Следователно, националните държавни политики могат да бъдат доста прагматични и разнообразни (без да се поддават на фундаментализъм) и насочвани към традиционните цели за икономически растеж, устойчивост на цените и социална справедливост.
Na taj način, nacionalna politika zemalja postala bi pragmatičnija i raznovrsnija (i ne bi podlegala fundamentalizmu) i usmerena prema tradicionalnim ciljevima privrednog rasta, stabilnosti cena i socijalne pravde.