За Ирене Агелету, на 17 г., най-лошата част от посещаването на гимназията в атинския квартал Перистери е мисълта да седи в мрачна, надраскана с графити сграда, която прилича на изоставена казарма, лишена от карти, стенни часовници или цветове.
Za Irenu Ageletu, 17, najgori deo pohađanja srednje škole u atinskom predgrađu Peristeri jeste pomisao na sedenje u turobnoj zgradi iscrtanoj grafitima, koja izgleda kao napuštena kasarna, bez ikakvih mapa, satova ili boje.