Această perspectivă duală -- că musulmanii, creştinii şi evreii sunt toţi fraţi, dar că un sat creştin este ceva ce trebuie totuşi preţuit -- ar putea fi unul din factorii care permit acestor comunităţi diferite să îşi menţină propria identitate, colaborând paşnic şi productiv cu celelalte grupuri.
To dvostruko viđenje, da su muslimani, hrišćani i Jevreji braća, ali da je hrišćansko selo i dalje nešto dragoceno, možda je deo nečega što omogućava ovim različitim zajednicama da održe svoje identitete, uz istovremenu miroljubivu i produktivnu interakciju sa drugim grupama.