Amendamentele adoptate sprijină concluziile lui Oostlander privind faptul că armata continuă să deţină "o poziţie centrală în statul turc şi în societate iar cetăţenii turci îi acordă acesteia o importanţă mai mare decât altor instituţii de stat, printre care se află chiar parlamentul".
Usvojenim amandmanima podržava se Ustlenderov zaključak da vojska još uvek zauzima «centralno mesto u turskoj državi i društvu, i da joj građani pridaju veći značaj nego državnim institucijama, uključujući parlament».