Здравейте екипът на pravatami.bg.


На няколко пъти сте се отзовавали на мои питания и се надавам и сега да ми помогнете.


Казусът ми е следният:


Февруари месец т.г. установих запор на банковата ми сметка. 


Свързах се с чси- то. Отказа да ми даде делото, по което е наложен запора. Запознах се с него в СРС. Депозирах молба до чси Стоян Якимов да мога да усвоявам средствата, които постъпват от моя работодател по банковата сметкаа , след удържането на 3о % от трудовото ми възнаграждение по предишен запор и уточняването, че едно от деца ми, за които отговарям , е непълнолетно. Приложих към молбата удостоверение от работодателя , извлечение от банковата ми сметка за 4 месеца назад /както самият чси поиска/ и акта за раждане на непълнолетното ми дете. Подадох молба до отдел “Запори” към банката, в която по сметка, работодателят ми превежда трудовото ми възнаграждение, след направените удъжки по предишен запор. В молбата уточних всички гореописани неща и приложих нужните документи. Отговорът им беще, че какво да се удържа от банковата ми сметка , зависи от решението на чси-то.


Юрист, с който ме свързаха от кантората на чси-то ме уведоми, че ще получавам само 560 лв . на каса от банката и нямам право на остатъка, който ми се привежда от работодателя. Не се взимало предвид , че издържам непълнолетно дете. Това , да реши да ми привеждат всичко постъпило от работодателя, било задължение на банката. И така три месеца си прехвърлят отговорността.


Какво да направя?




Как да изисквам от чси-то да спазва определеният със закон несъквестируем остатък , когато изплащам предишен запор и съм с непълнолетно дете
============================================================================================================================================

 

Здравейте,


за яснота по-долу цитирам приложимата разпоредба от ГПК, като във всички случаи ЧСИ следва да се съобрази с обстоятелството, че имате непълнолетно дете, което издържате. 


“Чл. 446. (1) (Изм. – ДВ, бр. 50 от 2008 г., в сила от 01.03.2008 г., изм. – ДВ, бр. 86 от 2017 г.) Ако изпълнението е насочено върху трудовото възнаграждение или върху друго каквото и да е възнаграждение за труд, както и върху пенсия, чиито размери са над минималната работна заплата, може да се удържа само:  

1. ако осъденото лице получава месечно възнаграждение в размер между минималната работна заплата и двукратния размер на минималната работна заплата – една трета част, ако е без деца, и една четвърт част, ако е с деца, които издържа;  

2. ако осъденото лице получава месечно възнаграждение в размер между двукратния размер на минималната работна заплата и четирикратния размер на минималната работна заплата – една втора част, ако е без деца, и една трета част, ако е с деца, които издържа;  

3. ако осъденото лице получава месечно възнаграждение в размер над четирикратния размер на минималната работна заплата – горницата над двукратния размер на минималната работна заплата, ако е без деца, и горницата над два пъти и половина размера на минималната работна заплата, ако е с деца, които издържа.  

(2) (Нова – ДВ, бр. 50 от 2008 г., в сила от 01.03.2008 г.) Месечното трудово възнаграждение по ал. 1 се определя, след като се приспаднат дължимите върху него данъци и задължителни осигурителни вноски.  

(3) (Предишна ал. 2 – ДВ, бр. 50 от 2008 г., в сила от 01.03.2008 г.) Ограниченията по ал. 1 не се отнасят до задължения за издръжка. В тези случаи присъдената сума за издръжка се удържа изцяло, а удръжките по ал. 1 за другите задължения на осъдения и за задължения за издръжка за минало време се правят върху остатъка от всичките му доходи.”


