
Здравейте!


Искам да попитам при прекратяване на трудово-правните взаимоотношения в какъв срок и по какъв начин трябва да се изплатят незаплатените възнаграждения и обезщетения ( които са в размер на 4 работни заплати и не взет платен годишен отпуск)? Като фирмата работодател всеячески се опитва да не го направи като “пробутва” молба, която да бъде попълнена със стара дата (за напускане), в която никъде не е упоменато, че лицето трябва да получи неизплатени възнаграждения. Има ли начин без да се съдим?  

Благодаря Ви предварително  

Поздрави!


 

Изплащане на трудови възнаграждения
===================================

 

Много благодаря за отговорите подаден е сигнал в агенция по труда, дадоха номерче и обясниха, че до месец ще има някакво развитие.  

Поздрави,




Здравейте,


Моят съвет е да накарате работодателя да впише срок за изплащане на дължимите възнаграждения или обезщетения (дори да не е изрично описано какви са по вид или размер).


Иначе, трудовото Ви възнаграждение и обезщетенията се следват по закон, няма значение дали са описани в документите на работодателя. За жалост, ако не Ви се изплатят доброволно, ще трябва да подадете иск в съда. Тези дела са освободени от държавна такса.


Много, много внимавайте какво основание е вписано в документите, които подписвате (може и да е написано просто като някой от членовете 325 до 331 от КТ).  

НЕ подписвайте молба със задна дата, особено ако е повече от 7 дни назад.


В случай, че имате съмнения, вземете копия от документите и се консултирайте с адвокат.




Здравейте,


съветът ми е както да сезирате Инспекцията по труда, така и да предявите иск за заплащане на дължими възнаграждения и обезщетения в компетентия районен съд, като не дължите заплащане на държавна такса в съответното производство.


Поздрави,  

адв. Николина Митова  

0898 303092




Здравейте,  

Не искам да отчайвам Илияна Иванова, но каквито и да е ЗАКОНОВИ мерки да предприеме, каквито и документи да има за това, шанса й да си получи парите от некоректния работодател са силно клонящи към абсолютната нула!  

Казвам го от личен опит. Напуснах работа с молба, по взаимно съгласие-надлежно подписана от работодателя. При напускане получих заповед за прекратяване на трудовия ми договор с ясно отбелязани суми които подлежат на изплащане-надлежно подписана от работодателя.  

Два месеца по-късно няма никакво плащане. Последва сигнал от моя страна до инспекция по труда. Проверка от инспекцията и предписание към работодателя да ми бъдат изплатени сумите. Нищо. Три месеца по-късно заведох дело в града по регистрация на фирмата. Спечелих делото. Ссъда ми издаде изпълнителен лист. С този изпълнителен лист се обърнах към ЧСИ. Три месеца след това… НИЩО. ЧСИ-то ми отговаря че не може да направи нищо, всички сметки на работодателя са блокирани, има заведени и други искови дела към него, дължи на НАП над половин милион лева. На всичкото отгоре работодателя продължава да извършва дейност (въпреки огромните си задължения към институции, партньори, работници), продължава да е член на Камарата на строителите (въпреки че всички декларирани там наети от него специалисти са го напуснали от повече от година време), нищо че няма един инженер назначен във фирмата. Не е обявен в несъстоятелност. Преди няколко месеца смени служебните автомобили с чисто нови. А поне 7-8 човека все още не са получили последните си заплати при напускане.  

Адвокат Митова добре съветва Илияна къде да подаде жалба, но дали може да я посъветва какво да направи когато (след година и половина) стигне до моето положение?




От Инспекцията по труда са длъжни да извършат проверка на работодателя при подаден писмен сигнал, като издават и задължителни предписания. Въпреки това, най-сигурният вариант за заплащане на дължимите трудови възнаграждения и обезщетение е предявяването на иск в районния съд.


