Ipak, ograničenja koja proizlaze iz Maastrichtskih kriterija (pitanja razine inflacije i kamatnih stopa, veličine proračunskih deficita i ukupnog javnog duga) mogla bi se pokazati teško premostivima u pokušajima postizanja većih stopa rasta kojima bi se omogućilo hvatanje priključka na gospodarskom planu; prenisko zacrtane ciljne stope inflacije najvjerojatnije bi stetile rastu u ekonomijama gdje bi značajniji porast produktivnosti u tržišnim sektorima izazvao prevelik porast cijena netrzisnih dobara.
Însă restricţiile criteriilor Maastricht (care se referă la nivelul ratei inflaţiei şi a dobânzilor, valoare deficitelor bugetare şi datoria publică generală) ar putea fi prea severe atunci când este vorba despre obţinerea de rate de dezvoltare mai mari ca mijloc de a ajunge din urmă din punct de vedere economic celelalte ţări; stabilirea unor rate-ţintă prea scăzute ale inflaţiei ar împiedica probabil dezvoltarea în cadrul unor economii în care profiturile semnificative din sectoarele comerciale ar ridica prea mult preţurile bunurilor non-comerciale.