"Za roditelje djece s mentalnim poteškoćama, najveći strah je sljedeći: šta će moje dijete kad ja umrem, ko će se brinuti o njemu?' Zato mi kroz Školu života pokušavamo te mlade ljude podučiti praktičnim stvarima, te ih vodimo na logorovanja koja traju po nekoliko dana.
„Pentru părinţii unei persoane cu dizabilităţi mentale, cea mai mare temere este: ce va face copilul meu când eu nu voi mai fi, cine va avea grijă de el”. De aceea, noi încercăm să învăţăm tinerii lucruri practice, prin programul Şcoala vieţii, organizând tabere ce durează câteva zile.