Последно, но не и по значение - парадигматичният фундаментализъм изглежда ще трябва да бъде изоставен; хората, участващи в разработването на политиката, а също и тези в академичните кръгове, разбират, че интелектуалният фанатизъм не е от голяма полза в реалния свят, че пазарните икономики се нуждаят от ефективно регулиране (факт, който финансовите и енергийни пазари и корпоративните скандали доказаха достатъчно добре), че правителствата трябва да участват в икономическия живот, щом трябва да се осигуряват обществени блага - включително ефективно регулиране.
Konačno, fundamentalizam neoliberalnog obrasca je, čini se, u povlačenju; i političari i stručnjaci shvataju da intelektualni fanatizam u stvarnom svetu nije od velike pomoći i da je tržišnim ekonomijamŕ potrebna delotvorna regulativa (činjenica koju su više nego dovoljno dokazali finansijski, korporativni i skandali na tržištima energije), kao i da države moraju da igraju ulogu u ekonomskom životu kada je reč o snadbevanju javnim dobrima -- u kojŕ spadaju i efikasni zakoni i propisi.