"La început am fost îngrozită, dar după aceea m-am gândit că cineva, poate chiar eu, s-ar putea răni cu unul din ace şi s-ar putea infecta cu Dumnezeu ştie ce boală, dar acum m-am obişnuit cu ele şi le tratez ca pe orice alt gunoi", spune ea.
«U početku sam bila prestravljena i onda sam mislila da neko, možda i ja sama, može da se povredi jednom od tih igala ili dobije ko zna kakvu bolest, ali sada se navikavam na njih i tretiram ih kao i svako drugo smeće koje pronalazim», objašnjava ona.