U naredne dvije godine, Nuhanovići i drugi stanovnici Srebrenice živjeli su u relativnom miru, a srpska pješadija i artiljerija bila je više-manje mirna na okolnim brdima.
În următorii doi ani, familia Nuhanovic şi alţi locuitori din Srebeniţa au trăit într-o pace relativă, cu infanteria şi artileria sârbă tulburând mai mult sau mai puţin liniştea dealurilor dimprejur.