Справям се добре с работата си, преките ми шефофе за доволни от мен, но колегата ми споделя, че се чувства застрашен от мен, защото си върша работата по-добре от него. Ежедневно бивам питана : “Ти няма ли да си напускаш?” или “Кога ще напускаш?” , или “Ти още ли си тук?” . Нямам такива немрения, но се чувствам психически тормозена. Това ме кара да ходя на работа с нежелание, да избягвам въпросния човек и да се съмнявам в себе си и работодателя си. А от там и въпросът ми – всъщост подбудата за напускане на работното място, може ли да се счита за психически тормоз?




Подбудата за напуснкане на работа, психически тормоз ли е?
==========================================================

 

VZIMAM OTNOSHENIE OTNOSNO VASHIA VAPROS,TAI KATO I AZ IMAH SA6TIQ SLU4AI.TO NE BE6E SAMO EDIN PAT,A MI SE SLU4I 2 PATI,PRI KOITO POSLEDNIQ PAT AZ NAPUSNAH.KAZAH,4E SLED KATO NE SAM OCENENENA,VE4E NQMA DA RABOTQ DORI EDIN DEN POVE4E.OBIDENA OSTANAH OT FAKTA,4E SOBSTVENI4KATA,NIKAK NE Q INTERESUVA6E,KOI-KAK RABOTI,A BE6E PODVEDENA OT MOIA KOLEJKA,4E AZ NE RABOTQ BARZO.AZ SAM SRA4NA JENA I TOVA ME ZABOLIA MNOGO I O6TE NA SLEDVA6TIQ DEN SI PODADOH MOLBATA ZA NAPUSKANE .NE PONASQVAM TAKIVA BEZHABERNI RABOTODATELI. TAKA,4E IMA LI TAKAV TORMOZ,EDINSTVENOTO NE6TO,KOETO 6TE E OT VA6A POLZA,TOVA E,DA SI PODADETE MOLBATA I DA NE SE TORMOZITE POVE4E TAM,KADETO HODITE NA RABOTA,BEZ JELANIE.TOVA E MOIAT SAVET.JELAQ VI VSI4KO NAI-HUBAVO!




Съветът ми е да обсъдите въпроса с работодателя си, като посочите непрофесионалното отношение на колегата Ви.


Поздрави,  

адв. Николина Митова  

0898 303092


