
Ja sam žena koja se prdržava vjere ali time se ne želim hvaliti. Imam jednu prijateljicu sa kojom svaki dan, sahat ili dva, pričam putem interneta. Zatim osjetim žaljenje za vremenom provedenim sa njom u razgovoru koji nema koristi pa se pokajem Allahu subhanehu ve te'ala. Zatim dadnem prisegu da se neću više vraćati na program ‘Messenger’. Međutim moja duša oslabi pa ponovo činim ono što mi je oduzima vrijeme i u čemu nema koristi. Kad god se pokajem od toga vratim se ponovo na isto djelo. Šta mi savjetujete Allah vas nagradio.


* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

 

Provođenje vremena između pokornosti i dopuštenih stvari
========================================================

 

ijepo bi bilo da se u ovom odogovoru skrene pažnja na dva pitanja:


Prvo pitanje: Sve dok osoba svoja djela mjeri mjerilima šerijata onda je inšaAllah na velikom dobru. Makar mu se nekada pokazalo da zanemaruje nešto od onoga što bi trebao činiti kao što Allah subhanehu ve te'ala kaže: “I kunem se dušom koja sebe grdi (kori).” (El Kijame, 2)


Duša koja se grdi je ona koja grdi svog nosioca za dobro i zlo i koja se kaje za onim što je prošlo. Kao što je to naglasio Hafiz Ibn Kesir u svom Tefsiru.


Kažem: Uspješni među Allahovim robovima su oni koji svoja loša djela proprate činjenjem dobih kako bi ih izbrisali. Jer …dobra djela brišu loša. (Hud, 114).


Dakle, onako kako nas je Allah subhanehu ve te'ala obavijestio u Svojoj Knjizi i kao što Allahov Poslanik salallahu te'ala alejhi ve selem, u predaji koju bilježe Ahmed i Tirmiz i za koju kaže da je sa dodrim vjerodostojnim lancem, kaže: Boj se Allaha gdje god da si. Loše djelo proprati sa dobrim ono će ga izbrisati. A prema ljudima se ophodi sa najboljim moralom.


Drugo pitanje: Čovjek mora provoditi određeno vrijeme u dopuštenim stvarima. Između ostalog, tu spada posjeta rodbini ili da ih pozove telefonom ili internetom, ili da im napiše pismo i tome slično. Ove stvari su vjerski dopuštene sve dok ne pređu granice dobra i poželjnoga. Ili dok se ne umiješaju loše riječi ili loši postupci. Ljudske duše su stvorene sklone želji za dopuštenim. I to nije zabranjeno. Ili, čak, mogu biti sevapom ako se bude imala lijepa namjera. Tirmizi bilježi predaju za čiji lanac prenosilaca kaže da je dobar i vjerodostojan, od Hanzale El Usejdija radijjallahu anhu da je prošao pored Ebu Bekra plačući, pa mu je rekao: Zašto plačeš Hanzala? Pa je rekao: Ebu Bekre, Hanzala je licemjer. Dok smo kod Allahovog Poslanika salallahu te'ala alejhi ve selem on nas podsjeća na Džennet i Vatru kao da ih vidimo svojim očima a kada se vratimo svojim ženama i dunjaluku zaboravimo mnogo što šta. On reče: Tako mi Allaha i ja sam takav. Haj'mo kod Allahovog Poslanika salallahu te'ala alejhi ve selem. Pa smo otišli. Kada ga je vidio Allahov Poslanik salallahu te'ala alejhi ve selem rekao je: Šta ti je Hanzala? Kaže: Allahov Poslaniče, Hanzala je licemjer. Dok smo sa tobom ti nas podsjećaš na Džennet i Vatru kao da ih vidimo svojim očima a kada se vratimo svojim ženama i dunjaluku zaboravimo mnogo što šta. Pa je Allahov Poslanik salallahu te'ala alejhi ve selem rekao: Kada bi ste nastavili bivati u stanju u kojem ste u trenutku kada ustajete od mene meleki bi se sa vama rukovali na sijelima, putevima i posteljama. Ali Hanzala, trenutak za ono trenutak za ovo, trenutak za ono trenutak za ovo.


Vijernik je ovakav, čas jača iman, čas slabi. Ali u svakom trenutku je on između naređenog i propisanog. Između pokornosti i dopuštenog. I nije onako kao što to shvataju pojedine neznalice pa kažu: Trenutak za tvoje srce, a trenutak za tvog Gospodara. Tako da oni svoj život provode čas u propisanom čas u zabranjenom. Međutim ovo je skretanje sa Pravog puta i zabluda. Da nas Allah, Gospodar svjetova, sačuva!


Neka sestra, koja je postavila pitanje, koristi svoje vrijeme u ono što je korisno za njenu vjeru i dunjaluk. Na njoj je da se posveti onome što je bolje i bliže vjeri. I nema smetnje da provodi nešto od svog vremena u dopuštene stvari kao što su one koje je navela sve dok joj to ne bude smetalo na račun vjere i njenih vjerskih obaveza. Allah upućuje na Pravi put.


Odgovorio: Dr. Ahmad Nedžib


Preuzeto sa stranice:menhedz.com


