
Knjigu s dovama koju imam stvarno volim citati i obiljezila sam sebi 20 *[dova](https://pitajucene.com/search/dova/questions/ "Pretraži pitanja o dovama")* koje ujutru iza namaza i navece prije spavanja ucim. Neke po tri puta neke samo jednom (El Kafirun, Ajetu-Kursija, Dove Ihlas Felek i Nas, dove za oprost, Istigfar, Fatihu, Salavate itd.), a sve me strah zato navece sto bez abdesta ucim da ne radim kako trebam i da grijesim. Stalno sebe dovodim u pitanje, cesto se osjecam posmatrana, imam osjecaj da vidim kako stvari se krecu iako se ne krecu. Ne znam, mislim da bi trebala psihijatru, jer me je strah ici nekom ko bi mi ucio Rukju, imam osjecaj da bi mi se nesto dogodilo. Sve kada se prica o ratu u BiH tesko mi ne mogu da vjerujem kako mogu ljudi biti takvi, zle misli me pate onda danima o logorima, mucenje djece, misli me ne pustaju kako bi ja da sam imala tada dijete i da mu to rade uh. Stvarno mislim da sam otisla na zivcima i ne strpljiva sam, osjecam bijes u sebi kada imam osjecaj da nesto ne mogu stici. Molim vas za iskren savjet. Halalite sto je ovako dugo ispalo. Hvala.


* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

 

Učenje dova
===========

 

Na ovo smo prije ukazali i rekli smo da je najbolja knjiga *[dova](https://pitajucene.com/search/dova/questions/ "Pretraži pitanja o dovama")* i zikrova “Hisnul muslim” pa se na nju vraćaj. Nije obavezno da musliman bude pod abdestom prilikom zikra i učenja Kur’ana napamet, pa tako nisi griješna što učiš dove i zikriš pred spavanje bez abdesta. Ne umišljaj sebi da si otišla na živcima jer svaki normalan čovjek se ne može danima smiriti kada vidi ili pročita nešto od ratnih strahota i stradanja bilo koga a kamoli tvog naroda, tako da nisi jedina koja se tako osjeća.


Isto tako, većina žena se teže snalazi sa djecom, pogotovu ako dođu ubrzo jedno za drugim i to je sasvim normalno, treba samo da sebi znaš prioritete. Ti sada ne možeš imati kuću sređenu, čistu, namještenu, sve na svom mjestu kao što je to bilo prije djece. Ali treba da znaš da to i nije toliko bitno, jer sad je važnije da samo paziš na djecu, njima uhizmetiš što im treba a ostalo što stigneš jer tako sve žene rade. A kad oni malo porastu ti ćeš opet moći da stižeš ono što je tvoj posao bez ikakvih problema. Pa nemoj radi ovog kratkog perioda gubiti živce kad će to sve brzo proć. Najvažnije u svemu je da se dovom obraćaš Allahu, subhaneh, da ti olakša i da ti da bereketa u vremenu da uradiš svoj posao, da se ne nerviraš bez potrebe, da sebi ne umišljaš, a On je Onaj koji se odaziva dovi svoga roba. Ve billahi tevfik!


Odgovorio na pitanje: dr.Zijad Ljakić  

Preuzeto sa stranice: <http://www.n-um.com>


