Mi se întâmplă des să prezint filmul publicului, iar oamenii vin la mine şi îmi spun "Sunt din Kashmir, sau Israel, sau fosta Uniune Sovietică sau chiar din Statele Unite iar povestea acestui film este ceva ce s-ar fi putut întâmpla chiar în ţara mea." Care este situaţia Balcanilor în ceea ce priveşte speranţa?
Ja često predstavljam film publici i ljudi mi priđu i kažu, "ja sam iz Kasmira ili Izraela ili bivšeg Sovjetskog Saveza ili čak Sjedinjenih Država i priča iz ovog filma je nešto što bi moglo da se dogodi u mojoj zemlji". Kakvo je stanje na Balkanu kada je reč o nadi?