Позиция на тялото
Главата и вратът
----------------


Главата трябва да се държи изправена и мускулите на врата трябва да бъдат релаксирани, така че да се получи усещането, че главата е окачена. Опитайте да не се навеждате напред, назад, наляво или надясно. Координирайте главата с торса и крайниците. Гледайте далеч напред на нивото на очите. Когато се движите, ако основното приложение е с ръката, фокусирайте очите на във върха на средния пръст на тази ръка. Леко приберете брадичката надолу. Затворете устните и зъбите. Дръжте върха на езика прилепен към небцето, за да увеличите отделянето на слюнка. Слушайте назад и обръщайте внимание на ляво и надясно. Накратко, навсякъде трябва да сте релаксирани, а не напрегнати.
Торсът
------


1. **Гръдният кош и гърбът:** в Чън стил Тай Чи се изисква гръдният кош да е закръглен навътре, празен и релаксиран. Поддържането на гръдния кош празен и релаксиран подсилва коремното дишане за дълго и дълбоко вдишване и издишване. От гледна точка на бойните приложения „неутрализирането се извършва с гръдния кош и кръста”. Когато гръдният кош е празен, ключиците и ребрата са в покой и горната част на тялото може да се движи свободно, а центърът на тежестта слиза по-ниско.
Гърбът трябва да бъде изпънат, релаксиран и в покой.
2. **Кръстът и гръбнакът:** в Чън стил Тай Чи се изисква кръстът да потъне в основата, това е свиване надолу според естествената физиологична структура. Намерението за потъване позволява кръстът да бъде основната ос на въртеливите движения както в горната, така и в долната част на тялото. Потъването на кръста и закръглянето на гръдния кош също така позволяват на ци да потъне в дантиен и да даде стабилност на позициите. Все пак, избягвайте прекомерен натиск при потъването на кръста. Ако кръстът е скован, мускулите ще се стегнат и това ще се отрази върху гъвкавостта и подвижността.
Много е важно да се поддържа прав гръбнакът, за да може да се използват гръбнакът и кръстът като „ос”. Все пак, по време на практикуването, гръдната извивка на гръбнака може да се огъва при определени движения, но не трябва да се люлее или клатушка неконтролируемо. Опитайте да постигнете усещане за изпънатост в извивката.
3. **Коремът:** изискването за корема в Чън стил Тай Чи е „подпъхване”. Приберете гръдния кош и го дръжте затворен към корема. Поддържайте средната част празна. Дантиен е складът на ци и е разположен в долната част на корема.
4. **Седалищните мускули:** в Чън стил Тай Чи изискването към седалищните мускули е да бъдат повдигнати нагоре. В координация с потъването в основата на кръста, подпъхването на корема, отварянето на бедрата и заоблянето на чатала, седалището леко се изкривяват към гърба. Тази поза улеснява разпространяването на ци през гръбнака и използването на силата в кръста, чатала и краката. Повдигането на седалищните мускули напълно се различава от щръкването им.


Ръцете
------


1. **Раменете и лактите:** раменните стави се отпускат надолу и навън и лакътните стави се отпускат надолу. Отпускането на раменете и потъването на лактите са свързани. Когато раменете и лактите са отпуснати и потънали, ръцете могат да се отпуснат и движенията им могат да бъдат естествени и плавни. Само когато раменете и лактите са плавно свързани може вътрешната сила да се движи към дланите и пръстите. Въпреки че се изисква ръцете да се движат плавно и гладко, движението им не трябва да бъде меко или издигащо. Опитайте се да направите всички кръгови движения заоблени и завършени. Бъдете леки, но не се издигайте, бъдете тежки, но не сковани. Това умение може да се постигне единствено с постоянно и упорито трениране.
2. **Китките:** В Чън стил Тай Чи има известен брой изисквания към китките. Според движенията и промяната на позициите, китките понякога се изправят, друг път потъват, сгъват се или се усукват. Въпреки това, независимо от вариациите, китките винаги трябва да се държат или движат в координация с движението на тялото и на ци. Китките трябва да бъдат подвижни и гъвкави, за да изпълняват различните движения.
3. **Ръцете:** използването на ръцете е много важно в Чън стил Тай Чи. Има три вида форми на ръцете – длан, юмрук и кука.
	* **Дланите:** Формата на дланта в Чън стил Тай Чи е вдлъбната, така че се затваря от палеца и кутрето, а показалеца, средния и безименния за изпънати и наклонени назад. Някои експерти по Тай Чи препоръчват „Трите празнини”, които не са напълно празни постоянно. Например, при различните преходи между движенията, когато силата се акумулира и тялото се затваря, дланите трябва да са празни; когато тялото се отваря и силата се освобождава, дланите трябва да са пълни.
	* **Юмруците**: В Чън стил Тай Чи юмруците се формират като се извият и сгънат четирите пръста, върховете им допират центъра на дланта, и след това се сгъва палецът и се притиска към средната част на показалеца и средния пръст. Дръжте ръката в юмрук, но не прекалено стегнато. Ако юмрукът е твърде стегнат, мускулите на цялата предмишница и страничната част на торса ще бъдат напрегнати и сковани и вътрешната сила няма да може да достигне плавно до края на юмрука. Юмруците трябва да бъдат отпуснати в процеса на натрупване на сила и да бъдат стегнати и изпълнени с мощ, когато ръцете достигнат противника.
	* **Куките:** Куките се формират като се държат върховете на пръстите заедно и китките се извиват назад и са отпуснати. Не стягайте китките в куката. В противен случай китките и предмишниците ще се сковат и ще попречат на плавността на движението на предмишницата и това ще попречи на ци да се движи свободно.


Долната част на тялото (краката)
--------------------------------


Долната част на тялото е източникът на сила за поддържане на позициите и за изпълнението на удари. В „За боя” се казва: „Коренът е в стъпалата. Краката служат за преход. Кръстът контролира. Проявата е в пръстите”. „Когато силата не се контролира, цялото тяло става отпуснато и приведено. Търсете причината в кръста и краката”.
1. **Чатала**: изискването в Чън стил Тай Чи е да „бъде заоблен, празен, релаксиран и подвижен”. Правилното положение на чатала е много важно при практикуване на формата и в бой.
Чаталът трябва да се поддържа заоблен за да избегнете v-образната му форма. Да го релаксирате и отпуснете означава да релаксирате бедрените стави и седалищните мускули. Това е начинът да се избегнат проблеми като „стегнат чатал”.
Чаталът също така е тясно свързан с кръста, бедрата и коленете. Когато кръстът е релаксиран и потънал, бедрата са отворени и коленете затворени, чаталът автоматично се заобля и се поддържа добре.
2. **Бедрата:** Изискването към бедрата в Чън стил Тай Чи е да „отворите ставите”. За да може кръста да действа като ос, бедрените стави трябва да бъдат отпуснати. Ако тези две стави са пристегнати към таза, кръстът няма да може да се движи свободно. „Да отпуснете бедрата” е по-лесно да се каже, отколкото да се направи. Тъй като бедрата носят тежестта на горната част на тялото. Когато бедрата са релаксирани цялата тежест отива директно към коленете. Отначало краката са слаби и коленете не са достатъчно силни да носят цялата тежест на тялото. Затова бедрата са стегнати и сковани. Често срещани проблеми, които са резултат от скованите бедра, са издадени извън стъпалата колене, повдигнати корем и гръден кош и навеждане назад на горната част на тялото. Бедрата и краката трябва да са релаксирани сякаш седите на стол.
3. **Коленете:** В Тай Чи сгъването на коленете и отпускането на бедрата е основно изискване за да поддържате изправена и центрирана позиция. Затова коленете са изключително важни в практикуването на Тай Чи. Когато изпълнявате формите, коленете трябва да бъдат сгънати под определен ъгъл през цялото време. Положението на коленете определя колко високо да се изпълняват позициите от формата и дали да се правят малки или големи стъпки.
4. **Стъпалата:** стъпалата са коренът на цялото тяло. Правилната позиция на стъпалата гарантира правилна работа с краката. Изискванията към стъпалата в Чън стил Тай Чи са: стъпете здраво на земята. Хванете земята с пръстите, кокалчетата и петите. Не повдигайте пръстите нагоре. Избягвайте да накланяте стъпалата наляво, надясно, напред или назад. Не движете стъпалата наоколо когато ви хрумне. Само така може да се постигне ясна, стабилна и контролирана работа с краката.


 