Pogled postaje zamućen, kao mješavina različitih stoljeća na jednom mjestu: vodopadi po planini; mladi koji se penju po stijenju; autobus pun ljudi koji govore srpski; dva mala šatora u kojima se prodaju hrana i piće; nekoliko ljudi koji leže pokraj rijeke Bistrice, a drugi na izletu ili se igraju na obali rijeke.
Peisajul devine haotic, ca o combinaţie de diferite secole într-un singur loc: apele se revărsau pe munte, tineri se căţărau pe stânci, un autocar plin de turişti care vorbeau sârbeşte, în două corturi mici se vindeau alimente şi băuturi, câţiva oameni stăteau pe malul râului Bistrica, alţii erau la picnic sau se jucau pe malul râului.