Ако оправданието за 1990-те години са санкциите - изолацията, бомбардировките през 1999 г., липсата на средства - то тогава остава въпросът защо не е намерено решение за инвестиране на средства в образованието от чуждестранни донори или приватизационни проекти след демократичните промени през 2000 г.?
Ako su izgovor tokom 90-ih bile sankcije i izolacija, bombardovanje 1999, nedostatak sredstava, pitanje je zašto nije pronađeno rešenje za ulaganje u školstvo iz inostranih donacija ili privatizacija posle demokratskih promena 2000?