"Nastojanja na suprotstavljanju [terorističkoj] prijetnji u Europi ponekad su usporavali sustavi pravne zaštite koji su otežavali poduzimanje odlučne pravne akcije protiv osumnjičenih za terorizam, zakoni o azilu koji su sadržali pravne "rupe", odsustvo adekvatne legislative ili standardi vezani uz dokaze koji su ograničavali korištenje povjerljivih informacija kako bi se uhitili osumnjičeni za terorizam", navodi se u izvješću. "Teroristi su također bili skloni koristiti jednostavnost prelaska granica među schengenskim zemljama."
„Eforturile de combatere a ameninţării [teroriste] în Europa au fost uneori încetinite de măsurile de protecţie legale, care au îngreunat acţiunea judiciară fermă împotriva suspecţilor de terorism, de legile privind azilul, care au lăsat portiţe de scăpare, de absenţa unei legislaţii adecvate sau de standardele privind probele care limitau utilizarea informaţiei confidenţiale în reţinerea suspecţilor de terorism”, a afirmat raportul. „Teroriştii au căutat, de asemenea, să profite de tranzitul uşor între ţările Schengen.”