Se poate presupune că creşterea economică a economiilor asiatice (cea mai impresionantă fiind cea a Chinei în ultimele decenii) trebuie privită prin prisma politicii -- mai exact prin prisma politicii de economie strategică, care a fost inclusă într-un fel de politică industrială concentrată asupra dezvoltării, prin utilizarea forţelor pieţei într-un mod inteligent.
Može se pretpostaviti da ekonomski uspon azijskih zemalja (od kojih je najimpresivniji uspon zabeležila Kina u poslednjih nekoliko decenija) treba procenjivati u svetlu politike strateške trgovine, koja je pametnim korišćenjem snaga na tržištu ugrađena u neku vrstu industrijske politike usredsređene na razvoj.