Pristalice tog procesa ističu historijsku tradiciju vojnih udara u Turskoj i vjeruju da je Partija pravde i razvoja (AKP) prijetilo zbacivanje s vlasti, a demokratija u Turskoj ponovo narušena još jednom vojnom intervencijom.
Susţinătorii acestui proces amintesc de tradiţia istorică a loviturilor militare din Turcia şi consideră că Partidul Justiţie şi Dezvoltare (AKP) urma să fie răsturnat de la putere, curmându-se astfel democraţia în Turcia printr-o nouă intervenţie militară.