If the excuse during the 1990s is the sanctions -- the isolation, the 1999 bombing, lack of funds -- then the question remains why no solution was found for investing funds in education from foreign donations or privatisation projects after the democratic changes of 2000?
Ako su tijekom 1990-ih izlika bile sankcije, izolacija, bombardiranje 1999., manjak sredstava - ostaje pitanje zašto nakon demokratskih promjena 2000-te nije pronađeno rješenje za ulaganje u obrazovanje sredstava iz stranih donacija i privatizacijskih projekata?