
Da li je zabranjeno građenje na kaburu i njegovo krečenje?


* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

 

Da li je zabranjeno građenje na kaburu i njegovo krečenje?
==========================================================

 

Džabir b. Abdullah, radijallahu anhu, izjavio je: “Resulullah, sallallahu alejhi ve sellem, zabranio je krečenja kabura, sjedanje na njega i građenje na njemu.”


Propisi u vezi s poglavljem 


Prvo, navedeni hadis ukazuje na to da je podizanje građevina na kaburu, njegovo krečenje i sjedanje na njega zabranjeno. Ibn Hazm kaže: “Nije dopušteno građenje na kaburovima, njihovo krečenje i podizanje, sve se to ima srušiti.”  

Drugo, sunnet je ukloniti uzvišene kaburove i poravnati ih, na osnovu Alijinih, radijallahu anhu, riječi: “Poslat ću te sa zadatkom s kojim me poslao Poslanik, sallallahu alejhi ve sellem. Ne ostavi nijednu sliku a da je ne obrišeš, i ne ostavi nijedan kabur a da ga ne poravnaš sa zemljom!”  

Imam Eš-Ševkani zapaža: “Iz hadisa se zaključuje da je sunnet da se kabur ne podiže iznad dopuštene granice, svejedno počivao u njemu dobar ili zao čovjek, i očito je da je to zabranjeno. To je Malikov stav kao i stav nekih Ahmedovih i Šafijevih učenika. Mišljenje imama J ah je i El-Mehdija, navedeno u djelu EI-Gajs, koji kažu da to nije zabranjeno – jer je praksa i prvih i potonjih učenjaka bez osporavanja – nije ispravno. Naime, najviše što se može reći jeste da su oni to prešutjeti, a šutnja u zannijjatima, stvarima u Šerijatu koje se zasnivaju na nekategoričkim dokazima – među kojima je zabrana podizanja kaburova – ne može biti argument. Navedeni se hadis, prije svega, odnosi na građenje kupola i turbeta, koje ljudi posjećuju, ali i džamija. Vjerovjesnik, sallallahu alejhi ve sellem, prokleo je onoga ko to čini. Koliko je samo brige islamu zadalo građenje na kaburovima i njihovo uljepšavanje! Koliku je to samo štetu donijelo! Neke od tih šteta jesu sljedeće: neznalice su počele vjerovati u kaburove kao što vjeruju nevjernici u svoje kipove, držeći da im pribavljaju korist, a otklanjaju štetu; poduzimaju putovanje radi njihove posjete; mole ih da ispune njihove potrebe kao što muslimani mole svoga Gospodara; od njih traže blagoslov potirući rukama po njima; i od njih traže pomoć. Ukratko rečeno, svaku vrstu ibadeta koju su pagani posvećivali kipovima, ovi posvećuju kaburovima, mi smo Allahovi i Njemu ćemo se vratiti! I pored ovog velikog zla i ogavnog nevjerstva ne vidimo da se iko ljuti Allaha radi i da pokazuje ljubomoru prema čistoj vjeri, islamu, ni učenjaci, ni stjecatelji znanja, ni prinčevi, ni ministri, ni kraljevi … Do nas su doprli mnogi događaji iz kojih jasno vidimo da mnogi od tih obožavatelja kaburova više drže do svojih šejhova i evlija nego do Svevišnjeg Allaha: kada se od njih zatraži zakletva, zaklinju se Allahom lažno, ali kada se od njih zatraži zakletva šejhom ili određenim evlijom, oklijevaju i razmišljaju, pa na kraju i odbiju, te priznaju da su lagali. Ovo je jedan od najjasnijih dokaza da je njihov širk premašio širk onih koji govore da je Svevišnji Allah jedan od dvojice, odnosno jedan od trojice. O islamski učenjaci, o muslimanski vladari, ima li veće nesreće i štete za islam od nevjerstva! Koja je nesreća za dini-islam veća od toga da ljudi obožavaju nekoga mimo Svemogućeg Allaha! Koje smo zlo obavezniji spriječiti ako nismo obavezni spriječiti činjenje jasnog širka! Međutim: Da si pozvao živog, dozvao bi ga/ ,ali pozivaš onoga ko u sebi života nema/ ,da si vatru raspirio, osvijetlila bi oko sebe/ ,ali šta očekuješ ako u pepeo puhneš”  

Treće, kada je riječ o obljepljivanju kabura ilovačom, o tome je govorio šejh El-Albani, kada je rekao: “O tom pitanju učenjaci imaju sljedeća mišljenja: to je zabranjeno, i ovo mišljenje zastupa Ebu Hanifin učenik Muhammed eš-Šejbani (iako je Muhammed upotrijebio izraz mekruh, a taj izraz bez dodatne indicije, po njemu, znači: zabranjeno je); to je pokuđeno, i ovo je stav hanbelijskog autoriteta Ebu Džafera, kako stoji u djelu EI-Instif, 2/549; u tome nije problem, i ovaj je stav od imama Ahmeda prenio Ebu Davud (1 58) , a od Šafija imam Et-Tirmizi, 2/ 1 55, a zastupa ga i autor djela EI-Inscif. En-Nevevi kaže: ‘Većina naših autoriteta uopće nije ni razmatrala ovo pitanje. Ispravno je da obljepljivanje kabura ilovačom nije pokuđeno jer ne postoji hadis koji to zabranjuje, i to je stav imama Šafija.’ Kada je o tome riječ, možda je najispravnije reći ovako: ako se time ima za cilj čuvanje kabura od vjetrova i kiša i čuvanje njegove, Šerijatom dopuštene visine, nesumnjivo je to dopušteno, jer se time ostvaruje islamom legitiman cilj; neki hanbelijski autoriteti možda su baš zbog toga rekli da je to poželjno. Međutim, ako se time ima za cilj uljepšavanje kabura ili bilo šta drugo beskorisno, tada je zabranjeno jer se u tom slučaju smatra novotarijom.”


Iz knjige “Enciklopedija Zabrana u Islamu 2. dio”  

Naslov originala: “Mewsua'tul-menahiš-šeri'jjeti fi sahihis-sunnetin-nebevijjeti ”


Autor: Selim el-Hilali


Preuzmite pdf knjigu na ovom linku:  

<https://pitajucene.com/wp-content/uploads/2019/09/Enciklopedija-zabrana-u-islamu-2.pdf>


