Peisajul devine haotic, ca o combinaţie de diferite secole într-un singur loc: apele se revărsau pe munte, tineri se căţărau pe stânci, un autocar plin de turişti care vorbeau sârbeşte, în două corturi mici se vindeau alimente şi băuturi, câţiva oameni stăteau pe malul râului Bistrica, alţii erau la picnic sau se jucau pe malul râului.
Slike se smenjuju kao kombinacija različitih vekova na jednom mestu: voda pada kroz planinu; mladi ljudi planinare; autobus pun ljudi koji govore srpski; dva mala šatora u kojima se prodaju hrana i piće; nekoliko ljudi leži pored reke Bistrice, a drugi su na izletu ili se igraju na obali reke.