To je ono što nas čini humanijim, jer nam omogućava da istražujemo sebe, svoje ljudske dubine, ohrabruje nas da se suočimo sa svojim strahovima, čini da povjerujemo da su utopije moguće i da, što je možda i najvažnije, uporedimo svoj doživljaj svijeta sa doživljajem drugih ljudi.
Este ceea ce ne face pe noi mai umani, deoarece ne permite să ne cercetăm profundul sufletesc, încurajându-ne să ne confruntăm cu temerile noastre, făcându-ne să credem că utopiile sunt posibile şi poate cel mai important lucru, să ne facă să ne comparăm percepţiile faţă de lume cu percepţiile faţă de oameni.