Dacă scuza pentru anii 1990 o reprezintă sancţiunile – izolarea, pentru anii 1999, bombardamentele, lipsa fondurilor. Rămâne totuşi întrebarea: De ce nu s-au realizat investiţii din surse străine sau proiecte de privatizare după schimbările democratice din anul 2000?
Ako su izgovor tokom 90-ih bile sankcije i izolacija, bombardovanje 1999, nedostatak sredstava, pitanje je zašto nije pronađeno rešenje za ulaganje u školstvo iz inostranih donacija ili privatizacija posle demokratskih promena 2000?