21 ܘܬ݂ܰܡܺܝܗܺܝܢ ܗ݈ܘܰܘ ܟ݁ܽܠܗܽܘܢ ܐܰܝܠܶܝܢ ܕ݁ܫܳܡܥܺܝܢ ܗ݈ܘܰܘ ܠܶܗ ܘܳܐܡܪܺܝܢ ܗ݈ܘܰܘ ܠܳܐ ܗ݈ܘܳܐ ܗܳܢܳܐ ܗܰܘ ܕ݁ܪܳܕ݂ܶܦ݂ ܗ݈ܘܳܐ ܠܟ݂ܽܠܗܽܘܢ ܐܰܝܠܶܝܢ ܕ݁ܩܳܪܶܝܢ ܗ݈ܘܰܘ ܠܰܫܡܳܐ ܗܳܢܳܐ ܒ݁ܽܐܘܪܺܫܠܶܡ ܐܳܦ݂ ܠܗܳܪܟ݁ܳܐ ܥܠܶܝܗ ܥܰܠ ܗܳܕ݂ܶܐ ܡܫܰܕ݁ܰܪ ܗ݈ܘܳܐ ܐܰܝܟ݂ ܕ݁ܢܶܐܣܽܘܪ ܢܰܘܒ݁ܶܠ ܐܶܢܽܘܢ ܠܪܰܒ݁ܰܝ ܟ݁ܳܗܢܶܐ܂ 21 ותמיהין הוו כלהון אילין דשמעין הוו לה ואמרין הוו לא הוא הנא הו דרדף הוא לכלהון אילין דקרין הוו לשמא הנא באורשלם אף להרכא עליה על הדא משדר הוא איך דנאסור נובל אנון לרבי כהנא܂ 21 εξισταντο δε παντες οι ακουοντες και ελεγον ουχ ουτος εστιν ο πορθησας εν ιερουσαλημ τους επικαλουμενους το ονομα τουτο και ωδε εις τουτο εληλυθει ινα δεδεμενους αυτους αγαγη επι τους αρχιερεις