Skoplje je htjelo granicu obilježiti brzo; međutim, Priština je stavila znak pitanja na status nekih 2.000 ha šuma i pašnjaka u dva regiona, a Beograd je insistirao na prisustvu njegovih predstavnika prije nego što dođe i do kakve demarkacije.
Skopie a cerut marcarea rapidă a graniţei; Priştina a pus însă sub semnul întrebării situaţia a aproximativ 2 000 ha de pădure şi păşuni din două regiuni, iar Belgradul a insistat asupra prezenţei reprezentanţilor săi înainte ca orice demarcare să aibă loc.