jonka he löysivätkin. Veden luona oli myös pieni luola, josta he löysivät Pyhän Mýronin ikonin. Metsästäjät valmistivat ikonin suojaksi kivistä ikonostaasin ennen poistumistaan Antikytheralta. Muutaman kuukauden kuluttua metsästäjät palasivat paikalle rakentamaan Pyhän Mýronin kunniaksi pienen pyhäkön. Ikoni ei kuitenkaan ollut enää samalla paikalla, vaan se oli siirtynyt eri paikkaan. Metsästäjät tulkitsivat Pyhän Mýronin valinneen uuden paikan, ja pyhäkkö päätettiin rakentaa sinne. Alkuaan kirkko oli hyvin pieni, mutta sittemmin sitä on laajennettu.


title: Pyhän Demetrioksen kirkko

text:
Pyhän Demetrioksen kirkko () on kirkko Thessalonikissa Kreikassa. Se kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on pyhitetty Thessalonikin suojeluspyhälle Demetrios Mirhanvuodattajalle ("Ágios Dimítrios").
Kirkko on rakennettu Pyhän Demetrioksen marttyyrikuoleman paikalle lähelle kaupungin antiikin aikaista roomalaista kylpylää. Ensimmäinen kirkko rakennettiin paikalle noin vuonna 313 heti sen jälkeen, kun kristinuskosta oli tullut Rooman valtakunnan valtionuskonto. Vuonna 413 paikalle rakennettiin suurempi kolmilaivainen basilikakirkko. Se paloi noin vuonna 636–634. Pian tämän jälkeen rakennettiin nykyisen kirkon alkuperäinen versio. Osmanivallan aikana vuonna 1493 kirkosta tehtiin moskeija. Se palautettiin kirkoksi vuonna 1912. Kirkko paloi vuonna 1917 ja rakennettiin uudestaan samanlaiseksi kuin alkuperäinen. Kirkko otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1949.


title: Ágios Konstantínos (Méthana)

text:
Ágios Konstantínos () on mykeneläisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Méthanan niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee niemimaan itärannikolla samannimisen Pyhälle Konstantinokselle ja Pyhälle Helenalle omistetun kirkon alueella, noin 1,5 kilometriä Méthanan kylästä koilliseen. Kohde on saanut nykyisen nimensä kirkosta, eikä asutuksen muinaista nimeä tunneta.
Asutus on ajoitettu 1300–1200-luvuille eaa. Se löydettiin vuonna 1990. Rakennuskokonaisuuteen kuuluu muun muassa megaron. Yksi kokonaisuuden huoneista on tunnistettu pyhäköksi, jossa on palvottu jotakin mykeneläisen uskonnon jumalaa, todennäköisesti Poseidonia. Huoneen koko on vain noin 4,30 x 2,60 metriä. Siinä on ollut keskellä tulisija, jossa on poltettu uhreja.


title: Pyhän Panteleimonin luostari

text:
Pyhän Panteleimonin luostari (, ) eli "Rossikon" (Ρωσικό, "Rosikó") on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Se on Athoksen venäläinen luostari ja omistettu Pyhälle Panteleimonille. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Panteleimonin luostari on sijalla yhdeksäntoista.
Pyhän Panteleimonin luostari on perustettu alun perin 900-luvulla. Katalaanit polttivat luostarin vuonna 1307 ja se rakennettiin uudelleen. Historiansa aikana luostari on saanut tukea Bysantin keisareilta, serbeiltä ja Venäjän tsaareilta, ja sinne asettui ajan kuluessa yhä enemmän erityisesti venäläisiä munkkeja. Venäläisten munkkien määrä ohitti kreikkalaisten määrän vuonna 1497. Turkkilaisvallan aikana luostari taantui ja oli välillä kokonaan hylättynä. 1700-luvulla luostari oli välillä uudestaan kreikkalainen, koska Venäjän ja Turkin väliset sodat johtivat venäläisten munkkien määrän vähenemiseen. Se on ollut venäläinen jälleen vuodesta 1875. Vuonna 1895 luostarissa oli jopa 1 000 venäläistä munkkia. Venäjän vallankumous pysäytti venäläisten määrän kasvun luostarissa. Luostarissa oli vakava tulipalo vuonna 1968. Vuonna 2011 luostarissa oli 67 asukasta.


title: Minolainen uskonto

text: Mykeneläisen ajan uskonnon kautta minolainen uskonto vaikutti edelleen antiikin Kreikan uskontoon. Muistumat minolaisesta uskonnosta eivät välittyneet antiikin kreikkalaiseen kulttuuriin minolaisten omalla kielellä eivätkä kirjoitettuna, vaan kreikan kielellä ja suullisen perimätiedon välityksellä. Näin minolaiset myyttiset teemat ovat ajan kuluessa muuttuneet epäselviksi osiksi kreikkalaista mytologiaa. Tunnetuin on kertomus Theseuksesta, Ariadnesta, kuningas Minoksen labyrintistä ja Minotauroksesta. Eräissä tapauksissa kulttipaikat pysyivät samoina pronssikaudelta antiikin ajalle siirryttäessä, ja kultissa tapahtui joitakin muutoksia niin, että muistuma minolaisesta jumaluudesta yhdistettiin antiikin kreikkalaisen uskonnon jumaluuteen.


title: Kreikan ortodoksinen kirkko

text: Kreikan kirkko on Bysantin kirkon suoria perillisiä. Bysantin valtakunnan aikana eli keskiajan Kreikassa kirkon ja valtion suhde oli tiivis eikä niiden välille tehty aina selvää eroa. Keisarilla oli kirkossa merkittävä asema. Hän muun muassa kutsui koolle kirkolliskokoukset ja pani toimeen niiden päätökset. Keisarin tehtävänä oli suojella oikeaoppista, ortodoksista uskoa, ja taistella harhaoppeja vastaan. Bysantin valtakunnan katsottiin suorastaan heijastelevan taivaallista järjestystä maan päällä.


title: Myrrhinus

text:
Myrrhinus ( tai "Myrrhinous") oli antiikin aikainen Pandionis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "paralia"-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Myrrhinus sijaitsi Attikan länsirannikolla tai sen lähellä itään Prasiain demoksesta. Se sijoitetaan Markópoulo Mesogaíaksen kunnan Meréntan tienoille lähelle Pórto Ráftia.


title: Antiikin Kreikan uskonto

text: Kreikan klassista kautta voidaan luonnehtia enemmän maalliseen suuntautuneeksi kuin maailmasta vetäytyväksi. Tämä pätee erityisesti Ateenaan. Uskonnolla oli kuitenkin suuri merkitys kreikkalaisten elämässä. Viralliset menot kohdistuivat perinteiseen olympolaiseen, homeeriseen uskontoon, ja kulttimenoja vietettiin usein suurina kansanjuhlina. Kulteissa yleiskreikkalainen ja paikallinen kultti saatettiin kytkeä yhteen; näin tehtiin esimerkiksi Ateenassa korostamalla Athenen asemaa Zeuksen tyttärenä. Pohjoisesta ja idästä saapui Kreikkaan erilaisia orgiastisia kultteja, joista eräs oli äitijumalatar Kybelen kultti. Kansan keskuudessa suosittuja olivat erityisesti mysteeriuskonnot, kuten Eleusiin mysteerit, johon kuului lupauksia palkinnosta kuolemanjälkeisessä elämässä, sekä Dionysoksen mysteerit, jossa korostuivat ekstaattiset piirteet.


title: Mytilíni

text:
Mytilene, antiikin lähteissä myös Mitylene, oli antiikin ajan Lesboksen merkittävin kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis"). Se oli yksi lesboslaisen pentapoliin kaupungeista Methymnan, Pyrrhan, Antissan ja Eresoksen ohella. Mytilene oli merkittävä kauppakaupunki, satama ja merimahti, ja hallitsi alueita paitsi Lesboksella myös Vähä-Aasian rannikolla saarta vastapäätä. Kaupunki otti osaa persialaissotiin persialaisten puolella ja peloponnesolaissotaan Ateenan puolella. Kapinoituaan Atenaa vastaan se menetti asemiaan ja oli vähällä tuhoutua kokonaan. Roomalaiset valtasivat ja tuhosivat kaupungin vuonna 81 eaa. Roomalaisella kaudella kaupunki elpyi.
Antiikin ajan Mytilene sijaitsi nykyisen Mytilínin kaupungin keskustan paikalla, ja siksi siitä on voitu kaivaa vain vähän jäänteitä. Merkittävimpiin kohteisiin kuuluvat kaupungin antiikin aikaisen teatterin rauniot nykyisen kaupungin itälaidalla, sekä eräiden lattiamosaiikeistaan tunnettujen yksityistalojen, kuten nk. Menandroksen talon, jäänteet. Myös kaupunkiin vettä johtaneesta nk. Mórian akveduktista on säilynyt jäänteitä.


title: Vasalemma jõgi

text: Joen alkulähde on kirjaimellisesti lähde tai pikemminkin joukko lähteitä (), jotka sijaitsevat Lümandun kylässä Kohilassa . Joki alkaa virrata mutkitellen Pohjois-Viron tasankoa edeten pääasiassa kohti luodetta. Suoalueilla joen meanderit on oikaistu suorilla osuuksilla, mutta pian tämän jälkeen se saapuu Kernussa valtatien 4 jälkeen Kohatun kylään, missä joki on padottu Kernun patojärveksi (). Altaan pinta-ala on 14 hehtaaria . Hieman alempana ja ennen Ruilan kylää, siihen laskee vasemmalta Ruila järven laskuoja. Ruilassa jon jokeen padottu lampi () ja sen jälkeen joki palaa metsä- ja suomaille. Niiden loppuessa se sivuaa Suure-Aru soota ja Vasalemman suurta hiekkakivilouhosta, josta tulee jokeen kuivatusoja.


title: Joki

text: Joki on suuri luonnon muovaama maanuoma, jossa virtaa vettä. Useimpien jokien kuljettama vesi on peräisin yläville maille osuneista sateista. Joki voi saada lisää vettä myös lähteistä. Aluetta, jolle satanut vesi valuu joen uomaan, kutsutaan "valuma-alueeksi". Tämän alueen rajat ovat vedenjakajia. Pääuoma on joki, johon kertyy useiden jokien vettä. Pääuoma päättyy joen suuhun: joko suurempaan jokeen, suureen järveen tai mereen. On myös sisäisiä valuma-alueita, joista vesi voi poistua vain haihtumalla. Joen alkupäätä kutsutaan yläjuoksuksi, loppupäätä alajuoksuksi. "Sivujoki" on joki, joka päättyy suurempaan jokeen. Jokien virtaamat vaihtelevat, ja usein on vaikea sanoa kumpi yhdistyvistä uomista on suurempi. Tällöin toinen näistä on sovittu pääuomaksi. Jokea pienempiä vesireittejä ovat puro ja oja.


title: Minnesotan historia

text: Mississippi-joen alkulähteen määrittämiseksi tehtiin useita yrityksiä. Todellinen alkulähde löydettiin vuonna 1832, kun Ozaawindibin (”Keltainen Pää”) johtama ryhmä ojibwoja opasti Henry Schoolcraftin Minnesotan pohjoisosassa sijaitsevalle järvelle. Schoolcraft nimesi sen Itascajärveksi yhdistäen latinan kielen sanat "veritas (totuus) ja caput" (pää). Järven alkuperäinen nimi oli "Omashkooz", mikä tarkoittaa hirveä. Muita löytöretkeilijöitä alueilla olivat Zebulon Pike vuonna 1806, majuri Stephen Long vuonna 1817 ja George William Featherstonhaugh vuonna 1835. Featherstonhaugh johti geologista tutkimusta Minnesota-joen laaksossa ja kirjoitti matkakertomuksen "A Canoe Voyage up the Minnay Sotor".


title: Jiyuan

text: Jiyuan sai nimensä vuonna 596 Jijoen mukaan. Suomeksi "Jǐyuán" tarkoittaa "Jijoen alkulähdettä". Saman joen mukaan saivat Jinan ("nán": 'etelä'), Jining ("níng": 'rauha'), ja Jiyang ("yáng": 'auringon puoli', eli 'etelän puoli') Shandongin maakunnassa. Vuonna 1988 Jiyuanin piirikunta sai kaupungin aseman. Vuonna 1997 Jiyuan tuli maakunnan suoraan ohjaukseen. Sitä ennen se luului Jiaozuon prefektuuritason kaupunkiin.


title: Heyuan

text: Heyuan (, pinyin: Héyuán Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan koillisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 162 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista koilliseen. Kaupungin väkiluku on 2,95 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 15 654 neliökilometriä. Prefektuurin asukkaista pääosin on Hakka-kiinaa puhuvia hakka-kiinalaisia. Suomeksi "héyuán" tarkoittaa "joen alkulähdettä".


title: Lähde

text: Hetteikkölähteessä vesi tihkuu maanpinnan läpi, tällainen lähde voi olla moniosainen lähteikkö. Pohjaveden yläpuolisten maakerrosten päällä olevaa vettä sanotaan orsivedeksi. Keidaskin voi olla lähde. Lähteitä purkautuu paitsi maan pinnalle, myös vesistöjen pohjalle. Suomen peruskarttoihin on merkitty yhteensä , mutta niitä on tosiasiassa paljon enemmän. Eniten lähteitä on juuri suurten korkeuserojen alueilla eli paikoissa, joissa on niin sanottuja ruhjelaaksoja. Lähteiden kasvillisuus ja ekologia ovat geologisten ominaisuuksien ohella niitä luonnehtivia seikkoja. Maan alla lähteeseen virratessaan vesi liuottaa kivistä mineraaleja, joten lähdevettä pidetään terveellisenä. Erityisen mineraalipitoista lähdevettä pullotetaan luonnon mineraalivetenä. Joistakin lähteistä on tehty kaivoja, jolloin niiden luonnontilaisuus on samalla mahdollisesti hävinnyt.


title: Köyliönjoki

text: Joen alkulähde on Köyliönjärvi, jonka luusua sijaitsee järven pohjoispään eteläpuolella "Ehtamossa" 40,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Se halkoo tasaista savitasankoa ja meanderoi lähes koko matkallaan Eurajokeen. Kun sen korkeus yhtymäkohdassaan Eurajokeen on 27,5 metriä, kertyy sille pudotusta 13,0 metriä. Puolet siitä syntyy matkalla Köyliönjärvestä Tuiskulan ohi, missä joki ohittaa ahteen kylän entisen myllyn kohdalla. Koska Köyliönjärvi on säännöstelty järvi, on sillä pohjapato noin 1,6 kilometriä luusuasta.


title: Jarama

text: Jaraman alkulähde on Ayllónin vuoristossa Madridin, Guadalajaran ja Segovian maakuntien rajalla. Joki virtaa pohjois–etelä-suunnassa ja ohittaa maan pääkaupungin Madridin sekä Barajasin lentoaseman niiden itäpuolelta. Sen sivujokia ovat muun muassa Henares, Tajuña ja Manzanares. Jarama itse on puolestaan Tajon sivujoki, johon se yhtyy lähellä Aranjuezia. Joen valuma-alue on 11 545 neliökilometriä.


title: Venta (joki)

text: Venta () on joki, joka kulkee Latvian ja Liettuan alueella. Sen alkulähde on lähellä Kuršėnain kaupunkia Luoteis-Liettuassa ja se laskee Koillis-Latviassa Ventspilsin kaupungin lähellä Itämereen. Sen kokonaispituus on 346 km. Merkittävimmät kaupungit joen alueella ovat Kuršėnai, Mažeikiai, Kuldīga ja Ventspils. Joessa on myös Euroopan levein vesiputous, joka sijaitsee Kuldīgan lähellä. Sen leveys on noin 250 metriä.


title: Kalaväylä

text: Kalaväylä on joen, salmen tai kapeikon valtaväylä tai järven tai meren syvimmällä kohdalla selkäveteen jatkuva vesialueen osa, jossa kalat voivat liikkua niin, ettei niiden kulku esty. Lain mukaan kalaväylä on pidettävä avoinna, jotta kalat voivat kulkea vapaasti. Valtaväylä tarkoittaa joen, salmen tai kapeikon syvintä kohtaa, jonka leveys on kolmasosa koko leveydestä. Eräissä tapauksissa valtaväylän leveys on kuitenkin vähintään 7 metriä. Selkävesi tarkoittaa laajaa yhtenäistä ja saaretonta vesialuetta.


title: Papiston apulainen

text: Virka oli aiemmin ylimääräinen ja sitä hoiti usein nuorempi pappi. Virka oli virallisesti vakinainen papiston apulaisen virka, johon kuului etenkin kirkkoherranvirastossa hoidettavia tehtäviä. Aiemmin papiston apulainen oli tilapäisesti kirkkoherran apulaiseksi määrätty pappismies, joka avusti kirkkoherraa tämän sairauden tai vanhuuden vuoksi.


title: Pappi

text: Papiksi vihittävät antavat vihkimistoimituksen yhteydessä pappislupauksen, jonka sanamuoto on seuraavanlainen:Pappi tekee työtä ihmiselle syvästi henkilökohtaisella uskon alueella. Siksi papin persoonan merkitys korostuu virassa. Tekninen osaaminen ei usein riitä, vaan monissa työtehtävissä vaaditaan ihmistuntemusta, persoonallista läsnäoloa, tunnetason vuorovaikutusta ja kohtaamisen kykyä. Papin persoonallinen ja aito olemisen tapa läpäisee kaiken työn. Kirkko tarvitsee erilaisia pappeja, toisaalta kykyä olla lähellä ja toisaalta kykyä olla esillä. Nämä ulottuvuudet voivat painottua eri tavoin. Koska oman persoonan käyttäminen työvälineenä on paitsi mahdollisuus myös haaste, viranhoito edellyttää jatkuvaa vuoropuhelua viran ja persoonan välillä. Suhde Jumalaan on papille julistuksen uskottavuuden edellytys. Siksi papin tulee huolehtia omasta spiritualiteetistaan. Papiston osaaminen on kuvattu viitenä osaamisalueena, joita ovat (1) Sanan palvelu: jumalanpalvelus ja kirkolliset toimitukset, (2) kristillinen kasvatus ja ohjaus, (3) sielunhoito, (4) yhteiskunta: todistus ja palvelu sekä (5) työyhteisö. Osaamisalueet eivät ole selkeärajaisia, vaan sisäkkäisiä.


title: Papin tytär

text: Iisalmelaisen papin poika Johannes Brofeldt (Juhani Aho) kirjoitti "Papin tyttären" kotipappilansa ullakkokamarissa. Realismia edustavassa teoksessa keskeinen teema on naisen yhteiskunnallinen asema, tyttöjen kasvatus, heidän oikeutensa koulutukseen (yleinen oppivelvollisuus Suomessa tuli voimaan 1921) sekä järjestetyn avioliiton mielekkyys. Ulkoisia tapahtumia "Papin tyttäressä" on niukasti. Yhteiskuntakritiikki on epäsuoraa. Ellin henkistä liikkuma-alaa pienentää vanhanaikainen kasvatus ja naisen rajattu elämänpiiri. Vastakohtana ilmenee Ellin tarve nähdä kauemmas, konkreettisesti ja kuvaannollisesti. Hänellä on kaipuu jonnekin muualle, pois ahtaasta elämänpiiristä. Hänen kapinansa ei kuitenkaan suuntaudu ulospäin. Hän käpertyy itseensä.


title: Pikku apulainen

text: Pikku apulainen oli Don Rosan tarinan "Ensimmäinen keksintö" mukaan alun perin Aku Ankan pöytävalaisin. Tarinassa Pelle Peloton siirtää vahingossa aikaisemmin keksimänsä ajatuslaatikon avulla aivojensa toiminnot Akun pöytälamppuun. Samaan aikaan Aku Ankka mainitsee Roope Ankan ongelmista. Roopen ongelmat ovat siinä että rahasäiliön alla on havaittu syvä rotko ja alla ajohiekkaa. Tiedemiehet kertovat että liika tärinä voi hajottaa ajohiekkaa eristävän kallionosan. Kun Pelle huomaa lampun älykkyyden, hän rakentaa sille jalat ja kädet ja Pikku apulainen on valmis.


title: Pappi (mormonismi)

text: Oppi ja liitot sanovat papin velvollisuuksista seuraavaa: "Papin velvollisuutena on saarnata, opettaa, selittää, kehottaa ja kastaa ja toimittaa sakramenttipalvelusta ja käydä jokaisen jäsenen kodissa ja kehottaa heitä rukoilemaan ääneen ja salassa sekä täyttamään kaikki kodin velvollisuudet ja hän voi myös asettaa muita papeiksi, opettajiksi ja diakoneiksi. Ja hänen tulee johtaa kokouksia, milloin ketään vanhinta ei ole läsnä." (20:46-49) Käytännössä papit siunaavat ja valmistavat sakramentin leivän ja veden. Heillä on myös oikeus kastaa sekä vihkiä virkoihinsa diakoneja, opettajia ja pappeja. He tekevät myös kotiopetustyötä. Vaikka ilmoitus säätääkin kotiopetuksen vasta pappien tehtäväksi, nykyään myös opettajat osallistuvat siihen. Papit myös avustavat seurakuntaa ja sen jäseniä erilaisissa käytännön tehtävissä.


title: Aarni Voipio

text: Voipio oli Helsingin yliopiston teologisten esikäsitteiden apulainen 1922–1935 ja käytännöllisen teologian professori 1935–1955. Suomen Pyhäkouluyhdistyksen puheenjohtaja hän oli 1945–1952, ja lisäksi hän toimi useissa muissa järjestöissä ja yhdistyksissä. Voipio julkaisi melko vähän varsinaisia tutkimuksia mutta useita kymmeniä laajempaan käyttöön tarkoitettuja teoksia. Hän kehitti myös käytännöllisen teologian opetusta muun muassa harjoitusten ja opintoretkien avulla, pyrkimyksenään perehdyttää opiskelijoita seurakuntatyöhön. Hän toimi itsekin pappina 1919–1941. Voipio oli innokas musiikinharrastaja, joka opiskeli, sävelsi ja esitti musiikkia ja toimi kuoronjohtajana.


title: Mari Leppänen

text: Leppäsen pappisvihkimys merkitsee sitä, että hän ja mahdollisesti tämän jälkeen samaan ratkaisuun päätyvät muut vanhoillislestadiolaiset naiset kyseenalaistavat avoimesti oman herätysliikkeensä naisten pappeutta koskevan kiellon. Leppäsen kohdalla papin tehtävään sitoutumisesta on aiheutunut hänelle henkilökohtaisia seuraamuksia, joista tiedotusvälineet ovat raportoineet julkisuudessa. Leppäsen mukaan seuraamukset ovat merkinneet pyrkimystä eristää hänet sosiaalisesti ja hengellisesti. (Mari Leppäsen haastattelu, Ajankohtainen Kakkonen 6. maaliskuuta 2012, Yle, TV2)."Näin jyrkkiä äänenpainoja en osannut odottaa Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen ja paikallisyhdistyksen johdolta", Leppänen on todennut.


title: Opus Dein jäsenyys

text: Papit Opus Deissä tekee 2% jäsenistä He ovat aina olleet miespuolisia numeriaareja ja ovat yleensä eläneet maallikkojäsenenä useita vuosia, ennen papiksi vihkimistä. Papiksi vihkimisessään heidät liitetään myös Pyhän Ristin ja Opus Dein Henkilö Prelatuuria eli  Prelaatista tulee heidän piispa. Opus Dein papit noudattavat samoja harjoitteita, kuin numeraarijäsenet ja assosiaatit mukaan lukien Opus Dein keskuksessa eläminen.


title: Rippi

text: Osallistuessaan katumuksen sakramenttiin eli mysteerioon ihminen tekee mielenmuutoksen. Hänen on tarkoitus hylätä synninteko ja turvautua Jumalaan. Papin kautta ja avustuksella ihminen pyytää anteeksi tekemiään syntejä ja pahoja tekoja ja ajatuksia. Katumuksen sakramentin kautta hän saa anteeksiannon. Se on hengellinen parannus, joka auttaa ihmistä lähestymään paremmin Jumalaa, lähimmäisiään ja itseään.


title: Peter Pan (vuoden 1953 elokuva)

text: Peter ehdottaa lapsille, että nämä tulevat hänen mukaansa Mikä-Mikä-Maahan, jossa lasten ei tarvitse kasvaa aikuisiksi. Peter ripottelee Leenan ja poikien päälle Helinästä keijupölyä, jonka avulla he lähtevät lentämään, suuntana "toinen tähti oikealla ja suoraan aamuun". Vastassa on Kapteeni Koukku, joka etsii Peter Pania merirosvolaivallaan. Hän yrittää ampua Peteriä kanuunalla huomattuaan tämän taivaalla. Helinä vie lapset "turvaan", mutta yrittää tappaa heidät päästäkseen eroon Leenasta.


title: Messukylä (kaupunginosa)

text:
Messukylä on kaupunginosa Tampereella. Se rajoittuu idässä osittain Tampereen kehätiehen, lännessä Vuohenojan kaupunginosaan ja pohjoisessa Tampere–Haapamäki-rautatiehen. Naapurikaupunginosia ovat Hakametsä, Ristinarkku, Hankkio, Viiala, Aakkula ja Vuohenoja.
Messukylän kunta kattoi ennen Tampereeseen liittämistä huomattavasti nykyistä kaupunginosaa suuremman alueen.