summary: Poraďte se s profesionálem. Sestavte intervenční tým. Vymyslete si správný plán léčby. Určete si důsledky. Vyberte si místo a čas. Vyzkoušejte si to.

document: Pokud chcete mít největší šance na úspěch, měli byste se poradit s někým, kdo má zkušenosti s pomáháním drogově závislým a pořádáním intervencí. Profesionální terapeut vám ukáže, kterým směrem byste se měli vydat a pomůže vám i vaší rodině zajistit, aby intervence byla úspěšná.   Můžete se setkat s terapeutem dříve a všechno si naplánovat. Je také dobré ho na intervenci pozvat, aby vám pomohl. Pokud pro vás platí následující věci, je naprosto nezbytné terapeuta do intervence zahrnout:  Daná osoba trpí nebo trpěla duševní poruchou. Daná osoba se bude na intervenci pravděpodobně chovat násilně. Daná osoba má sebevražedné sklony. Měl by obsahovat pět nebo šest lidí, kteří jsou dané osobě blízcí. Pozvěte jeho rodiče, sourozence, blízké příbuzné a nejbližší přátele. Pozvěte také lidi, kteří byli ovlivněni jeho závislostí a mohou mu pomoci změnit jeho budoucnost. Je důležité pozvat lidi, na které se daná osoba bude moci kdykoli spolehnout, protože intervence je pouze prvním krokem k vyléčení.   Nezvěte nikoho, koho daná osoba nemá ráda, nebo mu nedůvěřuje. Ten, komu se snažíte pomoci, by se mohl naštvat a odejít, místo aby si od vás nechal pomoci. Nezvěte lidi, kteří by mohli intervenci narušit tím, že by se chovali emocionálně, nebo by se stavěli na stranu toho, komu chcete pomoci. Například je možné, že nejbližší osoba, kterou tento člověk má, je jeho sestra, ale musíte si uvědomit, že by se mohla přidat na jeho stranu a tvrdit, že není nutné, aby nastoupil na odvykací léčbu. Tím by mohla celé intervenci spíše uškodit, než pomoci. Pokud máte pocit, že by na intervenci měl být někdo, kdo by ji mohl nějak narušit, požádejte tohoto člověka, aby napsal dopis, který budete moci přečíst nahlas, místo aby se dostavil osobně. Plán léčby je důležitou součástí intervence. Když tomu člověku pouze řeknete, že má problém, nepomůže mu to v boji proti jeho závislosti. Připravte si dobře promyšlený plán, který budete moci společně začít uskutečňovat.   Plán léčby by měl zahrnovat odbornou pomoc s překonáním závislosti. Většinou to znamená odvykací léčbu, psychoterapii, nebo hospitalizaci. Zjistěte si, jaké máte možnosti a rozhodněte se, co bude danému člověku vyhovovat nejlépe. Zjistěte, co musí splnit, aby ho do odvykacího programu přijali a všechno si připravte. Možná budete muset přijít i na to, z čeho budete odvykací program platit. Připravte si seznam podpůrných skupin, do kterých se váš blízký bude moci přihlásit hned. Můžete mu nabídnout, že ho na setkání budete vozit. Ujistěte se, že se váš blízký skutečně fyzicky dostaví na odvykání. Pokud jde o nemocnici, připravte si plán, jak ho tam odvezete. Pokud jde o dobrovolnou odvykací léčbu, určete si člověka, který ho tam bude pravidelně vozit. Každý, kdo se intervence účastní, by měl mít připravené důsledky, které nastanou, když daná osoba odvykací léčbu odmítne. Je to sice těžké, ale všichni musejí být ochotní provést velké změny, aby se jejich milovaný dokázal odhodlat k léčení. Tím největším cílem je pomoci mu uvědomit si, že mu jeho chování nebudou jeho nejbližší už nadále tolerovat.  Tím zajistíte, že pro něho bude mnohem těžší se svojí závislostí pokračovat.  Pokud například členové rodiny půjčují danému člověku peníze, jedním z důsledků může být třeba to, že mu nebudou poskytovat žádnou finanční pomoc, nebo že se bude muset odstěhovat z domu. Pokud jde o partnera dané osoby, důsledkem může být například rozvod, nebo ukončení vzájemného vztahu. Zamyslete se také nad právními důsledky. Můžete například říct, že když odmítne jít na léčení, nebudete za něho platit kauci ve vazbě a nebudete se ho snažit uchránit před vězením. Až si intervenci naplánujete, určete si datum a čas a zajistěte, aby se všichni mohli dostavit. Vyberte si nějaké soukromé místo, kde se daný osoba cítí dobře, například u svých rodičů doma. Každý, kdo se dostaví na intervenci, by měl pochopit vážnost situace a přijít včas. Když se někdo nedostaví, mohlo by to celou intervenci narušit. Protože je intervence velmi emocionální záležitostí, je dobré si to nejprve vyzkoušet. Je důležité se držet plánu. Když si to vyzkoušíte, budete mít jistotu, že se všichni budou postupovat tak, jak potřebujete. Pokud budete mít na intervenci profesionálního terapeuta, naplánujte to tak, aby mohl být přítomen i u zkoušky.  Komunikujte spolu navzájem otevřeně a dělejte si poznámky ohledně toho, čím vám váš milovaný škodí a čím škodí sám sobě. Zjistěte si všechna fakta o tomto člověku a dohodněte se na tom, že všichni členové intervence musejí tyto informace brát jako striktně důvěrné. Vymyslete si seznam činů a chování, které už nebudete nadále tolerovat. Ke každé činnosti si napište, co uděláte, když s tím ten člověk nepřestane. Požádejte všechny, aby si naplánovali, co řeknou. Není nutné, aby se to učili nazpaměť – nejde o představení. Důležité je říct vše, co mají na srdci a držet se daných témat. Snažte se předpokládat reakce toho člověka a připravte si odpovědi. Když bude reagovat defenzivně, nebo bude naštvaný, všichni by měli být připraveni to řešit, aniž by tím narušili průběh intervence.

english_section_name: Planning the Intervention

summary: Pozvěte toho člověka na setkání, ale neříkejte mu, o co přesně jde. Požádejte všechny přítomné, aby promluvili. Představte tomu člověku váš léčebný plán. Ukončete schůzku s konkrétním plánem.

document: Když mu řeknete, že jde o intervenci, nebude chtít přijít. Pokud chcete mít jistotu, že se dostaví, nesmíte mu říct, že tam bude jeho rodina a přátelé. Vymyslete si nějaký plán a řekněte mu, aby za vámi přišel, aniž by věděl, o co se jedná. Můžete ho pozvat třeba na večeři, nebo ke kamarádovi na kávu.  Dejte si pozor, aby to nevypadalo podezřele. Nezvěte ho na žádnou akci, kterou by od vás neočekával. Všichni by už měli být na místě. Až se daná osoba dostaví, řekněte, že jde o intervenci a že mu všichni přítomní chtějí něco říct. Dodržujte formát, který jste si připravili u zkoušky. Každý by měl postupně říct, co má na srdci. Pokud je přítomen také profesionální terapeut, může celou diskusi vést a vyzývat lidi k tomu, aby mluvili. Každému členu rodiny dejte šanci říct, jak činy tohoto člověka ovlivnily jejich životy a jak moc ho mají rádi a chtějí, aby se vyléčil.  Nedoporučuje se křičet ani hádat se. Ten, komu chcete pomoci, by se mohl zvednout a jednoduše odejít. Lidé by si měli své pocity nechávat pro sebe a snažit se dosáhnout společného cíle.   Je ovšem v pořádku vyjádřit emoce. Když dáte najevo, že jste smutní, nebo že máte naději, pomůže vám to. Je v pořádku i plakat. Nesnažte se celou situaci zlehčovat a neříkejte, že o nic nejde. Až všichni promluví, vedoucí skupiny (nebo terapeut) by měl představit váš léčebný plán. Jasně sdělte, že jste tento plán vymysleli společně a že ho doporučují také odborníci. Řekněte, že všichni věří, že když se jím budete řídit, pomůže to vašemu blízkému zbavit se jeho závislosti. Potom ho požádejte o to, aby plán ihned přijal.  Promluvte si o tom, co se stane, když léčbu odmítne. Měli byste dát jasně najevo, že když nepřijme tuto nabídku, bude to mít nepříjemné důsledky. Připravte se na to, že daná osoba bude naštvaná, bude plakat, nebo se dokonce smát. Zdůrazněte vážnost situace a neustupujte! Jakmile intervence skončí, daná osoba by se měla dostavit na léčení. Může to znamenat odvézt ji do nemocnice nebo do odvykacího centra, nebo ho ihned přihlásit k psychiatrovi. Zajistěte, aby souhlasil s tím, že léčbu podstoupí a potvrdil vám, že se své závislosti skutečně chce zbavit.

english_section_name: Having the Intervention Meeting

summary: Podporujte toho člověka během léčby. Připravte se na to, že daná osoba léčbu odmítne. Začněte s praktikováním důsledků.

document: Může chvíli trvat, než se ukáže, zda byla intervence úspěšná. I když bude daná osoba ze začátku reagovat na léčbu dobře, bude trvat dlouho, než bude opět silná a stabilní. Pomozte jí cítit se lépe a podporujte ji v této těžké době. Je důležité, aby se zapojili všichni, kteří byli přítomni na intervenci.   Spousta lidí se během léčby chová negativně a cynicky, stěžuje si na léčebnu, na terapeuty, další členy skupiny atd. Nepodléhejte tomu, když se vám bude snažit říct, že chce program ukončit dříve. Odolejte pokušení s ním soucítit – mohli byste tím narušit jeho odhodlání. Neakceptujte žádné polovičaté sliby. Je možné, že se vás daná osoba bude snažit přesvědčit, že jí budou stačit dva týdny v odvykacím programu, nebo že chodit třikrát týdně na psychoterapii je příliš často. Snažte se za každou cenu zajistit, aby se léčby nevzdával a držel se původního plánu, který jste vymysleli společně s odborníky. Někdy se stane, že zvítězí vztek a popírání a závislý člověk léčbu odmítne. Není možné ho k tomu nutit, pokud na to není připravený. Jediné, co můžete udělat, je podporovat ho v tom, aby se snažil a dát mu najevo, že ho budete povzbuzovat na cestě k vyléčení.  I když odmítne léčbu, neznamená to, že byla intervence k ničemu. Nyní alespoň ví, že všichni jeho blízcí vnímají jeho závislost jako vážný problém. Když si všechno takto vyříkáte, budete moci přestat svého milovaného podporovat v jeho závislostech. Bude to sice těžké, ale je důležité prosazovat důsledky, které jste si naplánovali pro případ, že daná osoba léčbu odmítne. Když mu umožníte, aby žil tak, jak před intervencí, rozhodně mu nepomůžete. Dokud nebude mít kontrolu nad svojí závislostí, kdykoli může přijít krize.  To nejlepší, co můžete udělat, je nedávat mu žádné peníze, rozejít se s ním, nebo udělat cokoli, co vám pomůže změnit jeho život tak, aby se vydal lepší cestou.  Pokud se objeví další krize, využijte toho. Pokud daná osoba skončí například ve vězení, nebo v nemocnici, využijte toho k tomu, abyste mu řekli, že se skutečně potřebuje léčit. V tuto chvíli vám možná pomůže druhá intervence. Uvědomte si, že mu pomáháte se vyléčit. Někdy je nutné si projít bolestí, aby se milovaný člověk vzpamatoval a uvědomil si, že se musí léčit.

english_section_name: Following Up After the Intervention


summary: Sledujte změny velikosti a tvaru prsu. Všímejte si jakéhokoli neobvyklého výtoku z bradavky. Pátrejte po otocích. Pátrejte po prohlubních v prsní tkáni a změnách bradavky. Oznamte jakékoli zesílení pokožky, zarudnutí, teplo či svědění. Vězte, že bolest není normální. Seznamte se s příznaky pokročilého stádia rakoviny prsu.

document: Otok způsobený nádorem či infekcí může změnit tvar nebo velikost prsní tkáně. Často se jedná o změnu pouze jednoho z prsou, může být ale přítomna na obou stranách. Pokud zrovna nekojíte, neměla by z bradavky vytékat žádná tekutina. Pokud máte výtok, zejména samovolný, bez stisknutí bradavky či prsní tkáně, obraťte se na lékaře pro podstoupení dalších vyšetření. Všímejte si zejména otoků v okolí prsou, klíčních kostí a v podpaží. Některé agresivní a invazivní druhy rakoviny prsu mohou způsobit otoky v těchto oblastech ještě dříve, než si budete schopni nahmatat jakoukoli bulku v prsní tkáni. Nádory a výrůstky v blízkosti pokožky či bradavky mohou změnit tvar tkáně.  V některých případech může dojít ke vpáčení bradavky, nebo se můžete setkat s ďolíčky v pokožce prsní tkáně. Zánětlivá rakovina prsu je sice vzácná, o to však invazivnější a agresivnější. Může se projevit stejným způsobem jako zánět prsu, tedy zarudnutím, svěděním či zvýšenou teplotou tkáně. Pokud tyto projevy nezmizí po nasazení antibiotik, okamžitě kontaktujte odborného lékaře. Pokud vás trápí bolest prsní tkáně či bradavky, která rychle neodezní, vyhledejte lékařskou péči. Prsní tkáň není obvykle bolestivá a bolest může být známkou infekce, růstu, bulky či nádoru. Bolest v prsou ale obvykle nebývá příznakem rakoviny.  Pamatujte na to, že pokud ještě menstruujete nebo jste těhotná, můžete zažívat dočasnou bolest či citlivost prsu způsobenou hormonálními výkyvy. Pokud ale bolest prsou neustupuje a není závislá na vašem cyklu, je třeba se svěřit lékaři. Pamatujte na to, že i pokud se u vás tyto příznaky objevují, neznamená to nutně, že máte rakovinu prsu. Všechny jsou ale dostatečným důvodem pro vyhledání lékařské pomoci kvůli dalším vyšetřením. Mezi tyto symptomy se řadí:   Úbytek na váze Bolest kostí Dýchavičnost Vředy na prsou, tj. boláky, které mohou být narudlé, svědit, bolet a vylučovat hnis nebo bezbarvou tekutinu

english_section_name: Recognizing Specific Symptoms

summary: Seznamte se se změnami ve výzkumu prospěšnosti samovyšetření prsou. Proveďtě samovyšetření prsou pohledem. Proveďte samovyšetření prsou pohmatem. Zvykněte si na svá prsa. Seznamte se se svými rizikovými faktory. Seznamte se s osobní i rodinnou anamnézou.

document: Pravidelné měsíční vyšetření prsou lékaři doporučují všem ženám, u nás i s podporou Ministerstva zdravotnictví České republiky. V USA například ale po publikaci několika obsáhlých studiích rozhodla v roce 2009 Americká komise pro preventivní medicínu, že pravidelné formální samovyšetření prsou nadále již doporučovat nebude. Publikované vědecké studie totiž došly k závěru, že samovyšetření prsu nesnížila mortalitu ani nezvýšila počet nalezených nádorů.  Americká komise pro preventivní medicínu nyní doporučuje, aby ženy prováděly samovyšetření prsu podle vlastního uvážení a aby byly poučeny o jeho limitech. Zdůraznila ovšem, což je nejvýznamnější, že je důležité, aby se ženy obeznámily s normálním stavem vlastní prsní tkáně. Jinými slovy, samovyšetření prsu není a nemělo by být náhražkou lékařského vyšetření pro odhalení abnormalit. Na druhou stranu vám samovyšetření pomůže si všímat, co je pro vaše prsa normální, čímž můžete napomoci lékařům odhalit případné změny. Samovyšetření prsu ale nemůže být považované za nahrážku klinického vyšetření prsu prováděné lékaři. Můžete ho provádět kdykoli, vhodná doba je ale zejména po menstruaci, kdy jsou prsa méně citlivá a nateklá. Snažte se ho provádět každý měsíc zhruba ve stejnou dobu. Svlékněte si horní polovinu těla a postavte nebo posaďte se před zrcadlo. Zdvihněte a svěste paže. Pátrejte po jakýchkoli změnách velikosti, tvaru, citlivosti a vzhledu svých prsou, jako je:  svraštělá či vtažená kůže a dolíčky podobné pomerančové kůži, zarudnutí nebo vyrážka s loupáním kůže, neobvyklé napuchnutí prsou nebo jejich citlivost, změny bradavek, například jejich vtažení, svědění či zarudnutí, výtok z bradavek, ať už krvavý, průhledný či nažloutlý. Pokud stále menstruujete, ideální doba pro pohmat je několik dní po konci menstruace, kdy jsou vaše prsa nejméně citlivá.  Toto vyšetření můžete provádět vleže, kdy jsou vaše prsa rozprostřena a tím pádem i tenčí a snadněji prohmatatelná, nebo ve sprše, protože díky vodě a mýdlu vám budou prsty snáze klouzat po kůži na prsou.  Postupujte následovně:   Položte se a pravou ruku natáhněte za hlavu. Pomocí tří prstů levé ruky prohmatejte tkáň pravého prsu. Snažte se použít celá bříška prstů, nejen jejich špičky.   Vyviňte tlak různé síly pro pohmat tkáně těsně pod kůží, vprostřed prsu i vespod u hrudníku. V každé části prsou použijte všechny tři druhy tlaku, než budete pokračovat dále.   Začněte na pomyslné přímce na boku směrem od podpaží a pohybujte se směrem nahoru a dolů. Začněte u klíční kosti a směřujte dolů až po žebra. Pohybujte se napříč středem hrudníku, dokud se nedostanete k hrudní kosti. Je důležité prohmatat celý prs, snažte se proto být při samovyšetření pohmatem metodičtí.  Potom proveďte celý postup obráceně pravou rukou na levém prsu, s levou rukou za hlavou. Pamatujte, že prsní tkáň se prostírá až k podpaží. I v této části prsu se mohou objevit bulky či rakovina. Zapamatujte si, jaká jsou na pohled i na dotek. Seznamte se důvěrně s jejich strukturou, obrysy, velikostí a podobně. Pomůže vám to lépe vysvětlit jakékoli změny vašemu lékaři. Poproste partnera, ať vám řekne, pokud si všimne jakýchkoli změn. Váš partner si může všimnout změn, které byste sami mohli přehlédnout, protože vaše tělo vidí z jiného úhlu. Někteří lidé mají větší pravděpodobnost, že onemocní rakovinou, než jiní. Vězte ale také, že to, že spadáte do jedné nebo více z těchto kategorií, neznamená, že budete mít rakovinu prsu. Znamená to ovšem každopádně, že byste si měli svých prsou více všímat a podstupovat pravidelnou lékařskou prohlídku prsou a mamografické vyšetření. Mezi rizikovější faktory patří:   Pohlaví: Ženy mají větší pravděpodobnost rakoviny prsu než muži.  Věk: S věkem se riziko zvyšuje. Většina pacientů s rakovinou prsu je starší 45 let.  Menstruace: Pokud jste začaly menstruovat před 12. narozeninami, nebo přešly do menopauzy po 55. roce věku, vaše riziko je o něco větší.  Těhotenství a kojení: Časná a četná těhotenství i kojení snižují riziko rakoviny prsu. Bezdětnost nebo první těhotenství po 30. roce věku vaše riziko rakoviny prsu zvyšují.  Životní styl: Obezita, kouření a užívání alkoholu jsou rizikovými faktory rakoviny prsu.  Hormonální terapie (HRT): Současné či dřívější užívání HRT může zvýšit riziko onemocnění rakovinou prsu. Mezi rizika, která se mohou týkat konkrétně vás a vaší rodinné historie a genetiky, patří :   Osobní anamnéza: Pokud u vás byla již diagnostikována rakovina prsu, existuje riziko, že se znovu objeví ve stejném nebo druhém prsu.  Rodinná anamnéza: Pokud někdo ve vaší rodině měl rakovinu prsu, vaječníků, dělohy či střev, máte vyšší riziko rakoviny prsu. Riziko se zdvojnásobuje, pokud se onemocnění týká příbuzného prvního stupně (sestra, matka, dcera).  Geny: Genetická mutace genu BRCA1 a BRCA 2 může zvýšit vaše riziko rakoviny prsu dramatickým způsobem. Vyšetření pro přítomnost těchto genomů si můžete nechat provést v genetické laboratoři. Obecně je onemocnění dědičné zhruba v 5-10% případech.

english_section_name: Increasing Breast Awareness

summary: Nechte si udělat lékařské vyšetření prsu. Nechte si udělat screeningové mamografické vyšetření. Pokud se prokáže přítomnost bulek či jakýchkoli jiných podezřelých změn, nechte si udělat další vyšetření. Nechte si udělat biopsii. Počkejte na výsledky.

document: Požádejte svého lékaře při roční lékařské prohlídce nebo gynekologickém vyšetření o pohmatové vyšetření vašich prsou a vyloučení přítomnosti podezřelých bulek či jiných změn. Lékaři jsou na tuto prohlídku vyškolení a vědí, co sledovat. Proto byste tuto prohlídku, jakkoli je nepříjemná či trapná, nikdy neměli nahrazovat vlastním samovyšetřením.   Váš lékař začne vyšetřením pohledem. Pravděpodobně vás požádá o zvednutí rukou nad hlavu a jejich svěšení podél těla, aby vyhodnotil velikost a tvar vašich prsou. Poté bude následovat prohlídka pohmatem. Prohmatá vám bříšky prstů celou oblast vašich prsou včetně podpaží a nadklíčků v poloze vleže. Samotná prohlídka netrvá déle než několik minut.  Pokud vám je prohlídka nepříjemná, můžete požádat o přítomnost zdravotní sestry nebo rodinného příslušníka v ordinaci. Pokud jste žena a váš doktor je muž, jedná se ve většině případů o obvyklý postup. V případě, že vás přepadne úzkost, snažte se zhluboka dýchat a uvědomte si, že se jedná o nutnou součást péče o vaše zdraví. Mamograf využívá měkké rentgenové záření pro vyšetření prsní tkáně a často dokáže objevit bulky v prsou, ještě než si je sami dokážete nahmatat. V České republice se provádí preventivní mamografické vyšetření prsu u žen 45 let. Ženy mladší 45 let se zvýšeným rizikem rakoviny prsu by měly možnost mamografického vyšetření konzultovat s vlastním lékařem. I v případě, že nespadáte do rizikové skupiny, byste měli absolvovat pravidelná mamografická vyšetření.   Během mamografického vyšetření vám položí prs na podložku a stlačí destičkou pro rovnoměrné rozložení prsu a přidržení během vyšetření a následně ho zrentgenují měkkými rentgenovými vlnami. Ucítíte tlak a možná i dočasně mírnou bolest. Tento postup provedou na obou prsou, která pak radiolog porovná na snímcích. Přestože se lékař bude zaměřovat hlavně případné nádorové výrůstky, mamografickém vyšetření může odhalit také kalcifikace, fibroadenomy a cysty. Pokud váš lékař objeví bulku nebo cokoli jiného znepokojujícího, například výtok z bradavky či svraštěnou kůži, pravděpodobně se budete muset podrobit dalším vyšetřením pro určení původu těchto jevů a zjištění, zda se jedná o rakovinu prsu. Mezi další vyšetření patří:    Diagnostická mamografie: Rentgen prsu pro vyhodnocení bulky. Může trvat déle než běžné mamografické vyšetření, protože v tomto případě je třeba více snímků.  Ultrazvuk: Ultrazvukové vlny jsou také schopné zachytit obraz prsou. Ukazuje se, že toto vyšetření je nejvhodnější použít jako doplněk mamografie. Jedná se sice o neinvazivní, jednoduché vyšetření, může ale přinést řadu falešně negativních či falešně pozitivních výsledků.  Ultrazvuk ale poskytuje vynikající výsledky při navádění jehlové biopsie podezřelého nádoru.    Magnetická rezonance (MRI):  Toto vyšetření vytváří snímky prsou s využitím magnetických polí. Pokud mamografie nevyloučí přítomnost nádoru či jiných výrůstků, může vám být doporučeno MRI. Doporučuje se také ženám s vysokým rizikem prsního nádoru, včetně žen s rodinnou anamnézou či genetickými sklony. Pokud mamografie a MRI objeví přítomnost nádoru či jiného výrůstku, může vám lékař doporučit jehlovou biopsii naváděnou ultrazvukem pro určení druhu buněk a jejich chirurgickou či chemoterapickou léčbu. Během biopsie je z podezřelé oblasti prsu odebrán vzorek tkáně a poslán k prozkoumání. Většinou se při biopsii prsu jedná o ambulantní vyšetření, takže v nemocnici nebudete muset být hospitalizováni přes noc. Pouze chirurgická biopsie (neboli lumpektomie) se provádí s místní anestézií.   Biopsie tkáně je nutná pro určení možností léčení a vyhodnocení druhu nádoru. Přestože vyšetření může právem nahánět strach, je důležité pro zjištění, zda jsou v prsu přítomné rakovinotvorné buňky, a pro určení další léčby. Čím dříve je rakovina diagnostikována, tím vyšší je šance na přežití. Je důležité (a povzbudivé!) poznamenat, že u 80% žen, které podstoupí biopsii prsu, se rakovina neprokáže. Čekání na výsledky biopsie a vyšetření může být velmi stresující a úzkostné. Lidé se s ním vyrovnávají různě. Některým pomůže rozptýlení nebo ponoření se do práce. Jiní se snaží přečíst co nejvíce informací o rakovině prsu a jejím možném léčení v případě pozitivního výsledku. Někteří lidé tuto dobu využívají k přemítání o svém životě a (pře)uspořádání priorit a vztahů.   Hodně cvičte a jezte zdravě, ať máte dost energie a cítíte se dobře. Vyhledávejte podporu ve společnosti přátel, kolegů a členů rodiny, kteří si prošli podobnou zkušeností a dokáží vám předat svůj náhled a poradí, jak se s ní účinně vyrovnat.   Pokud nejste schopni zbavit negativních, zdrcujících a depresivních myšlenek, které ohrožují vaše rozpoložení, uvědomte svého lékaře. Možná vám prospěje také kontaktovat psychologa či poradce a svěřit se jim s tím, jaké pocity ve vás čekání na výsledky vyvolávají.

english_section_name: Undergoing Medical Screening for Breast Cancer


summary: Proces hojení si naplánujte dopředu před zákrokem a přizpůsobte se mu správným jídelníčkem a dostatečným spánkem. Kroťte svá očekávání. Vyhledejte podporu rodiny a přátel.

document: Začnete-li se o sebe řádně starat (včetně vyvážené stravy) již týdny či měsíce před plastickou operací, urychlíte tím následný proces hojení.  Na dostatek tekutin a konzumaci vyvážené stravy ale nezapomeňte ani po podstoupení daného zákroku. Vaše tělo potřebuje k rychlému zotavení spoustu živin.   Přestaňte kouřit. Hojení tím také urychlíte. Plastická operace se obvykle provádí za účelem úpravy vzhledu pacienta. Ovšem je třeba si uvědomit, že očekávané "vylepšení" vzhledu nebude nikdy úplně perfektní. Chirurgicky se dají určité "vady" opravit pouze do jisté míry, takže pokud očekáváte úžasné a perfektní výsledky, rovnou se můžete připravit na zklamání.  Buďte opatrní a nevkládejte do plastických operací ani jejich výsledků nerealistické naděje.  Někteří lidé vyhledají plastického chirurga v touze po "vyřešení problémů" v jiných aspektech vlastního života. Například doufají, že to zachrání jejich rozvrácené vztahy, pomůže to rozvoji kariéry, budou populárnější mezi přáteli nebo že budou atraktivnější pro potencionální partnery. V očekávání výsledků plastických zákroků k sobě musíte být upřímní a stejně tak musíte rozvažovat i důvody, které pro jejich podstoupení máte. Nedoufejte v zázračné výsledky, abyste později nebyli zklamaní. Rodina a přátelé dokážou poskytnout potřebnou morální podporu, a to obzvláště v prvotní fázi hojení. Jelikož pozitivní účinky plastické operace nebývají patrné hned v prvních dnech, někdy dokonce i měsících, po zákroku, může to pro vás být velmi obtížné, zvláště připočtete-li k tomu bolestivost a neschopnost plnit každodenní úkoly.  (Jinými slovy, výsledky plastické operace vypadají zpočátku mnohem hůře než později, protože se tělo musí nejprve zhojit a zbavit otoků. Podpora je proto v této fázi velmi důležitá).  V závislosti na závažnosti podstoupeného zákroku vám může být v první fázi hojení nařízeno omezení aktivity. Pokud je to váš případ, můžete požádat své přátele či rodinu, aby vám pomohli s každodenními úkoly, dokud je nebudete zvládat sami.  V tuto těžkou dobu se o vás mohou navíc starat například tím, že vám občas uvaří nějaké jídlo nebo pomůžou s jinými pracemi a morálně vás podpoří.

english_section_name: Following Other Strategies For Healing

summary: Zjistěte, co od procesu hojení očekávat. Držte se léčebného plánu, který vám nařídil plastický chirurg. Poraďte se s lékařem o možnosti užívání léků. Buďte opatrní a dejte svému tělu čas na zotavení.

document: Z některých zákroků plastické chirurgie se zotavíte za pouhých několik dnů (zejména z těch menších), zatímco z jiných se budete dostávat týdny či měsíce. Proto je důležité, abyste si ještě před samotným zákrokem promluvili se svým lékařem a zjistili, co můžete očekávat. Operace pravděpodobně ovlivní i jiné aspekty vašeho života, včetně práce a schopnosti stýkat se s přáteli, takže je důležité, abyste s tím dopředu počítali. Dodržovat konkrétní instrukce pro zotavování je naprosto klíčové. Mezi takové instrukce bude určitě patřit:  Užívání léků pro zmírnění bolesti a otoků a pro podporu hojení. V případě potřeby ledování postižené oblasti. Nadzvednutí postižené oblasti pro minimalizaci otoků. Vyhýbání se přímému slunečnímu světlu v průběhu hojení. Efektivní využití "drenáží" (trubic), které se někdy vkládají do operované oblasti, aby odtud odváděly přebytečnou tekutinu v počátečních fázích hojení, zejména při kosmetických úpravách prsou apod. O drenáže se starejte na základě přesných instrukcí vašeho lékaře. Ten vám řekne, jak často je potřeba drenáž čistit a zda je nutné, abyste zjišťovali množství vytékající tekutiny.  Pravidelné pooperační návštěvy u lékaře. Pro zajištění optimálního procesu hojení a pro prevenci vzniku jakýchkoli komplikací nebo infekcí je velmi důležité, aby vás lékař pravidelně kontroloval a sděloval své názory z profesionálního hlediska. Pokud se potom vyskytnou při hojení nějaké problémy, lékař je může rychle řešit, aniž by se později rozvinuly v něco horšího. V první řadě je nutné, aby váš lékař znal přesné názvy všech léků, které aktuálně užíváte. Některé medikamenty, například protisrážlivé léky nebo aspirin, mohou hojení narušovat a zhoršovat krvácení či otoky. Stejně tak byste si měli dávat pozor i u některých přídodních léčiv a doplňků stravy.  Pokud lékaři sdělíte informace o veškerých užívaných lécích, bude schopen posoudit bezpečnost léčebného režimu a ujistí se, že podaným lékem nezpomalí hojení rány nebo nezhorší krvácení. Ještě před operací vám lékař řekne, které léky musíte vysadit, kdy je máte vysadit a kdy je můžete začít znovu užívat. Další léčiva pak budete muset pravděpodobně užívat po celou dobu. V prvních dnech po operaci byste se neměli vracet ke své běžné každodenní rutině a neměli byste být příliš aktivní. Nadměrná zátěž může vést ke komplikacím a zpomalení léčebného procesu.  Necvičte. Alespoň do té doby, než vám lékař řekne, že se můžete bezpečně vrátit k původní míře fyzické aktivity. Uspěchané cvičení by prodloužilo celé hojení, protože byste si způsobili otoky či krvácení, případně byste znovu otevřeli sešitou ránu. Při zjišťování správného chování po plastické operaci se nenechte rozladit, uvidíte-li na sobě modřiny nebo silně oteklá místa. Zotavení z plastické operace trvá různě dlouhou dobu, v závislosti na typu zákroku a na daném pacientovi.

english_section_name: Following Medical Steps for Healing


summary: Zasaďte si na zahradě aromatické rostliny. Použijte sušené bylinky a vonné oleje. Rozsypejte si po zahradě slupky citrusových plodů. Použijte mletou kávu, nebo tabák do dýmky. Použijte komerční repelent s obsahem moči predátorů. Rozsypejte na zahradu své vlastní vlasy. Smyjte všechny kočičí zápachy.

document: Kočky nemají rády určité rostliny a aktivně se jim vyhýbají. Když si tyto rostliny zasadíte na své zahradě, pro kočky se toto místo stane rázem nepříjemným. Pěstujte si na zahradě více druhů těchto rostlin a rozesejte je po celé zahradě a na místech, kde nechcete mít kočky.   Levandule Routa vonná Pelargónie Absint Citronový tymián Trnité růže Kopřivěnka psí, neboli „strašák koček“ Pokud nechcete na zahradě zasazovat byliny a rostliny, které kočky nesnáší, můžete si je do zahrady rozsypat sušené, nebo použít esenciální oleje z těchto rostlin. Dosáhnete tím stejného účinku.   Sušenou routu a levanduli seženete na internetu a v některých obchodech pro zahradníky. Levandulové, citronové, citronelové, citrusové a eukalyptové esenciální oleje koupíte v některých supermarketech, nebo v obchodech se zdravou výživou. Můžete tyto esenciální oleje natřít na okraje květináčů, ve kterých pěstujete rostliny. Pokud tyto byliny nebo oleje nemůžete sehnat, můžete do zahrady zkusit místo sušených bylin nasypat kajenský pepř. Většina koček nesnáší vůni citrusového ovoce. Pokud chcete odehnat kočky ze zahrady, stačí si zahradu posypat čerstvými neb sušenými slupkami od citronů, pomerančů, grepů, nebo jiných citrusových plodů. Kočkám to nijak neublíží, ale vůně slupek je přiměje k tomu, aby si našly jiné místo na hraní. Stejně jako vůně citrusových plodů většina kočkám vadí i vůně kávy a tabáku. Jednoduše nasypejte na zem trochu mleté kávy nebo dýmkového tabáku. Ve zverimexech seženete speciální repelenty na kočky. Kupte si přírodní repelent, který obsahuje například liščí moč, nebo moč jiných přirozených predátorů koček.  Tyto produkty obsahují přírodní látky, které mohou odehnat také jiná zvířata, například veverky a králíky. Používejte je opatrně a vždy se řiďte pokyny uvedenými na obalu. Podle některých teorií toulavé kočky nemají rády zápach lidských vlasů. Možná se vám tedy podaří zahnat cizí kočky ze své zahrady tím, že na ni na několik míst rozmístíte chomáčky svých vlasů.   Vytáhněte si vlasy z kartáčů a hřebenů, nebo požádejte svého kadeřníka, aby vám schoval vlasy, které vám ustřihne. Potom chomáčky vlasů rozmístěte po zahradě. Touto metodou se vám nepodaří zahnat domestikované kočky (včetně těch vašich), které jsou na zápach lidských vlasů zvyklé. Pokud si kočky vaši zahradu již označily jako své teritoriu, budete jejich zápach muset odstranit, jinak je ani nenapadne přestat vám na zahradu chodit. Můžete na zahradu nalít obyčejný bílý ocet, který má pro kočky tak silný zápach, že skryje jejich vlastní zápach a zajistí, že se nebudou vracet stále na stejná místa.

english_section_name: Detering Cats with the Power of Scent

summary: Postavte překážky z plastových nebo dřevěných latěk. Zabudujte do hlíny pletivo. Položte na zem mřížkové oplocení. Položte na zeminu nějaký nepohodlný materiál. Přikryjte zem speciálními podložkami „scat mats. Postavte si plot. Použijte elektrický drát s nízkým napětím.

document: Když kočka nebude mít dost místa na to, aby se mohla pohybovat, hrabat a škrábat, najde si jako záchod jiné místo. Nastrkejte do hlíny dřevěné nebo plastové laťky (ideálně zhruba 20 cm dlouhé) tak, aby byly cca 15 cm od sebe.   Laťky musejí být zastrčené do země dostatečně hluboko, aby stály rovně. Tyto laťky nejsou tak ostré, aby způsobily škodu, ale mohou být dostatečně ostré na to, aby kočky odradily od trávení času na vaší zahradě. Položte si mezi rostliny standardní pletivo (které seženete v obchodech s domácími potřebami a stavebninami). Rostliny mohou růst skrz díry v pletivu, ale kočkám se po takovém povrchu nebude chodit příjemně. Pletivo musí být tak měkké, aby kočkám neublížilo, ale zároveň dostatečně pevné na to, aby je odradilo od hrabání ve vaší zahradě.  Pokud rostliny nebudou mít dostatek místa, můžete si vzít nůžky na pletivo a vystříhat v pletivu přímo nad rostlinami více místa. Místo pletiva můžete použít také speciální plastové folie určené pro použití v zahradě. Položte oplocení na zem ještě dříve, než budete zasazovat semena. Mezery v mřížce budou pro přivandrovalé kočky nepříjemné.   Jemně oplocení přitiskněte k zemi, aby bylo částečně zakryté hlínou. Sazenice a semena rostlin zasaďte do hlíny, která vyčuhuje z mřížky oplocení. Většina zahradních rostlin bude po nějaké době bez problémů přirozeně růst okolo oplocení. Kočky nerady hrabou na tvrdém povrchu. Můžete si zahradu posypat tenkou vrstvou nějakého bezpečného materiálu, například:   Hrubým mulčem Pichlavými šiškami Oblázky a kamínky “ Tyto podložky seženete v zahradnictví a jsou to plastové folie s ohebnými plastovými ostny.  Tyto ostny jsou tak měkké, že kočkám neublíží, ale zároveň jsou pro ně nepříjemné, takže po nich nebudou chtít chodit.   Podložky seženete většinou v balení po dvou až pěti. Ve většině případů bývají nařezané na čtyři kusy, takže si budete moci velikost snadno přizpůsobit potřebám a velikosti vaší zahrady. Neměli byste podložky jen tak položit na hlínu. Musíte je do ní zatlačit a zakrýt je zeminou, aby trčely pouze ostny, jinak je chytré kočky budou schopny odhrabat. Kočky jsou vytrvalé a dokážou se vmáčknout na mnoho různých míst. Když ale postavíte dvoumetrový plot s pěticentimetrovým pletivem, do zahrady se vám nedostanou. Půlmetrový převis vám poskytne ještě lepší ochranu. Elektrický plot okolo zahrady zajistí, že se vám do ní nedostanou žádné kočky. Pokud plot nebude mít příliš vysoké napětí, neublíží kočkám, ale pouze je zažene. I když bude plot zhruba 10 cm nad zemí, kočky do vaší zahrady chodit nebudou.   Elektrický plot koupíte ve stavitelských obchodech a v obchodech s domácími potřebami. Při instalaci se řiďte pokyny výrobce. Zajistěte, aby se k elektrickému plotu nedostaly děti.

english_section_name: Creating a Physical Barrier

summary: Postříkejte kočky zahradní hadicí. Nainstalujte si do zahrady postřikovač se senzorem pohybu. Použijte ultrasonické zařízení, které kočky zažene. Pořiďte si psa.

document: Když budete ve střehu, můžete kočky jednoduše postříkat zahradní hadicí vždy, když se vám budou chtít dostat do zahrady. Kočky se brzy vycvičí, takže když budete vytrvalí a budete na ně stříkat vodu pravidelně, po nějaké době se odnaučí vám chodit na zahradu.  Měli byste postupovat jemně a opatrně. Většina koček nemá ráda vodu, takže stačí je velmi jemně a postříkat. Nemusíte na ně pouštět silný proud vody, ani je namáčet od hlavy až k patě. Postřikovače se senzorem pohybu seženete v obchodech s domácími potřebami. Když kočka vejde do vaší zahrady, senzor spustí postřikovač, který kočku postříká vodou. Většina koček vodu nemá ráda, takže je tím pravděpodobně spolehlivě zaženete. Můžete si pomocí postřikovačů se senzorem pohybu vytvořit na zahradě „oplocení.“  Tyto postřikovače můžete nainstalovat permanentně do země, nebo jen dočasně – záleží na tom, co vám vyhovuje více. Tato zařízení vydávají vysokofrekvenční zvuky, které kočky nesnášejí, ale lidský sluch je neregistruje.  Mají pohybové senzory, takže když se kočka přiblíží, spustí se tento vysokofrekvenční zvuk, který ji přinutí utéct. Tato zařízení seženete ve velkých zverimexech a můžete je rozmístit po obvodu zahrady, aby se vám do ní kočky nedostaly. Kočky většinou nerady tráví čas na místech, na kterých se necítí bezpečně. Z tohoto důvodu je pes spolehlivým způsobem, jak zajistit, aby vám kočky na zahradu nechodily.

english_section_name: Scaring Cats Away

summary: Vyrobte kočkám venkovní záchod. Nalákejte kočky do kočičí zahrady. Přesuňte krmítko pro ptáky.

document: Můžete pro kočky vytvořit alternativní venkovní záchodovou bedýnku ze staré krabice, která je velká alespoň jako běžné kočičí záchody.  Nasypejte do krabice jemný písek (seženete ho v obchodech se stavebninami a s domácími potřebami), který mají kočky velmi rády. S trochou štěstí kočky budou chodit do této krabice a nebudou se vám vyprazdňovat na zahradě.   Pravidelně kočičí záchod čistěte – když bude příliš plný, kočky se vám začnou vracet zpět do zahrady. Zajistěte, aby se ke krabici nedostaly děti a vysvětlete jim, že to není pískoviště, ve kterém by si mohly hrát. Pokud chcete dosáhnout toho, že kočky nebudou ve vaší zahradě, ale nebude vám vadit, když budou na jiných místech na vašem pozemku, můžete jim vytvořit místo určené speciálně pro ně. Kočky mají rády určité druhy rostlin a když jim vytvoříte vhodné prostředí, nebudou chodit na ostatní místa v zahradě. Vytvořte malou ohrádku a zasaďte do ní následující netoxické rostliny:   Šanta kočičí Šanta Mussiniho Kočičí tymián Kozlík lékařský Zelenec Pokud máte v zahradě krmítko pro ptáky, přesuňte ho na vzdálenější místo. Měli byste ho pověsit tak vysoko, že se na něj kočky nedostanou, jinak by se mohlo stát, že ptáčci, které chcete nakrmit, budou ve větším nebezpečí, než rostliny na vaší zahradě.

english_section_name: Making a Peace Offering


summary: Užívejte psyllium pro léčbu zácpy. Držte se instrukcí pro správné užívání. Psyllium užívejte vždy s větší sklenicí nějaké tekutiny.

document: Hlavní schopností psyllia je ulevovat od mírné až střední zácpy. Ačkoli se obecně věří, že zdravotních benefitů má psyllium mnohem víc, žádný z nich nebyl v odborných kruzích shválen pro profesionální užití.  Psyllium zvětšuje objem vaší stolice, která pak lépe prochází skrze střeva.  Psyllium také navíc zvyšuje objem vody ve vaší stolici. Ta je potom hladší a snadněji prochází střevy. Většina výzkumů, které psyllium zkoumaly, předpokládá, že psyllium zvyšuje hmotnost stolice a četnost pohybů střev, a navíc zkracuje celkový čas průchodu střevy. Také se již dlouhou dobu přidává jako jedna z ingrediencí do objemových laxativ. Pokud vám psyllium předepsal lékař, pak by vám měl předat také informace o tom, jak často a v jakých dávkách ho užívat. Jestliže ale budete psyllium užívat bez lékařského doporučení, držte se instrukcí pro správné užívání od výrobce.   Obvykle je potřeba brát jednu až dvě lžičky (5 až 10 ml) psyllia s 250 ml nějaké tekutiny, a to každý den, dokud zácpa neodezní. Buďte opatrní, doporučená dávka se může lišit podle věku, zdravotního stavu a odezvy na léčbu. Bez ohledu na zamýšlený účel užívání psyllia se doporučuje nejprve návštěva lékaře a konzultace svých záměrů ještě předtím, než s vlastním užíváním začnete. Máte-li jakékoli pochybnosti nebo otázky, promluvte si s lékařem nebo lékárníkem. Psyllium se obvykle užívá ve formě prášku, tablet nebo oplatek. Ať už se rozhodnete pro jakoukoli z těchto forem, vždy byste měli zároveň vypít 250 ml vody nebo jiné tekutiny, která zabrání tomu, abyste se udusili.  Psylliové tablety zapijte nejméně čtvrt litrem vody. Rozhodnete-li se užívat psyllium v prášku, rozpusťte ho opět ve čtvrt litru vody. Vsypte ho do sklenice s vodou, dobře zamíchejte a okamžitě vypijte. Pamatujte, že pokud necháte psyllium ve vodě usadit, nabobtná a ztuhne. Pokud budete užívat oplatky, tyčinky nebo jiné podobné výrobky, pořádně je před spolknutím rozkousejte. Následně vypijte 250 ml vody.

english_section_name: Part One: Basic Usage Instructions

summary: Pití psyllia s citronovou vodou přispívá hubnutí. Udržujte si zdravé srdce. Pravidelným užíváním psyllia poražte cukrovku.

document: Dvě lžičky (10 ml) psyllia rozmíchejte ve čtvrt litru teplé vody, společně s jednou až dvěma lžičkami (5 až 10 ml) čerstvě vymačkané citronové šťávy. Směs si připravte před jídlem a ihned ji vypijte.  Stejnou směs psyllia a citronové šťávy můžete pít také ráno, okamžitě po probuzení. Psyllium nabyde výrazně na objemu a tím vás zasytí, takže budete během dne méně jíst. Také je to vynikající čistidlo střev, které pomáhá odstraňovat veškeré zbytky nečistot, které by mohly blokovat zažívací trakt a zpomalovat tak váš metabolismus. Srdeční zdraví podpoříte, sníte-li každý den jednu psylliovou oplatku (nejlépe po jídle).  Opět-stejných výsledků dosáhnete i při užívání psyllia ihned po probuzení. Předpokládá se, že vláknina, obsažená v psylliu, dokáže redukovat hladinu cholesterolu. Jelikož má také velmi nízký obsah tuků, nepřispívá tak negativně k problémům způsobených cholesterolem. Teoreticky vzato, psyllium pokryje stěny vašich střev a zabrání tak krvi, aby absorbovala cholesterol z dalšího jídla, které sníte. Hladina cholesterolu vaší krve ve výsledku klesne. Jednu až dvě lžičky (5 až 10 ml) práškového psyllia rozpusťte v 250 ml mléka nebo vody a tuto směs po každém jídle vypijte. V tom potom pravidelně pokračujte.  Po zpracování psyllia vaším zažívacím systémem dojde k pokrytí střevních sliznic hustou, gelovitou látkou. Tento překryv pak zpomalí rozklad a absorbci glukózy. Vzhledem k tomu, že vaše tělo bude nyní glukózu vstřebávat rovnoměrněji a pomaleji, nemělo by tolik docházet k náhlým, výrazným nárůstům hladiny cukru v krvi. Trpíte-li diabetem, měli byste se vyhnout užívání psyllia společně s tvarohem. Vzhledem k nerovnováze vašeho těla by v takovém případě mohlo dojít k rozvinutí problémů se zácpou.

english_section_name: Part Three: Non-Digestive Benefits

summary: Smíchejte psyllium s tvarohem a ulevte si od průjmu. Psyllium dokáže spolehlivě regulovat váš zažívací trakt. Ulevte si od bolesti, spojené s řitními trhlinami nebo hemoroidy. Zabraňte gastroezofageálnímu refluxu.

document: Zhruba dvě lžičky (10 ml) psyllia smíchejte se třemi lžičkami (15 ml) čerstvého tvarohu a obě přísady dobře propojte. Směs užívejte ihned po jídle.  Pro maximální výsledky jezte takto připravený tvaroh dvakrát denně. Konzistence tvarohu způsobí, že se bude psyllium chovat jinak a namísto změkčení stolice jí přidá na objemu a zpevní ji. Kombinace tvarohu a psyllia navíc dodá vašemu žaludku potřebná probiotika, čímž pomůže léčit i původní příčinu průjmu. Psyllium se používá i v profesionálním zdravotnickém prostředí pro léčbu průjmu u pacientů, vyživovaných trubičkou. Pokud máte nějakou formu syndromu dráždivého trakčníku nebo jiné chronické zažívací choroby, rozmíchejte 2 lžičky (10 ml) psyllia ve čtvrt litru vody a směs okamžitě vypijte. Opakujte jednou denně, dokud nedostanete své potíže pod kontrolu.  Stejného výsledku dosáhnete i při použití podmáslí nebo obyčejného mléka. Psyllium obsahuje rozpustnou i nerozpustnou vlákninu, která pomáhá čistit váš žaludek a zároveň podporuje schopnost vašich střev posunovat stolici rychleji. Zdravější žaludek bez škodlivých toxinů a pravidelně vyměšující střeva, vedou k celkově zdravější a pravidelnější funkci zažívacího systému. Dosáhnout toho můžete už po několika týdnech užívání psyllia. Večer, těsně před spaním, přidejte dvě lžičky (10 ml) psyllia v prášku do sklenice teplé vody a důkladně ho promíchejte. Směs okamžitě vypijte.  Rozpustná i nerozpustná vláknina v psylliu pomáhá čistit vaše střeva. Psyllium navíc absorbuje vodu z dalších částí střev, čímž změkčí stolici, která potom prochází střevy snáze a bezbolestně. Řitní trhliny (anální fisury) i hemoroidy (zlatá žíla, píštěl apod.) můžou vyústit v chronickou nebo akutní zácpu. Pokud budete pokračovat ve vylučování příliš tvrdé stolice, váš stav se může ve vážných případech zhoršit. Díky změkčení stolice nebude potřeba velkého rozpínání a deformace anusu, čímž dostanou starší poranění větší šanci ke svému plnému zhojení. Pokud se potýkáte se zpětným tokem žaludečních šťáv nebo jinou chorobou, jejíž příčinou je překyselený žaludek, po každém jídle vypijte směs 2 lžiček (10 ml) psyllia a 130-250 ml chladného mléka.  Mléko i psyllium pomáhají eliminovat přebytečné kysliny. Jitrocelové obaly pokryjí výstelku žaludku, střev a dolního jícnu, čímž dojde k redukci případů pálení žáhy a dalších škod, způsobených vysokou kyselostí žaludku. Psyllium také reguluje množství kyselin, které vyprodukuje samotný žaludek. Čím méně žaludečních šťáv, tím méně podráždění.

english_section_name: Part Two: Additional Digestive Uses


summary: Stůjte rovně. Vybudujte si jednoduchý a stálý ranní rituál. Přesuňte svou pozornost z kritiky na komplimenty. Ve vybraných oblastech zvyšujte svoji kvalifikaci. Udělejte si pořádek na pracovním stole. Své okolí si vybírejte pečlivě. Naučte se vyjadřovat požadavky a návrhy. Osvojte si vědomou flexibilitu ve společenských situacích.

document: Zlepšení postoje je jedna z nejdůležitějších (i když zdánlivě nesouvisejících) způsobů, jak se zbavit nejistoty. Když budete sedět a stát rovně, tělo bude mysli vysílat signál, že je připraveno a schopno akce. Stejně tak věnujte pozornost tomu, co máte na sobě. i když třeba pracujete z domu nebo v neformálním prostředí, zkuste vyměnit svou starou dobrou garderóbu za outfity, které vás budou o něco víc bavit a život vám zpestří. Rána bývají nejvíce stresující částí dne, obzvlášť, pokud chodíte do práce. V tu dobu si začínáme uvědomovat, co všechno musíme ten den stihnout a to v nás vzbuzuje obavy, že to nezvládneme. Když si vybudujeme spolehlivý ranní rituál, tyto myšlenky, které v nás po probuzení vyvolávají nejistotu, se zklidní. Získáme tak pevný bod, i když je to třeba jen vůně čerství kávy, kterou si dopřejeme po ranní sprše. Všimli jste si někdy, že když přijde na splněný úkol, věnujete veškerou pozornost jedné jediné výtce, a ignorujete chválu, která ji obklopuje? Život ve společnosti, kde se nic neodpouští, nás nutí přikládat větší význam problémům než pozitivům. Naštěstí záleží jen na vás, jak moc se soustředíte na hodnocení, známky ve škole a tak dále. Například, pokud vám nadřízený řekne něco "odvádíte vynikající práci, ale rád bych viděl složky, na kterých pracujete, uspořádané jinak", můžete (1) projevit radost z pochvaly a uznání, (2) říct, co přesně máte na své práci rádi, (3) teprve potom odpovědět na požadavek na změnu současného uspořádání práce. Když budete klást větší váhu pochvale, uvidíte, že i ten druhý pozitivně přispěje k vaší rostoucí sebedůvěře. Všimněte si rozdílu, když dáte větší váhu pochvale, než problému a porovnejte to se standardní odpovědí, kdy se jen omluvíte a slíbíte, že věci změníte podle požadavku. Je nějaká schopnost nebo dovednost, kterou jste na druhých vždycky obdivovali? Nebojte se naučit se něco, co vám vždycky připadalo užitečné. Těsnopis? Vaření kávy? Hra na klavír? Když se budete zlepšovat v dovednostech, budete se cítit jistější, protože rozvíjíte své vrozené talenty a konkrétní schopnosti, o které se můžete podělit se zbytkem světa. Nezapomeňte se soustředit hlavně na věci, které mají význam pro vás samotné. Je možné, že vám konkrétní dovednost připadá hodnotná jen proto, že si stavíte na piedestal ty, kteří ji ovládají. Hlavní myšlenkou ale je zbavit se nejistoty a pustit se do něčeho, co připadá opravdu hodnotné vám osobně. Jinak vám bude nejistota vaší volby "mám se tuhle dovednost vůbec šanci naučit?" stále podrážet nohy a ubírat sebejistotu, kterou byste učením měli naopak získávat. Když budou vaše pomůcky snadno dostupné, zmizí i mikro-chvíle nejistoty, že nemáte všechno potřebné hned po ruce. Tyto vteřiny se mohou sčítat a postupně ovlivňovat vaše větší rozhodnutí a postoje. Protože pracovní stůl je něco, nad čím určitě máte kontrolu, když budete například vědět, že sponky jsou v horním levém šuplíku spolu se sešívačkou, vaše každodenní práce bude ubíhat hladce a bez stresu. Tohle, stejně jako další triumfy při zvládání každodenních situací (utřít prach na poličkách, mít přehled o zprávách ze světa atd.) můžete a měli byste pokládat za malá vítězství. Abyste si těchto malých vítězství byli vědomi, můžete si sepsat seznam věcí, které automaticky děláte. Odměňte se za to, jak všechno zvládáte a udělejte si radost podle svého uvážení! Obklopujte se lidmi, se kterými se cítíte dobře a se vedle kterých můžete být kreativní a zkoumat sebe i své nejistoty a tak dále.protože za své pocity a jistoty zodpovídáte jen vy sami, je důležité držet si ve společnosti pevné místo. Občas to znamená, že budete muset být při vyjadřování svých potřeb asertivní a možná si dokonce držet odstup od lidí, kteří vás nepodporují a srážejí vás dolů. Upřímně si položte několik otázek: "S kým se cítím mizerně? Kdo mi dává pocit, že to, co říkám, nemá význam?" Možná budete překvapeni (a otřeseni), že lidé, které velmi milujete ukazují tendence srážet vám sebevědomí a skrývat opravdové pocity. je velmi časté, že se lidé bojí, že nebudou přijati i se svými intenzivními pocity a potřebami, i když je má každý! Cítit se jistější znamená, že musíte věřit, že budete vyslyšeni a nikoli ignorováni. Správným formulováním požadavků a návrhů ostatní lépe pochopí váš úhel pohledu, aniž by se cítili jako když jim poroučíte. Řekněme, že mluvíte s manželem o tom, kdo nakoupí na večeři a vy jste příliš unavená na to, abyste to udělala sama. Místo toho, abyste si začala stěžovat, že manžel nechodí na nákup zdaleka tak často jako vy, nebo se jinak snažila dohadovat o tom, kdo je s nákupem "na řadě", zkuste vyjádřit, že jste opravdu unavená. Můžete ten pocit formulovat jasně a otevřeně, bez výhružek požádat, zda by manžel dnes večer vaše povinnosti nepřevzal. Nesvalujte vinu na manžela a nesnažte se vzbuzovat v něm pocity viny - tím ho jenom zatlačíte do defenzivy a odmítání. Lidé nereagují dobře, když mají pocit, že jimi někdo manipuluje a nutí je něco děla, místo toho, aby mohli jednat podle svého. Lidé, kteří se chtějí cítit jistější, často mají silnou touhu zavděčit se ostatním. To může vést k popírání sebe, a k nejistotě. Na druhou stranu, stejný impuls k tomu, plnit přání druhých, vás mže vyburcovat k tomu, abyste dobrovolně vystoupili ze své komfortní zóny. Experimentováním v různém sociálním prostředí zjistíte, že dokážete mnohem víc, než si myslíte. Bude to také silný zážitek a potvrzení opravdové jistoty, kterou v životě máte - sebe sama. Může se to zdát překvapivé...jak vám snaha potěšit druhé může přinést více sebejistoty? Rozdíl je v tom, že to budete dělat vědomě. například, pokud vás kamarád pozve do nového klubu, který se vám ale zdá nebezpečný, můžete přijmout jen proto, že se obáváte, abyste se v očích kamaráda neshodili. Můžete ale tento impuls vnímat jako výzvu a připomenout si, že je to skvělá příležitost k tomu, abyste prozkoumali nové teritorium. Když si budete vědomi, že se snažíte druhého potěšit a vezmete to jako příležitost zažít něco nového, vás pocit sebejistoty a kontroly nad tím, co děláte, se zvýší.

english_section_name: Making Behavioral Changes

summary: Seznamte se se svým vnitřním kritikem. Poznejte svého vnitřního kritika lépe. Spřátelte se se svým vnitřním kritikem. Řekněte svému vnitřnímu kritikovi, kdy by si měl vzít dovolenou.

document: Váš vnitřní kritik je ten neodbytný hlásek nebo myšlenka, která se těší na každou příležitost, aby vás přiměla cítit se mizerně i kvůli sebemenší chybičce, selhání nebo nedokonalosti. Zaposlouchejte se na chvíli do svého vnitřního kritika. Občas se natolik soustředíme na to, abychom tyhle hlásky umlčeli, že si ani nestihneme poslechnout ,co se nám vlastně snaží sdělit. Zkuste mu naslouchat v nejrůznějších situacích a zaznamenávejte si témata a podobnosti, která se v jeho názorech objevují. když svému vnitřními kritikovi přiřadíte konkrétní tvář, osobnost nebo hlas, budete mu věnovat víc pozornosti a dostanete se k jádru zpráv, které vám o vás  sděluje. Pro ty, kdo mají obtíže s vizualizací postavy nebo role, která odpovídá vnitřnímu kritikovi, to může být náročné. Je to znamení, že vnitřní kritik není někdo, s kým potřebujete mít bližší vztah, ale že vaše vlastní očekávání a hodnoty nejsou naplněny. Spřátelit se neznamená, že přijmete všechno, co váš vnitřní kritik říká. Kamarád je někdo, s kým v dobrém soupeříte a kdo vás má rád bez ohledu na to, jakými změnami procházíte. Akceptujte přítomnost svého vnitřního kritika a buďte ochotní přistoupit na zápasy, ke kterým vás vyzve. Je možné, že se vám snaží tlumočit důležitou potřebu, která je nenaplněná, nebo naplněná v pokřiveném smyslu. Například pokud vám váš vnitřní kritik říká, že jste bezcenní, můžete si z toho vzít poznání, že vaše oprávněná potřeba cítit se hodnotní a užiteční není naplněna. Neprogresivní pocit vlastní zbytečnosti se tím mění v úkol naplnit svou potřebu uznání a hodnoty - a k tomu vám může úplně stačit třeba požádat o ujištěí svého partnera nebo partnerku. Jako u všech opravdových vztahů je důležité poznat, kdy je potřeba vznést námitku. Jakmile si vybudujete dobrý smysl pro to, co se vám váš vnitřní kritik snaží říct, můžete vyzvat na souboj jeho i negativitu, kterou vám zatahuje do života. Rozhodněte se vědomě změnit svého vnitřního kritika. Dejte jasný signál té části svého já, která je k vám kritická a nic dobrého vám nepřináší.

english_section_name: Eliminating Insecurities through your Inner-Critic

summary: Připomínejte si, že váš pocit nejistoty je neviditelný. Vizualizujte si chvíli extrémní jistoty. Naučte se, jak žít se svou emocionální stránkou bok po boku. Naučte se vidět na nejistotách a selháních to pozitivní.

document: Máte ve společenských situacích pocit, že každý nějakým způsobem vidí, že jste nejistí nebo nervózní? Zbytečně - naštěstí kromě vás nemá nikdo k vašim myšlenkám přístup. Když víte, že nejtvrdším soudcem jste sami sobě vy, můžete se uklidnit. I ostatní lidé okolo vás mají pravděpodobně starosti s tím, aby udělali dobrý dojem. Tato myšlenka podporuje fakt, že když jsme pod tlakem, jsme zodpovědní za svá vlastní kritéria, která pro sebe máme. Jestli jsme na tom dobře nebo špatně podle standardu druhých, nikdy nebude tak blízko vašim pocitům jako váš vlastní pohled na věc. . Představte si v co největších podrobnostech to, jak jste se cítili ve chvíli extrémní vášně a motivace, které vám dodaly neotřesitelnou sebejistotu. Vizualizace může nastartovat vaši schopnost vstoupit do té části mysli, kde uvidíte své silné stránky, stejně jako možnosti, kde je uplatníte.  Kromě vizualizace svého sebejistého já si můžete zkusit také představit nějakou postavu nebo roli. Postava, která vás podporuje a zároveň vyzývá k souboji, vám pomůže získat velkou motivaci. Když se opravdu musíte vědomě soustředit na problémy a selhání, je důležité si od nich udržet emocionální odstup, abyste se ochránili před vyhořením. Neschopnost podívat se na problémy, které vám mohou přivodit legitimní pocity nejistoty, s odstupem, může zapříčinit ještě větší nárůst těchto pocitů, které vám budou bránit soustředit se na jiné věci. Uvědomte si, že emoční odstup může být silný nástroj, kterým získáte jiný úhel pohledu na situaci i na sebe jen tehdy, když už jste záležitost prozkoumali přes své emoce. Je velmi užitečné podívat se na věc z různých úhlů, jak přes emoce, tak s odstupem. Takže odstup je užitečná technika pro ty, kdo mají tendenci reagovat emotivně. To, co je pro jednoho odpad, může být pro druhého poklad. Místo toho, abyste se snažili popřít nebo změnit své nedokonalosti si raději dejte tu práci a objevujte, jaké možnosti vám otevírají. Pamatujte, že ne vždy je tohle na první pohled vidět, a že budete možná muset trochu hádat. Například pokud jste nezískali práci, kterou jste chtěli, soustřeďte se na fakt, že teď máte možnost najít si lepší práci na plný úvazek. Pokud si děláte starosti s tím, jak vypadáte při joggingu, uvědomte si, že někdo jiný by váš vzhled třeba považoval za svůj nedostižný cíl.

english_section_name: Making Psychological Changes


summary: Pokuste se napsat adresu na pohled jako první. Nalepte adresu na pohled.

document: Ve většině případů jsou na pohledu předtištěné linky na adresu, ale občas bývá pohled úplně prázdný. Pokud si navyknete psát adresu jako první, vyhnete se situaci, kdy celý pohled popíšete a marně budete hledat místo, kam ji vtěsnat. Může se stát, že adresu napíšete propiskou špatně, nebo ji naopak úplně zapomenete napsat. Vezměte papír a načrtněte si velikost pohledu. Potom nakreslený rámeček upravte, jako by to byl nový pohled. Vpište do něj adresu, vystřihněte a nalepte ji na původní pohled, který chcete poslat.  Pošta sice nebude vaší zmatečnou adresou nadšená, ale rozhodně se pokusí pohled doručit.

english_section_name: Salvaging Mistakes

summary: Podívejte se na značky, které ukazují, kam adresu napsat. Rozvrhněte správně umístění adresy. Nakreslete okolo pěkný rámeček, ať adresa vynikne. Do pravého horního rohu nalepte známku.

document: Adresa se obvykle píše na pravou dolní polovinu pohledu. Uprostřed pohledu zpravidla bývá natištěná linka, která odděluje pravou a levou stranu. Pokud ne, představte si, že pohled dělí uprostřed pomyslná čára na levou a pravou část. A právě pravá strana je ta, kam napíšete adresu. Řada pohledů má předtištěné vodorovné řádky, na které se píše adresa. Ovšem ne všechny. Za nejlepší umístění pak tedy považujte prostředek pravé části. Pokud vyrábíte vlastní pohled z obrázku nebo fotky, nebo pokud jste si koupili pohled bez označeného místa na adresu, budete si ho muset rozvrhnout sami. Na místní poště vám poradí ohledně konkrétních poštovních pravidel; obecně ale mezi ně patří následovné body:  Strana, na kterou se píše adresa musí být rozdělena na levou a pravou část, ať už je oddělena linkou nebo ne. Levá část slouží k napsání zprávy. Poštovní adresa adresáta, známka a jakékoli další informace a označení, týkající se pošty, musí být umístěny na pravé straně. Pravá strana musí být široká alespoň 5,5 centimetrů (měřeno od pravého okraje, shora i odspoda). Pomůžete tím pošťákům najít adresu a zabráníte tím možným nedorozuměním. Můžete pak také psát až k samotné adrese, aniž by vaše zpráva zasahovala do adresy a vytvářela zmatek. Toto je standardní místo pro poštovní známky. Možná ale budete muset nalepit dokonce víc známek; záleží, kam pohled posíláte.

english_section_name: Positioning The Address Properly


summary: Hledejte příčinu. Položte své boty do blízkosti topení nebo na nějaké slunné místo a vysušte je. Kupte vložky z cedrového dřeva. Použijte parní čistič nebo využijte parního programu své pračky či sušičky.

document: Před prvním pokusem o osvěžení svých bot se na chvíli zastavte a pokuste se zamyslet nad důvodem zápachu, který se z nich line. Jestliže zjistíte, že máte nasáklé a poškozené vložky, pak je z bot vytáhněte a vysušte nebo kupte rovnou nové vložky, speciálně navržené pro zabránění růstu bakterií. Boty vyschnou rychleji, když z nich vytáhnete tkaničky a zvednete jazyk. Budete-li boty udržovat v suchu, zabráníte růstu a rozmnožování zapáchajících bakterií. Materiál těchto vložek, tedy cedrové dřevo, má antifungální účinky a pomáhá zabraňovat zápachu. Cedr má navíc osvěžující, lehké aroma, což z něj samo o sobě dělá skvělou volbu pro odstraňování nepříjemných pachů. Pára pomůže pozabíjet bakterie a houby a tím pádem také odstraní zápach. Jestliže vám nevadí, že se boty trochu namočí, za pokus to určitě stojí.

english_section_name: Freshen Shoes Naturally


summary: Použijte sérum. Jezte výživná jídla.

document: Sérum na obočí je produkt navržený speciálně pro podporu růstu obočí. Některým ženám tato séra pomohla více, než jiným – jsou vcelku drahá a nefungují hned. Pokud to chcete zkusit, kupte si klidně i sérum na řasy, které obsahuje ty samé ingredience a seženete ho i v drogerii. Posilujte růst obočí tím, že budete jíst dostatek vitamínů a minerálů pro zdravé vlasy a pokožku. Jezte hodně bílkovin, vitamínu B, železa, zinku a omega-3 mastných kyselin. Měla byste do svého jídelníčku zařadit více těchto potravin:  Ořechy, avokáda a olivový olej Mrkve, manga a batáty Libové maso a ryby Listová zelenina – špenát, kapust atd.

english_section_name: Stimulating Growth


summary: Zjistěte si, co programování systémů obnáší. Následujte tyto tři kroky pro programátory desktopových aplikací. Udělejte si úvodní kurz v lineární algebře. Udělejte si kurz v základech matematické analýzy (calculus). Udělejte si kurz v logické a/nebo diskrétní matematice. Seznamte se s různými operačními systémy. Udělejte is kurz (nebo čtěte knihy) o architektuře počítačového hardwaru. Rozšiřte své znalosti různých platforem počítačového hardwaru. Seznamte se se základy jazyka symbolických adres vašeho hardwaru/operačního systému. Naučte se jazyky ANSI C a C++ spolu s koncepty procedurálního programování. Pochopte a procvičujte standardní knihovny C/C++ na vaší vybrané platformě. Vyhledejte si online zdroje, knihy, kurzy, díky kterým se naučíte více o programování v jazyce C na vaší specifické platformě. Procvičujte tvorbu pokročilých kódů s jazyky C a C++. Naučte se pokročilý jazyk symbolických adres. Udělejte si kurz v designu operačních systémů. Načtěte si informace o vaší platformě. Procvičujte své znalosti. Naučte se programovací jazyky v tom správném pořadí.

document: Programátoři systémů se potýkají s programovací “vědou”, ne jejími specifickými realizacemi. Tím pádem se neomezujte na jednu specifickou platformu.     Například takto:  Získejte představu o tom, jak jsou operační systémy nainstalovány. Naučte se, jak nainstalovat různé operační systémy na PC (nepovinné, ale doporučeno). Nainstalujte více než jeden operační systém. Neinstalujte však žádné pomocné balíčky; místo toho pracujte čiště s holými funkcemi daného operačního systému.   Později se naučíte jazyk jiných platforem/systémů.  Věnujte speciální pozornost STL (Standard Template Library) a snad i ATL (Active Template Library).     Bude to jednodušší, pokud si vyberete operační systém Unix. Snažte se velmi dobře porozumět systému, s kterým budete později pracovat. Nejprve vytvořte malé softwarové nástroje. Obvykle je vhodné:  Vyzkoušet vytvořit vlastní malé nástroje, které už existují v systému. Vyzkoušet přesunout nástroje z jednoho systému do druhého. Tady opravdu záleží na tom, jaký jazyk se naučíte jako první. Začněte s ANSI C, ne s C++, C# či Javou a D. Posléze se naučte C++. Primární zaměření na C je z toho důvodu, že pro programování systémů je potřeba, aby programátor znal následující koncepty:  Kompilace zdrojového kódu. Nižší úroveň objektově orientovaných výstupních souborů. Binárky. Nižší úroveň programování strojového jazyka/jazyka symbolických adres. Jazyk C je považován ze jednodušší na naučení jazyka symbolických adres. Také podporuje volné vkládání kódů jazyka symbolických adres a je pouze procedurální.

english_section_name: System Programming

summary: Zjistěte si, do čeho jdete. Naučte se o různých počítačových hardwarových architekturách. Naučte se nějaký jednoduchý (dětský) programovací jazyk. Seznamte se s procedurálním programováním, objektově orientovaným programováním a funkcionálním programováním a programovacími paradigmaty. Absolvujte úvodní kurz v procedurálních programovacích jazycích. Naučte se alespoň jednu pokročilou techniku modelování, jako je UML nebo ORM. Začněte psát nějaké malé konzole nebo konzolové aplikace. Udělejte si pokročilejší kurz ve vybraném programovacím jazyku. Použijte pokročilé techniky, které jste se naučili. Udělejte si úvodní kurz alespoň v jednom dalším programovacím jazyku v jiném programovacím paradigmatu. Porovnejte ty dva programovací jazyky, které jste se zatím naučili. Naučte se koncepty vizuálního programování za použití jazyka, který jste se naučili. Začněte aplikovat své znalosti na vlastních malých softwarových projektech. Vytvořte svůj virtuální “maturitní projekt”. Rozšiřte své znalosti vizuálních frameworků/knihoven/balíčků, které jste se naučili, absolvováním pokročilých kurzů a věnováním zvláštní pozornosti detailům. Vyhledejte další balíčky/knihovny vizuálních elementů pro váš programovací jazyk a naučte se je. Udělejte si kurz v počítačové grafice (ne grafickém designu). Staňte se herním programátorem (nepovinný).

document: Většina programátorů desktop aplikací píše kódy pro obchodní společnosti, takže vám může značně ušetřit čas, když si zjistítě něco o společnostech a jejich organizačních a finančních strkturách. Může být vhodný úvodní kurz na design digitálních obvodů a v počítačové architektuře. Někteří lidé si však myslí, že je to pro začátečníky příliš náročné, takže není na škodu si přečíst dva nebo tři návody (jako je tento a tento). Posléze, jak se naučíte první programovací jazyk, se můžete k tomuto kroku vrátít. Nestyďte se jej naučit jen proto, že už nejste děti. Například vyzkoušejte programovací jazyk Scratch. Tyto programovací jazyky vám mohou výrazně ulehčit učení se vašeho prvního programovacího jazyka. Nejedná se však o povinný krok. Také jej můžete podniknout již před předchozím krokem.  Procedurální programování budete potřebovat při práci s jakýmkoliv programovacím jazykem. Navíc, procedurální programování je podle většiny programátorů nejjednodušší výchozí bod, z kterého můžete získat dobrou představu o programování jako takovém.  Můžete využít běžná malá cvičení v knihách o programovacích jazycích. Vyberte si nástroj pro psaní programů ve vašem vybraném programovacím jazyce. Před posunem k následujícímu kroku se ujistěte, že dobře chápete následující koncepty a dokážete je lehce aplikovat:  Inputting a outputting (vkládání vstupů a výstupů) informací pro uživatele v programu. Logický tok a tok řízení programů v procedurálních jazycích. Oznámení, přiřazování a porovnávání proměnných. Rozvětvující se programovací konstrukty, jako jsou příkazy "if-then(-else)" a příkazy "select/switch..case”. Iterace (opakované volání funkce) jako jsou “while..do”, “do..while/until” nebo “for..next" Syntaxe programovacího jazyka pro tvorbu a práci s procedurami a funkcemi. Typy dat a jak je manipulovat. Uživatelské datové typy (informace (records), struktury (structs), jednotky (units)) a jejich použití. Pokud váš jazyk podporuje přetížení funkce, snažte se tomu porozumět. Metody přístupu do paměti (memory access), které vámi vybraný jazyk používá (ukazatele, funkce peek, atd.) Pokud váš jazyk podporuje přetížení operátoru, snažte se tomu porozumět. Pokud váš jazyk podporuje delegáty a funkční ukazatele, snažte se jim porozumět. Objektově orientovaná paradigmata. Je doporučováno naučit se jeden programovací jazyk pro každé paradigma. Většina pokročilých programátorů to tak dělá. Obvykle je však třeba začít s jedním jazykem a snažit se procvičovat své znalosti a začít s dalším jazykem až získáte opravdovou zkušenost v programování. Vyzkoušejte jednu z následujících jazykových oblastí:  Logická programovací paradigmata. Funkcionální programovací paradigmata. Zhodnoťte jejich silné a slabé stránky. Obvykle to můžete udělat takto:  Vezměte jednoduché ukázky vaší předchozí práce v prvním programovacím jazyku a přepište je za použití druhého programovacího jazyka. Vytvořte nový projekt a zkuste do něj implementovat oba jazyky. Někdy se však může stát, že díky vaší volbě projektu a jazyků nebudete moci použít jeden z vybraných jazyků. Napište si tahák nebo shrnující tabulku, v které porovnáte podobné a odlišné prvky obou jazyků. Snažte se najít způsoby, jak napodobit prvky či vlastnosti, které jsou jedinečné pro jeden z jazyků, v druhém jazyku. Skoro všechny programovací jazyky mají verze/knihovny, které podporují vizuální programování a také podporují konzole nebo jiné podobné programování. Toho může být dosáhnuto těmito způsoby:   Naučte se základy událostmi řízeného programování. Většina vizuálního programování závisí v určité rovině na událostech a jejich řízení (pomocí vámi vybraného programovacího jazyka). Pořádně si vyzkoušejte desktopový software a snažte se mu porozumět. Většina společností zabývajících se vývojem softwaru nabízí beta verze svých produktů, které si tak můžete vyzkoušet. Mějte přehled o novinkách v uživatelském rozhraní. Čtetě články nebo návody o grafickém uživatelském rozhraní. Snažte se použít vaše znalosti v programování na problémy, se kterými se potýkáte ve vašem všedním životě. Například, napište program, který hromadně přejmenovává soubory, vizuálně porovnává textové soubory, hromadně kopíruje jména souborů do paměťového/textového soubor a podobně. Pro začátek pracujte na jednoduchých projektech. Dokončete jej a aplikujte v něm všechny techniky vizuálního programování, které jste se zatím naučili. Také se pomocí stránek na internetu naučte nejrůznější tipy a triky určené pro váš framework.  Bude se vám to hodit, pokud chcete psát přitažlivé prvky pro uživatelské rozhraní. Programování her je většinou považováno za programování desktop aplikací. Pokud se chcete stát herní programátor, tak poté, co dokončíte tyto kroky, se budete muset naučit více o programování her. Také by váš druhý programací jazyk, který jste se měli již naučit, měl být logický/funkcionální programovací jazyk (nejlépe Prolog nebo Lisp).

english_section_name: Desktop Application Programming

summary: Zjistěte si, co obnáší Web programování. Prohlédněte si spoustu různých webových stránek, abyste získali přehled o tom, jak obvykle vypadají. Naučte se nejméně jednu techniku či metodu brainstormingu a software, který je schopný implementovat danou metodu. Seznamte se se strukturou webových stránek. Udělejte si rychlokurz v počítačové grafice. Naučte se základy internetové infrastruktury. Naučte se HTML a CSS jazyky. Naučte se XML a technologie související s XML, jako jsou XSL a XPath (nepovinné, ale doporučeno). Vytvořte jednoduchou statickou webovou stránku, na které se plně obeznámíte s HTML. Naučte se skriptování na straně klienta. Dostatečně se seznamte s jazykem skryptování na straně klienta. Naučte se alespoň jede programovací jazyk na straně serveru. Jakmile se naučíte programovací jazyk na straně serveru, vytvořte svůj pilotní projekt. Pořiďte si vlastní stránky a začněte experimentovat v rámci vlastní webové stránky.

document: Webové aplikace je software, který funguje v prostředí internetu. To znamená, že aplikace jsou dostupné skrz internetový vyhledávač, jako je Firefox nebo Internet Explorer. Jelikož jsou postaveny na vrcholku internetové architektury, na modelu klient-server, tak nutně nevyžadují aktivní přístup k internetu. To znamená, že webové aplikace jsou postaveny nad standardní webové technologie, jako jsou:  HTTP FTP POP3 SMTP TCP  IP protokoly HTML XML Coldfusion ASP JSP PHP ASP.NET (Klikněte pravým tlačítkem a potom klepněte na tlačítko Zobrazit zdroj nebo stiskněte klávesu F12.) Vyhledávejte webové stránky, které jsou rozmanité, co se týče typu a jejich obsahu. Není nutné bezhlavě navštívit, co nejvíce webových stránek. Obecně však budete potřebovat navštívit alespoň jednu z následujících typů www stránek:   Korporátní webové stránky (obchodní společnosti, neziskové organizace, vládní organizace) Internetové vyhledávače (webové vyhledávače, meta vyhledávače, specializované vyhledávače, adresáře) Stránky na data mining Osobní stránky Informační stránky/internetové encyklopedie (wiki, listy s daty, technické specifikace, manuály s výpisy adresářů, blogy a deníky, zprávy a stránky tiskových agentur, zlaté stránky, atd.) Socialní sítě (socialní portály, stránky se záložkami, stránky na psaní poznámek) Stránky vhodné ke spolupráci (to zahrnuje i již zmíněné kategorie, jako jsou wiki a blogy) Například: brainstorming diagramy a MS Visio. Stránky jsou vytvářeny jako konceptuální webové diagramy, síťové mapy a navigační struktury. Zkuste se naučit ovládat alespoň jeden ze softwarových balíčků na grafický design (není to povinné, ale důrazně doporučováno). Měli byste získat základní představu o:   Základních internetových protokolech (HTTP, FTP, SMTP, a POP3 nebo IMAP4) Softwaru webového serveru (především té platformy, na které budete většinou pracovat) Softwaru na prohlížení webu E-mailovém serveru a klientském softwaru Na editaci HTML zvažte vyzkoušení práce v režimu "What You See Is What You Get" (WYSIWYG, nebo-li “co vidíš, to dostaneš”).   Většina uživatelů se učí JavaScript. Někteří se učí VBScript, ale ten není kompatibilní s většinou prohlížečů. Snažte se dosáhnout svého potenciálu používáním pouze jednoho jazyka. Pokračujte k následujícímu kroku pouze v případě, že jste dostatečně obeznámeni s vaším vybraným skriptovacím jazykem na straně klienta. Pokud se rozhodnete omezit se pouze na jeden druh serveru, naučte se programovací jazyk, který jeho software podporuje. Případně se naučte alespoň jeden programovací jazyk pro každý server.

english_section_name: Web Programming

summary: Zjistěte si, co zahrnuje programování core systémů. Pokud jste to ještě neudělali, naučte se programovací jazyk, který podporuje tvorbu opakovaně použitelných komponentů/balíčků. Udělejte si pokročilý kurz v UML a ORM. Udělejte si kurz v softwarovém inženýrství. Naučte se alespoň modulární, komponentové, objektově orientované a událostmi řízené programovací techniky a koncepty. Naučte se více o různých operačních systémech a programovacích frameworcích, které tyto operační systémy podporují. Zaměřte svou pozornost na frameworky, které jsou nezávislé na platformě a programovací jazyky a technologie. Pokud programovací jazyky, které jste se zatím naučili, mají ANSI/ISO/IEEE/W3C standardní verze, ovládněte tyto standardy. Snažte se napodobit jednoduché, delší dobu zavedené knihovny. Vyhledejte a vyzkoušejte si open-source balíčky, které jsou pro vaše pole programování. Naučte se rozdílné přístupy, které programátoři používají k distribuci a rozmístění komponentů.

document: Programátoři core systémů jsou jednoduše pokročilí programátoři, co přešli z programování aplikací na programování kódů, které mohou použít i jiní programátoři.  Většina vývojářů knihoven přinejmenším jeden z nich používá.  Čím více programovacích paradigmat a jazyků ovládáte, tím úspěšnější programátor knihoven/balíčků se stanete.   Snažte se porozumět standardním kódům, kdykoliv je to možné. Především open-source knihovny. Budete to pro vás užitečné především v počátečeních fázích vašeho studia na programátora knihoven/balíčků. Začněte s jednoduchými balíčky, jako jsou převody jednotek a středně pokročilé vědecké výpočty. Pokud studujete vysokou školu, snažte se využít ostatních předmětů, které studujete, a udělejte knihovny na základě jejich rovnic a vědeckých základů. Nejprve si stáhněte binární nebo spustitelné soubory daného balíčku. Zkuste je použít a všimněte si jejich silných a slabých stránek. Poté si stáhněte zdroj a zkuste zjistit, jak to bylo uděláno. Zkuste tyto knihovny nebo jen jejich části znovu vytvořit. Udělejte to však až poté, co jste viděli zdrojový kód. Později to můžete zkusit udělat, aniž byste se na něj podívali. V pokročilejší fázi zkuste tyto knihovny vylepšit. Obvykle se programátoři knihoven/balíčků snaží přemýšlet nad všemi problémy  rekurzivně a/nebo iterativně. Snažte se přemýšlet nad každým problém jako nad sbírkou malých problémů (sekvence jednodušších úkolů) nebo jako nad opakovaným procesem snižování scope (česky přibližně "rámec působnosti") problému do menších scope a pak nahromadění těchto scope jeden na druhý. Programátoři knihoven/balíčků mají tendenci generalizovat. To znamená, že když se potýkají s jednoduchým konkrétním problémem, tak obvykle zároveň přemýšlí nad obecnějším problémem. Vyřešením obecnějšího problému tak automaticky dokáží vyřešit i onen menší problém.

summary: Seznamte se s programováním distribuovaných aplikací. Udělejte si úvodní přehled v telefonních systémech a jejich hardware. Seznamte se se síťovou architekturou hardwaru a zaříženími, jako jsou rozbočovače, přepínače a routery. Udělejte si kurz v základech síťových protokolů. Dostatečně se naučte jazyk XML. Začněte učením se shellových skriptů. Nejprve aplikujte pouze procedurální programování za použití vašeho zvoleného skriptovacího jazyka. Použijte skriptovací jazyk, který jste se naučili, k psaní skriptů, které zprostředkují komunikaci mezi stroji. Přejděte k desktopovým skriptovacím/programovacím jazykům. Více se soustřeďte na hlavní funkce jazyka, zejména ty, které jsou na podporu sítí. Udělejte si kurz v designu distribuovaných aplikací a architektur. Naučte se něco o vytváření serviced komponentů a službách používající vámi zvolený programovací jazyk. Naučte se jeden nebo více z následujích technologií.

document: Programování distribuovaných aplikací je považováno za jedno z nejtěžších na naučení a vyžaduje široké znalosti v oblasti počítačů a komunikačních technologií. Tento krok však není povinný. Je však velmi užitečný pro pochopení síťových typologií.  Před tím, než začnete programovat distribuované aplikace však potřebujete dobré znalosti  modelu Open Systems Interconnection (OSI), Ethernet, IP, TCP, UDP a HTTP.  Pro programování na Windows to je jakýkoliv skript, který funguje s Windows Script Host. Na Linux stačí skripty Bath a Perl. JavaScript je silně doporučován pro obě platformy z následujících důvodů:   Je podporováno téměř jakýmkoliv skriptovacím hostem v kterémkoliv operačním systému (Windows Script Host podporuje JavaScript, většina Linux distribucí má balíčky na podporu JavaScript). Je považováno mnohými vývojáři za jednodušší na naučení. Má syntax odvozený od ALGOL, takže má blíže k mnohem více programovacím jazykům (např. C, C++, C#, Java a J# mají syntax odvozený od ALGOL), což je dobré vědět při výběru druhého programovacího jazyka. Díky naučení se JavaScript se seznámíte se skriptováním na straně klienta, což je dobrý bonus! Později můžete použít pokročilé programovací techniky a paradigmata podle vašeho skriptovacího jazyka a toho, co jej podporuje. Všechny skriptovací jazyky zahrnují nějaké aspekty procedurálního programování. Naučte se, co je pro to nezbytné. Jednoduchá komunikace postačí. Nejlépe k multi-paradigmatovému jazyku jako je Python. Seznamte se se základy tohoto druhého jazyka. Java je obecně považováno programátory za tu nejlepší volbu. Avšak C# se stává čím dál, tím víc populární. Java a C# jsou upřednostňovány z následujících důvodů:  Jsou to objektově orientované programovací jazyky, které chrání programátory ve velkých týmech před implementacemi detailů, jelikož oba podporují komponenty (předem sestavené jednotky kódu, které vykonávají určitý úkol a mohou být použity i v jiných programech). Podporují událostmi řízené programování, ale i OO a procedurální programování. Framework, na kterém je daný jazyk postaven, je samostatně distribuován (v případě Javy). Jsou také dostupné mnohé hotové balíčky, které se zabývají sítěmi, a to jak open-source kódy a věstavěnými frameworky; to výrazně ulehčuje programátorům práci, protože tak mohou stavět na práci ostatních. Méně se věnujte elementům uživatelských rozhraní jako je outputting (výstupy), návrh oken a techniky práce s okny, atd. Toho můžete docílit pomocí knih, online tutoriálů nebo akademických kurzů. Porozumění architektuře distribuovaných aplikací a jejich konceptů je naprosto nezbytné.  Je doporučováno se alespoň naučit jejich základy. Většina programátorů distribuovaných aplikací nekončí pouze jedním nebo dvěmi programovacími jazyky, ale umí nejméně jeden programovací jazyk pro každý operační systém. To je proto, že pokud chcete mít vaši aplikaci “distribuovanou”, měli byste poskytnout její verze pro všechny hlavní operační systémy.  Common Object Request Broker Architecture (CORBA) Simple Object Access Protocol (SOAP) Asynchronous JavaScript a XML (AJAX) Distributed Component Object Model (DCOM) .NET Remoting XML Web Services

english_section_name: Distributed Applications Programming

summary: Zjistěte si, co výzkumníci v oblasti programování dělají. Nashromážděte vědecké znalosti rovnající se čtyřletému studiu počítačových věd na vysoké škole. Vyberte si specializaci, podle vašich preferencí. Zvažte studium programování na vysoké škole. Naučte se technologie a programovací jazyky, které jsou spojeny s vaším vybraným programovacím oborem.

document: Jsou to velmi pokročilí programátoři, kteří se namísto vývoji aplikací věnují vývoji počítačových technologií jakou jsou šifrování, programovací jazyky a algoritmy data miningu. Této úrovně však málokdo dosáhne bez akademického vzdělání a dávky odhodlání. Toho můžete dosáhnout:   Samotným studiem na vysoké škole (obvyklá volba). Sežeňte si osnovu pro obor počítačových věd, kterou používá některá z vysokých škol. Učte se podle ní samostudiem nebo jednotlivé předměty absolvujte jako jednotlivé kurzy. Teoreticky tak můžete nahradit studium na vysoké škole. Obecně je však lepší zvolit si první cestu a vystudovat vysokou školu v daném oboru. Čím specifičtější budete, tím lépe. Tady je seznam několika hlavních odvětví v počítačové vědě:  Návrh algoritmů (např. vyhledávání, třídění, šifrování, dešifrování a odhalování chyb v komunikaci) Programovací jazyky/design kompilátoru/optimalizace Umělá inteligence (rozpoznávání vzorů, rozpoznávání řeči, zpracování přirozeného jazyka, neuronové sítě) Robotika Vědecké programování Superpočítače Computer aided design/modeling (CAD/CAM) Virtuální realita Počítačová grafika (Počítačová grafika je obvykle mylně zaměňována s grafickým designem nebo grafickým designem uživatelských rozhraní. Počítačová grafika je obor, který zkoumá jak zobrazit a manipulovat s grafikou v počítačových systémech.) Můžete zvážit magisterské či dokotorandské studium.

english_section_name: Programming Science


summary: Nastavte vaše paže tak, abyste se k sobě přiblížili vašimi těly. Nechte dojít ke kontaktu vašich hlav. Zmáčkněte a držte. Používejte své ruce. Pomalu se pouštějte.

document: Pokud se chcete obejmout romanticky, tak vaše hrudě a břicha by se měly dotýkat. Jedná se o úžasně příjemnou pozici, kterou zdůrazníte vaši blízkost.  Obvykle vyšší osoba obejme menší osobu kolem pasu, zatímco menší osoba položí své paže kolem krku nebo ramenou vyšší osoby. Pokud je mezi partnery velký výškový rozdíl, tak může dojít i k opaku: vyšší osoba položí své paže kolem ramen menší osoby (a přitáhne si ji tak ke své hrudi), zatímco menší osoba obejme vyšší osobo kolem pasu.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/9\/98\/Hug-Romantically-Step-1Bullet1.jpg\/v4-460px-Hug-Romantically-Step-1Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/9\/98\/Hug-Romantically-Step-1Bullet1.jpg\/v4-760px-Hug-Romantically-Step-1Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"} Položení vaší hlavy na něčí hlavu je znakem blízkosti. Při objímání posuňte svoji hlavu na stranu, takže dojde k romantickému objetí. Nedávejte ji ale příliš na stranu, protože chcete, aby se vaše tvář dotkla obličeje druhé osoby. Pokud tomu chcete dodat ještě více romantiky, tak zabořte svoji hlavu nebo i vaši tvář do hlavy/krku druhé osoby (nebo hrudi, pokud jste podstatně menší, než osoba, kterou objímáte). Romantické objetí by mělo trvat déle, než pouhé platonické objetí. Jemně se k sobě přitiskněte těsněji na dvě nebo tři sekundy. Hluboce se nadechněte a vydechněte; uvolněte se během vašeho objetí a užívejte si jej. Nezapomeňte, že vaše přitisknutí by mělo být tak silné, aby si ho ten druhý všiml, ale zas ne tak těsné, aby mu nebo jí bránilo v normálním dýchání. Není moc romantické, způsobit vašemu partnerovi závratě z nedostatku kyslíku. Otřete několikrát vaše ruce o záda nebo paže vašeho partnera. Nebo pokud je vaše ruka u hlavy vašeho partnera, tak jemně pohlaďte jeho vlasy nebo zadní stranu jeho krku. Jemné pohlazení je romantické. Rychlé pohlazení je naopak komické, pokud teda venku zrovna nemrzne a vy chcete vašeho partnera zahřát. Během pouštění se z objetí nechte své ruce na druhé osobě, takže se budete stále dotýkat i po objetí. Právě nastala ta správná chvíle si pohledět do očí, usmát se a říct: Miluji tě.

english_section_name: The Frontal Hug

summary: Přijděte zezadu. Stoupněte si za osobu, kterou chcete obejmout. Položte své paže dopředu. Nechte dojít ke kontaktu vašich hlav. Zmáčkněte a držte. Používejte své ruce. Otočte objímanou osobu.

document: Pokud chcete působit spontánněji, tak můžete překvapit svoji lásku objetím zezadu. Pokud zrovna nedělají něco důležitého, tak objetí kolem pasu a položení vaší hlavy na jejich může vést k velmi sladkému překvapení. Položte vaše tělo na jejich záda a obejměte danou osobu vašimi pažemi. Nezáleží na tom, jestli jste vyšší nebo menší. Záleží pouze na tom, kam položíte své ruce. Obvykle vyšší osoba uvolní svá ramena a použije k objetí své paže. Menší osoba může držet svá ramena rovně a nemusí je ohýbat v loktech.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e0\/Hug-Romantically-Step-7Bullet1.jpg\/v4-460px-Hug-Romantically-Step-7Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e0\/Hug-Romantically-Step-7Bullet1.jpg\/v4-760px-Hug-Romantically-Step-7Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"} Můžete položit své paže jednu na druhou, jednu před druhou nebo dokonce dosáhnout svými pažemi až k hrudi druhé osoby a držet jejich ramena; vše záleží na délce vašich paží a velikosti osoby, kterou objímáte. Jako při objímání zepředu, pokládání vaší hlavy na nějakou osobu je signálem intimity. Pokud jste vyšší než váš partner, tak můžete zabořit svoji tvář do jejich krku. Pokud jste menší, tak můžete položit svoji hlavu bokem na jejich záda. Romantické objetí by mělo trvat déle než pouhé platonické objetí. Jemně se k sobě přitiskněte těsněji na dvě nebo tři sekundy. Hluboce se nadechněte a vydechněte; uvolněte se během vašeho objetí a užijte si jej. Pro osobu, kterou objímáte, je hlazení vašich pažích přirozené a příjemné. Můžete také hladit jejich tvář nebo vlasy. Ve vaší pozici objímajícího je však důležité si uvědomit, že hlazení se může jednoduše stát poměrně intimní záležitostí. Pokud jste si tedy s danou osobou opravdu blízcí, tak je to skvělý způsob, jak začít s intimnostmi. Pokud ne, tak raději buďte opatrní. Můžete buď prolomit ledy, nebo si nalomit nos. Pomalé pohlazení je však romantické. Užijte si blízkost vašeho partnera při objetí zepředu. Potřebujete-li radu, jak na objetí zepředu, vraťte se na začátek této stránky. Užívejte si!

english_section_name: The Front-to-Back Hug


summary: Vezměte si ricinový olej. Zkuste epsomskou sůl. Pijte pampeliškový čaj. Zkuste tablety senny.

document: Tento tip skutečně funguje. Ricinový olej dráždí střeva a vyvolá téměř okamžité vyprázdnění.  Bude vám stačit jen jedna čajová lžička. Dejte si pozor, abyste to s dávkou nepřehnali, jinak byste si mohli způsobit zažívací potíže.   Vezměte si přesnou dávku uvedenou na obalu oleje. Neberte si olej přes spaním, protože byste mohli na toaletě strávit dost času. Tato sůl smíchaná s vodou působí jako projímadlo a změkčuje stolici. Smíchejte si lžičku této soli s vodou a výsledný roztok vypijte.   Zácpa by měla polevit během hodiny. Čaj ze sušeného pampeliškového kořene je skvělým lékem na zácpu. Když ho budete pít každý den, uleví se vám. Je bezpečný a zdraví prospěšný, i když neexistují žádné studie prokazující jeho účinky.  Kupte si hotový pampeliškový čaj, nebo si ho vyrobte sami. Louhujte ho asi 5 minut a oslaďte si ho trochou medu. Senna je bylina, která stimuluje svaly v okolí střeva a umožňuje snadný průchod stolice. Funguje i v případě dlouhodobé zácpy a pomůže vám pokud nic jiného nezabere. Senna má ale vedlejší účinky, takže než ji začnete brát, poraďte se s lékařem.

english_section_name: Getting Quick Relief from Constipation

summary: Jezte potraviny s vysokým obsahem vlákniny. Berte potravinové doplňky s vlákninou. Pijte švestkovou šťávu. Každý den si dejte trochu jogurtu. Pijte hodně vody.

document: Jistě už víte, že je pro vás vláknina prospěšná, ale snažíte se ji jíst ke každému jídlu? Když to budete dělat, vyhnete se zácpě. Vláknina zvětšuje objem stolice a umožňuje jí odcházet z těla. Měli byste jíst 24-36 g vlákniny denně.   Následující potraviny obsahují velké množství vlákniny a pomohou vám vyhnout se zácpě. Měli byste alespoň jednu z nich jíst ke každému jídlu:   Zelí, květák, brokolice a další košťálová zelenina Čočka, fazole, hrách Broskve, jahody, borůvky, papája Mandle, vlašské ořechy, buráky Pšenice, otruby a další celozrnné produkty Lněná semena Pokud nestačí jíst potraviny s obsahem vlákniny, kupte si nějaký potravinový doplněk. Většina z nich se prodává ve formě prášku, který se smíchá s vodou. Obsahují rostlinnou a živočišnou vlákninu prospěšnou pro lidské tělo.   Příliš velké množství vlákniny může způsobovat průjmy a další potíže, takže vždy berte pouze doporučenou dávku.   Například psylium vás dokáže snadno zbavit zácpy, protože uvolňuje stolici. Doplňky s obsahem inulinu a oligofruktózy stimulují růst prospěšných bakterií ve střevě, čímž také bojují proti zácpě. Švestky jsou přírodním zdrojem koncentrované vlákniny a obsahují také sorbitol, což je přírodní projímadlo. Pokud vám švestky chutnají, dávejte si je každé ráno sušené, nebo pijte jejich šťávu. Švestky vám pomohou uvolnit stolici a zbaví vás zácpy. Někdy je zácpa způsobena nerovnováhou střevních bakterií. Když budete jíst jogurt, který obsahuje probiotika, obnovíte správné prostředí ve střevech. Každé ráno si dejte jednu porci bílého jogurtu jako prevenci proti zácpě. Zácpa se objevuje v částech střeva, které nemají dostatek vody na to, aby jimi stolice snadno prošla. Když jste dehydrovaní, většinou máte také zácpu. Pijte dostatek vody ke každému jídlu a nezapomínejte pít ani mezi jídly.  Měli byste vypít asi 10 šálků tekutin denně.   Když budete mít zácpu, zkuste co nejrychleji začít více pít. Předejdete tím zhoršení zácpy. Každé ráno si dejte sklenici teplé vody s citronovou šťávou pro lepší zažívání.

english_section_name: Helping Your Digestion


summary: Vyberte druh cibule, který budete pěstovat. Rozhodněte, jak budete cibule sázet. Sázejte ve vhodnou dobu. Vyberte vhodnou lokalitu. Přípravte půdu.

document: Tak jak to u ovoce a zeleniny bývá, máte na výběr velké množství různých odrůd, přičemž každá z nich je známá díky odlišným vlastnostem. Rozlišujeme tři základní barvy cibulí - bílé, žluté a červené (fialové). Každá z nich má odlišnou chuť. Cibule se navíc dělí do dvou typů podle období svého růstu: dlouhodenní a krátkodenní. Dlouhodenní typ je pojmenován podle toho, že tyto cibule začínají rašit v době, kdy je den dlouhý 14-16 hodin (pozdní jaro/léto), zatímco krátkodenní cibule začínají vyrůstat v zimě a časně na jaře, kdy má den 10-12 hodin.  Dlouhodenním typům cibule se daří zejména v severnějších zemích, zatímco krátkodenní cibule dávají přednost růstu v teplejších oblastech.  Žluté cibule mají zlatavou barvu a jemně nasládlou chuť. Bílé cibule mají ostřejší a pikantnější chuť než jejich žluté příbuzné, no a konečně červené cibule - ty jsou zbarvené dočervena nabo fialova a pro svou jemnější chuť se častěji používají ve své syrové podobě. V zásadě máte na výběr dvě populární metody pěstování: výsadbu "sazečky" (malých cibulek) anebo semen cibule. Zahrádkáři dávají obvykle přednost sázení cibulek, protože bývají odolnější a zvládají horší počasí lépe než semena. Pokud si ale chcete cibule vypěstovat kompletně od začátku sami a máte trpělivost pro jejich pěstování ze semen, kdy je nejdřív necháte vyrašit v nějakých vnitřních prostorech a následně je přesadíte ven, není důvod, proč se o to nepokusit.   Další alternativou výsadby je použití předpěstovaných sazenic (řízků), ovšem tato metoda nebývá vždy úplně úspěšná a je mnohem náročnější než pěstování ze sazečky nebo ze semen. Navštivte místní zahradnictví a nechte si poradit od odborníka, která semena nebo cibulky zvolit pro úspěšné pěstování ve vašem regionu. Náročnost pěstování cibulí se může rázem zvýšit, vysadíte-li je ve špatnou dobu. Pokud je vysadíte v příliš chladném období, můžou uhynout nebo pak na jaře vyplýtvají veškerou energii na růst květů místo samotných cibulí. Jestliže se rozhodnete pěstovat cibule ze semen, vysaďte je někde uvnitř alespoň 6 týdnů před přesazením do venkovních prostor. Cibule můžete vysazovat venku od konce března či začátku dubna nebo v jakoukoli jinou dobu, kdy již teploty nepadají pod -7°C. Cibule sice nejsou nijak zvlášť vybíravé, co se místa výsadby týče, ale jisté preference přece jen mají. Vyberte lokalitu s dostatečným prostorem a přímým slunečním svitem. Když dáte cibulím dostatek místa, dokážou vyrůst do značné velikosti. Pamatujte proto, že čím více místa jim dopřejete, tím více vám vyrostou. Vyhýbejte se místům, na která vrhá stín okolní vzrostlá vegetace. Cibulím se skvěle daří ve vyvýšených záhonech, takže pokud se vám na zahradě nepodaří najít žádné vhodné místo, můžete pro ně vybudovat samostatný záhon (rám naplněný zeminou). Chce to sice trochu plánování, ale pokud si připravíte záhon několik měsíců předem, vytěžíte ze své úrody cibulí skutečně maximum. Pokud je to možné, začněte půdu kypřit a hnojit už na podzim. Jestliže je půda vaší zahrady příliš kamenitá, písčitá nebo obsahuje velké množství jílu, vmíchejte do ní trochu půdního substrátu, který vše napraví. Také byste měli změřit pH dané půdy a na základě výsledků testu přidat potřebné složky, které zajistí, aby výsledná hodnota pH byla v rozmezí 6-7.5. Testování a případnou úpravu pH byste měli provádět alespoň jeden měsíc před plánovanou výsadbou, aby měly všechny přidané složky dostatek času projevit své účinky a připravit tak půdu na nové cibulky.

english_section_name: Preparing for Planting

summary: Připravte půdu. Připravte jamky. Vysaďte cibuli. Udržujte svůj cibulový záhon. Skliďte úrodu.

document: Jakmile jste připraveni sázet, nakypřete zeminu do hloubky asi 15 centimetrů a přidejte do ní vrstvu fosforečného hnojiva. Růst cibulí podpoříte zejména hnojivem typu 10-20-10 nebo 0-20-0 (dusík-fosfor-draslík). V tuto chvíli byste již měli mít celý záhon řádně vypletý od veškerého plevelu, který by překážel cibulím v růstu. Cibulky i sazenice sázejte tak, aby na nich neleželo více než 3 centimetry hlíny; jestliže jsou cibulky příliš hluboko v zemi, jejich růst bude zbytečně omezený. Sazečky vysazujte 10-15 centimetrů od sebe. Jakmile cibulky povyrostou, můžete je přesadit dále od sebe, aby měly dostatek prostoru pro růst do větší velikosti. Semena nebo cibulky vložte do připravených jamek a zakryjte je vrstvou zeminy, zhruba 1.5-3 cm silnou. Použijte nejprve ruce a pak i nohy k pevnému udusání hlíny na povrchu vysazených cibulí - daří se jim totiž lépe v těsné hlíně. Sázení zakončete zalitím záhonu troškou vody a nyní už můžete jen čekat a sledovat, jak se vaše úroda rozrůstá! Cibulové sazenice vyžadují více vody než sazečky či semena, a proto jim dopřejte trochu vody navíc, pokud jste se rozhodli pro tento způsob pěstování. Cibule jsou sice odolné co se počasí týče, ale díky svému křehkému kořenovému systému poměrně citlivé na plevel a různé neomalené zacházení. Na jakýkoli prorůstající plevel použijte motyčku - vytrhávání plevele se nedoporučuje, protože byste s ním mohli snadno vytáhnout i kořínky cibulí a narušit tak jejich další růst. Své cibule zalévejte každý týden zhruba 2.5 centimetry vody a jednou měsíčně doplňujte potřebné živiny aplikací dusíkatého hnojiva. Měsíc po výsadbě naneste mezi jednotlivé rostliny vrstvu mulčovací kůry, která udrží potřebnou vlhkost a zablokuje růst plevele.  Chcete-li, aby byla cibule více sladká, zalévejte ji o něco více než je běžné. Jakmile začne některá cibule kvést, skliďte ji. Tyto cibule již dosáhly vrcholu a nebudou pokračovat v růstu co do velikosti, ani do chuti. Jakmile vrcholky cibulí zežloutnou, jsou plně dozrálé. V tuto chvíli musíte ohnout nadzemní části cibulí tak, aby ležely přímo na zemi. Zajistíte tím dodatečný přísun živin do vyvíjející se cibule, které by se jinak plýtvaly na růst výhonů. Po 24 hodinách by měly listy zhnědnout, což je známka toho, že můžete cibule vytáhnout ze země. Očistěte je od hlíny a listy zastřihněte na délku zhruba 3 cm. Nyní nechte cibule jeden až dva dny sušit na slunci a potom je přesuňte na suché vnitřní místo a tam je nechte dále schnout.  Cibule můžete skladovat v punčochách nebo je rozložte na sušící rošt (vypletený rám), který při sušení umožní dobré proudění vzduchu. Vydrží vám tak mnohem déle a zároveň si zachovají svojí unikátní chuť. Sladké cibule se obvykle kazí rychleji kvůli svému vysokému obsahu vlhkosti, a proto byste je měli zkonzumovat mezi prvními, než se na nich začne tvořit hniloba.  Cibule, které začínají vykazovat známky hniloby odstraňte nebo je odstřihněte a okamžitě spotřebujte, než stihnou přenést různé choroby na uskladněnou úrodu v okolí.

english_section_name: Planting Your Onions