Iako se u postojećem članku ustava navodi kako su svi pojedinci jednaki pred zakonom bez obzira na rasu, boju, spol, političko mišljenje, filozofska uvjerenja ili vjeru, od državnih institucija zahtijevalo se samo "postupanje u skladu" s načelom jednakosti, a ne njegova "provedba".
Deşi articolul constituţional existent declara că toţi indivizii sunt egali în faţa legii, indiferent de rasă, culoare, sex, opinie politică, credinţă filozofică sau religie, acesta cerea instituţiilor statului doar să "acţioneze în conformitate" cu principiul egalităţii, fără a le obliga să le "implementeze".