Njime se potencijalna imovina za zapljenu definira kao ona čije legalno podrijetlo ne može biti dokazano, nedvosmisleno stavljajući pravni pritisak na osumnjičenike umjesto na tužitelje.
Legea defineşte proprietatea care poate fi confiscată ca fiind proprietatea a cărei origine legitimă nu poate fi dovedită, sarcina legală de a demonstra originea căzând în sarcina suspecţilor, nu a procurorilor.