### Какви са видовете амортисьори?



Според местоположението си в автомобила са:


* **Предни амортисьори**.
* **Задни амортисьори**.


В зависимост от конструкцията си и работния флуид са:


* Двутръбни амортисьори - сравнително проста конструкция. В цилиндър се разполага друг по-малък цилиндър, който е напълнен с масло. В него се поставя бутало, свързано с рамото на окачването или купето посредством прът. Големият външен цилиндър е предназначен да събира маслото, коeто се изтласква от буталото. В резултат на триенето на маслото, преминаващо през специални отвори на дъното на малкия цилиндър и буталото се получава затихване на колебанията.


Тази конструкция се използва отдавна и единственият недостатък е склонноста към прегряване. При продължително движение по неравен път двойните стени на двутръбната конструкция довеждат до прегряване на маслото и амортисьорът спира да изпълнява функцията си.


 Увеличаването на температурата във външния цилиндър при контакта на маслото и въздуха води до появата на специфична емулсия, която влияе негативно на работните характеристики на маслото.
* Еднотръбни амортисьори - тази конструкция се състои от един цилиндър. В цилиндъра има бутален прът, обемът на който се компенсира от специална камера, отделена от маслото с плаващо бутало. Камерата е запълнена с газ и благодарение на монтирана мембрана тя може да се отделя от маслото. 


Този вид конструкция се нарича **газов амортисьор**. Тя са с добро охлаждане, поради единичните стени.


За разлика от двутръбните амортисьори, които се монтират само под ъгъл от 45 градуса, еднотръбните могат да се монтират под всякакъв ъгъл без да губят работните си свойства.


 Като недостатък може да се посочи по-ниската им ефективност, поради факта, че отворите и клапаните са разположени само на буталото. Освен това те са по-крехки и лесно се огъват стените на цилиндрите при случаен удар от камъче или друг предмет на пътя, което води до заглавяне на буталото.
* Комбинирани амортисьори - това е смесен вариант между еднотръбните и двутръбните амортисьори. Те са надеждни като двутръбните и са роботоспособни като еднотръбните конструкции. Принципът на работа е както при двутръбните амортисьори, но външния цилиндър се пълни с газ, а не с въздух. Това не позволява разпенване на маслото. Налягането на газа е до 3 атмосфери.
* Регулируеми амортисьори - използват се от средата на миналия век. Тази конструкция позволява да се изменят настройките на работа на окачването във всеки момент. В началото настройките са променяни по механичен начин, но в момента това става по електронен път.


Автоматичните настойки се променят в зависимост от експлоатационните условия: скорост, вид на пътното покритие и други. Тези амортисьори в съвременните автомобили са част от така нареченото **адаптивно окачване**.


Съществуват два типа регулируеми амортисьори.


	+ При първия тип се използва магнитореологично масло, което служи за работна течност. На мястото но отворите е поставен магнит, който създава електромагнитно поле. Вискозитета на маслото се променя и оказва влияние върху работата на амортисьора.
	+ Вторият тип променя своите характеристики посредством електромагнитни клапани. Електрониката на автомобила отваря и затваря тези клапани в определена последователност и така се променя режимът на работа на амортисьора.Регулируемите амортисьори са с висока цена и се използват само в луксозни автомобили.


