Most buildings date from the post-World War II period, obliging students and teachers to cope with flat, leak-prone roofs, antiquated boilers, decomposing windows and doors, inadequate electrical systems, and corroded piping.
Većina je zgrada iz razdoblja neposredno nakon 2. svjetskog rata, te su učenici i nastavnici prinuđeni boriti se s ravnim krovovima sklonim prokišnjavanju, zastarjelim kotlovnicama, raspadajućim prozorima i vratima, neadekvatnim električnim instalacijama i korodiranim vodoinstalacijama.