Използване на интерактивни методи в часовете за ЗИП по математика в началните класове
 

**Използване на интерактивни методи в часовете за ЗИП по математика в началните класове**
от архивите на Обазование


* Таня Тонева
* Тоня Димитрова
* ОУ “Васил Левски” гр. Плевен


Съвременното общество се развива интензивно и многостранно. Това определя необходимостта от адекватно на новите условия образование. Продукт на това образование – в еднаква степен обучаващо и създаващо нагласи за поведение, трябва да бъде активна, сигурна в самоутвърждаването си личност. От значение е целенасоченият избор от педагозите на инструментариум, който да стимулира познавателния интерес и да доведе до възпитаване на емоционални и волеви качества у учениците. Математиката е предмет доста абстрактен, със строги логически схеми на мислене¹, свързан с “преобразуването от децата на предметните действия във вътрешни, умствени”**²**. Обучението по математика съдейства за развитието на мисловните операции, формира качества на характера, стимулира творческите способности  и въображението. То има безспорно значение за цялостното развитие на учениците и следователно е едно от най-важните на всяко равнище на училищното образование.

Учебната програма по математика в началния етап на основната образователна степен се реализира в рамките на определен брой часове годишно, определени с Наредба № 6 / 28.05.2001 год. за разпределението на учебното време. Достигането на общообразователния минимум се осигурява чрез обучението в учебното време, определено за задължителната подготовка. За постигането му може да се използва и учебното време, определено за задължителноизбираема подготовка (ЗИП) в началния етап. Пак според тази наредба, времето, определено за ЗИП, “осигурява и условия за надграждане на общообразователния минимум.”³ С настоящата статия си поставяме за цел върху основата на наблюдения и опити да разгледаме някои възможности за използването на интерактивни методи на работа в часовете по ЗИП – математика в началните класове. Изхождаме от това, че тези часове са подходящи по същността си и според нормативното им уреждане, а именно интерактивните методи са търсения ефективен инструментариум, целящ да създаде любознателни, самокритични, упорити и търпеливи в достигането на дадена цел хора, усвоили общи подходи за решаването на нов и непознат проблем.

Чрез интерактивните методи се преодолява структурният стереотип на урока, измества се скуката в училищната работа. Те осигуряват занимателност и привлекателност на учебните задачи, поощряващи детската любознателност и най-вече – създава се радост. Така по-плавно се осъществява смяната на основния тип дейност – от игра към учене. Познавателните интереси на 7 – 8 годишните иченици се формира чрез подражателност и близост до собствения жизнен опит. Най-често децата в тази възраст са по-повърхностни, склонни са да се насочват към най-близкия резултат. Ситуативната същност на голяма част от интерактивните методи ги отвежда до резултат, който потвърждава нуждата от знания в живота. Така се стимулират децата за действено, а не съзерцателно отношение към откриването на новите знания. Интерактивните методи превръщат образованието в нещо повече от обикновенно учене, защото се трупат знания в нетрадиционна среда, създават се нови взаимоотношения. Всички получават равни шансове за изява, създава се свободна, незаплашваща атмосфера, нагласи за взаимодействие в група 4.

Груповата работа ангажира през цялото време малките ученици, те са активни в рамките на възможностите си. Групата моделира бъдещите условия на живот, създава възможност за социализиране. В нея те се учат да общуват, да си сътрудничат и подпомагат, а също да изразяват мнение и да поемат отговорност за решенията и действията си.

Съставът на малките групи постоянно се променя. При разделянето на учениците на двойки или на малки групи, в часовете по ЗИП – математика, използвахме различни критерии и начини. В някои случаи децата получаваха картончета с изобразени на тях различни по вид, цвят и големина геометрични фигури ( кръг, квадрат, триъгълник ). Групите се оформяха според вида на фигурите – група на кръговете, група на квадратите и т.н.Друг път на картончетата бяха написани едноцифрени или двуцифрени числа, като тук възможностите са много и те биваха определяни от задачите, които сме си поставили за часа. Например една група образуваха деца, чиито числа на картончето имат цифра на единиците 2, във втората група оставаха тези, които имат число с цифра на десетиците 2, трета група се образуваше от деца, които имат число с цифра на единиците 5, четвърта група – с цифра на десетиците 5 и т.н. при използвани например : 2,5,12,15,20,21,24,25,27,28,32,35,42,45,50,51, 54,56,59,72. Този начин на разделяне на групи и негови многобройни варианти са подходящи за проверка на разбирането на позиционното значение на цифрите според тяхното място в записа на числата. Материалите използвахме многократно в часовете за ЗИП по математика, като всеки път търсехме различно значение на числото върху картончето – като сбор на две или три числа, като произведение, или се търсеше сбора от двете му цифри, като четно или нечетно число и т.н. Интересен начин за определяне на състава на малките групи е и този, при който децата се подреждаха в редица според датата си на раждане (само деня от месеца ) във възходящ ред. От редицата, за едната група преброявахме първите четири деца, за следващата – втората четворка и т.н. Този начин освен, че съдържа елемент на забава, може да ни покаже и “бъдещи лидери”, които подреждат и преподреждат редицата, а интерес представлява и поведението на останалите участници. Всички тези и много други начини за определяне състава на групите използвахме за проверка, затвърждаване или актуализиране на нужните за последващите дейности знания в часовете за ЗИП. Разбира се, те могат да бъдат променяни, усложнявани ( с натрупването на по-голям обем от знания в iii-ти и iv-ти клас ) в зависимост от целите на учителя и условията, при които работи. Постоянно променящия се състав на групите е начин да се съобразим с бързо превключващото се внимание на децата. Дава и възможност за повече взаимодействия, за бързо даване на много идеи по поставената задача.

Така за решаването на текстова задача, условието на която беше поднесено под формата на пъзел, участниците във всяка група трябваше сами да изберат как най-бързо и точно да: сглобят и залепят текста (пъзела), прочетат и разберат задачата, да предложат решение, да го запишат и представят пред останалите групи. След приключването на тази дейност, ние винаги отчитахме допуснатите грешки и изтъквахме конкретните полезни решения на групата – първенец . Постепенно децата разбират, че само чрез сътрудничество, подпомагане и инициативност работят за общия успех.

Кои от интерактивните методи да бъдат използвани и до колко да бъдат опростени, определяхме от възрастта на децата и от съдържанието на използвания в часовете по ЗИП – математика учебен материал. Използването им е удачно при изучаването на различните мерни единици, измерване на разнообразни величини, запознаване с геометрични форми, построяване на фигури, решаване на практически задачи. Безспорно с най-голям принос за създаване на по-емоционална атмосфера, имаха упражненията за групово творчество, като създаването на колективна “математическа рисунка”. Всяка от групите работеше на общ постер ( пано ), като участниците в нея имаха за свой “идентифициращ” белег цвета на използвания маркер. Първото дете трябваше да напише число по избор. Всеки следващ участник имаше право да добави по един символ ( число или знак ) в избрана от него посока и големина, така че да се получат повече и верни изрази. Упражнението е важно за децата, за усвояването на правилното извършване на аритметичните действия и точното използване на знаците им. При обсъждането на тази дейност, подчертахме, че безидейното или ненавременно включване в нея на някои от учениците, се отразява на крайния общ резултат на малката група.

Не по-малко приятни и предпочитани от малките ученици са и асоциативните упражнения, при които трябваше бързо да довършват “незавършени изречения”, свързани най-често с усвояването на математически правила. Тях им казвахме или предлагахме написани на дъската или на индивидуални листчета. Например: “В израза 8 + 5 = 13, 8 и 5 се наричат …, а 13 - …, “Числото, от което изваждаме се нарича …” “Като съберем дължините на страните на триъгълник ще намерим …”, “Ако разменим местата на множителите, произведението …” и т.н.

Игрите се приемат най-добре от децата в тази възраст. Сериозно ограничение при използването им като метод на обучение, е слабата информираност на децата и техният малък социален опит. Въпреки това, с помощта на необятното детско въображение, те се превърнаха в любим момент от часовете за ЗИП, а ние се стараехме в уроците по математика предварително да въвеждаме поне част от нужната информация. Така децата си изработиха “Визитни картички”. Всеки участник избра да бъде някакъв математически символ без да го назовава. Записа на лист хартия колкото може повече информация, по която да го разпознаят. Например за числото 7 – “ …колкото дните в седмицата …”. “ …колкото джуджетата от приказката за Снежанка …”; за друго число – “ …колкото буквите в името ми… “, за знак “+” – увеличава, има го на някои специални коли, може да се направи от две кибритени клечки …” и т.н.; за кръг – “…така изглеждат Слънцето, Луната, медената питка, приличам на паричка, на чинийка …” и т.н. След това, като използва кламер, всяко дете забожда “визитната си картичка” на гърдите и се представя пред другите деца. Това упражнение дава възможност на учениците да се опознаят по един необичаен начин. Вариант на играта е, на децата предварително, чрез подготвени материали, да им бъде зададена "роля”, а не сами да я избират. Тази игра може да се използва успешно при преговорни или обобщителни уроци.

Освен, че са предпочитани от децата, игрите са интересен експеримент и за учителите. Часовете за ЗИП по математика са най-удачното време и място за тяхното прилагане, тъй като всички знаем, че в уроците обикновенно се работи в недостиг на време. Игровият елемент дава възможност на децата съвсем естествено да работят по групи и след това да споделят преживяното. Използването на приказки и притчи също е допустимо и ние го приложихме, като чрез това целяхме изострянето на детската чувствителност към поставения проблем и развиване на въображението. Чрез използване именно на този метод второкласниците – участници в различни групи, трябваше да изберат “най-подходящото килимче” за горската къщичка на Снежанка, измежду няколко предложени. Всяка група получи по три правоъгълни “килимчета” от хартия, картон и тапетна ролка с различни размери и цвят. Заедно с това бяха раздадени линия, шивашки метър, ролетка и чертеж с предварително зададен размер на “стаичката” под формата на правоъгълник. Най-напред децата трябваше чрез измерване “на око” да изберат “походящото килимче”. След това провериха точността си, като трябваше сами да съобразят какви измервания да направят, как да ги извършат, с какви мерни единици да си послужат, какви изучени правила да приложат. Всяка от групите извършваше и съответната организация и практическа дейност – разпределяне на дейностите по решаването на задачата и ги изпълняваше. В края на тази дейност групите представиха, аргументираха избора си и споделиха за срещнатите затруднения.

Този вид дейности и методи оказват търсеното върху учениците въздействие, защото допринасят за усвояването на математическите знания, придобиването на умения за практическото им приложение и избора на поведение за разрешаването на достъпен проблем.

Като се основаваме на личния си опит и наблюдения, категорично твърдим, че именно часовете за ЗИП по математика предоставят най-подходящите условия и отговарят на изискванията за такъв вид дейност. Прилагането на интерактивни методи в тези часове има голямо значение за вникването в същността на знанията и осъзнаването на тяхната връзка с реалността и значението им за живота. Ето защо те трябва да се прилагат в единство с другите дидактически методи, като се търси хармония, без да се надценява, нито пък подценява тяхната роля и винаги да се похожда съобразно конкретните условия на работа.

**Литература:**
1. “Занимателността в обучението по математика” к.п.н.К.Я. Котов, Волгоград.
2. Някои страни на приемствеността между детската градина и i-ви клас при усвояване на математическите знания” Б. Василева.
3. Наредба № 6 / 28.05.2001 год. за разпределение на учебното време за достигане на общообразователния минимум по класове, етапи и степени на обучение.
4. “Отвореното образование, устойчивото развитие и използването на интерактивни методи на обучение” доц. Д-р Румен Вълчев


 
Таня Николова Тонева


Тоня Тодорова Димитрова


 

 