summary: Naučte se rozlišovat mezi tím, co je skutečné a tím, co je vymyšlené. Uvědomte si, že vaše nejistota je neviditelná. Uvědomte si, že nic není takové, jaké se to zdá být. Naslouchejte svým pocitům a akceptujte je.

document: V danou chvíli probíhají paralelně vždy dvě reality: ta uvnitř vaší hlavy a ta vnější. Někdy stačí se zamyslet a všimnout si, že to, co máte uvnitř hlavy, není realita. Jde o vaše obavy a úzkosti. Když se budete cítit úzkostlivě, uvědomte si, že vaše obavy jsou jen vaší vymyšlenou realitou.   Řekněme, že jste třeba napsali svému partnerovi obsáhlou emocionální zprávu o tom, jak se těšíte na vaše zítřejší výročí a on vám odpověděl jen „OK.“ V hlavě se vám začnou točit myšlenky o tom, že mu na vás nezáleží, že za to váš vztah nestojí, že se stejně rozejdete. Musíte se umět zastavit a uvědomit si, že nic z toho není pravda. „OK“ přece neznamená, že vás partner chce opustit. Může to znamenat, že má zrovna práci, nebo že nemá náladu si s vámi psát, ale rozhodně ne to, že je s vámi nešťastný. Nejistí lidé mají tendenci soustředit se pouze na negativa a na každé situaci vidět jen to nejhorší. Zkuste se zaměřit na to, co je uvnitř vaší hlavy a postupně se zbavujte své nejistoty. Když například přijdete na večírek, kde vůbec nikoho neznáte a jste nervózní, necítíte se dobře a přemýšlíte nad tím, proč jste vůbec přišli a máte pocit, že se na vás všichni dívají. To ale není pravda. Lidé sice vidí, že jste trochu nervózní, ale nikdo vám nevidí přímo do hlavy, takže nikdo neví, jak se cítíte.   Většina lidí si myslí, že ostatní vědí, jak se cítí a že všichni poznají, že jsou nejistí. Naštěstí to není pravda. Nikdo neví, jak se cítíte! Už jste slyšeli o ženě, která nafingovala cestu kolem světa, kterou jí věřila i její rodina a nejbližší přátelé? Na Facebook nahrávala fotky ze své údajné cesty a zatím seděla doma a všechno předstírala.   Lidé vám ukazují jen to, co chtějí, abyste viděli a všichni před světem skrývají spoustu jiných věcí. Nic není ve skutečnosti takové, jaké se to na první pohled zdá být. Není důvod srovnávat se s ostatními lidmi, protože ostatní lidé vám neumožní vidět, jací skutečně jsou.  Jak řekl Svete Furtick: „Důvodem, proč bojujeme s nejistotou je to, že se srovnáváme naše zákulisní záběry s upravenými finálními záběry ostatních lidí.“   O srovnávání si ještě něco řekneme, ale měli byste si uvědomit, že ostatní lidé vám předkládají to nejlepší, ne to, co skutečně dělají a jací skutečně jsou. Někteří lidé se s nejistotou vypořádávají tím, že ji jednoduše nepřijímají. Kromě toho, že se ve vás vaše nejistota bude dusit, si také budete říkat, že vaše pocity nejsou správné. Když nebudete schopni akceptovat své pocity, nebudete schopni akceptovat ani sami sebe a budete trpět ještě větší nejistotou. Měli byste tedy přijmout všechny své pocity. Když se vám to podaří, možná se nejistoty zbavíte.  Neznamená to ale, že musíte všechny své pocity brát jako pravdu. Když si budete říkat „jsem tlustý a ošklivý,“ rozhodně nepůjde o pocity, kterým byste měli věřit. Uvědomte si, že tyto pocity máte a snažte se je změnit.

english_section_name: Changing Your Mindset

summary: Založte si soubor pro sebevědomí. Obklopte se lidmi, se kterými se cítíte dobře. Najděte si práci, která vás bude bavit. Postavte se každé překážce. To, co nedokážete akceptovat, musíte změnit.

document: Můžete si své poznámky zapisovat do notesu, nebo třeba do telefonu. Zapište si každou lichotku, kterou vám někdo řekne. Když budete potřebovat zvednout náladu (nebo klidně když budete mít chvíli volného času), pročítejte si je. Pomůže vám to cítit se skvěle.  Je snadné zaměřovat se pouze na negativa, hlavně pokud jste přirozeně nejistí. Nejistí lidé vnímají celý svět negativně a neuvědomují si ani upřímné lichotky ostatních lidí. Když si lichotky budete zapisovat, budete se nad nimi později moci zamyslet v klidu. Díky tomu se možná začnete mít raději. Mnoho lidí trpí nejistotou, protože tráví čas s nesprávnými lidmi. Když budete stále ve společnosti negativních lidí, budete také negativní. Když budete trávit více času se šťastnými lidmi, budete šťastnější.  Obklopujte se lidmi, se kterými se cítíte dobře. Nemá smysl trávit čas s lidmi, kteří posilují vaši nejistotu.  Když budete u toho, zbavte se všech přátel, se kterými se necítíte dobře. Nebojte se toho! Pokud máte ve svém okruhu lidi, kteří vám nepomáhají cítit se lépe, přestaňte se s nimi stýkat. Uvidíte, že se vám hned uleví. Není snadné ukončit toxické přátelství, ale rozhodně to stojí za to. Většina z nás v práci tráví velký kus života. Když budete dělat práci, kterou budete nesnášet, vaše mysl si bude myslet, že si nic lepšího nezasloužíte a že nemáte na to dělat něco jiného. Pokud je to váš případ, snažte se najít si novou, lepší práci. Když se vám to povede, budete ihned šťastnější.  Kromě toho je možné, že vám práce brání v tom, abyste se věnovali věcem, které vás baví. Představte si, že byste měli více času na to, co máte rádi. Jistě by se vám to líbilo. Když budete mít takovou motivaci, budete se cítit skvěle a budete mít sami sebe mnohem raději. Jakmile pocítíte své pocity, budete se jim moci postavit a vyřešit je. Co vám brání mít se skutečně rádi a být šťastní? Je to vaše váha? Váš vzhled? Vaše osobnost? Vaše životní situace? Nebo to, jak se k vám v minulosti někdo zachoval? t your personality? Your status in life? How someone treated you in the past? Až svůj problém najdete, budete ho moci vyřešit. Pokud vás trápí vaše váha, začněte hubnout, abyste se mohli cítit lépe. Pokud vás trápí vaše situace, zkuste ji změnit. Využijte svých problémů a berte je jako motivaci. Možná vám to bude stačit k tomu, abyste na sobě začali pracovat. Kdo by si byl pomyslel, že vám nejistota bude k něčemu dobrá? Lidé říkají, že byste měli akceptovat to, co není možné změnit, ale toto tvrzení má dvě strany – musíte také změnit to, co nedokážete akceptovat. Nelíbí se vám, jak vypadáte? Udělejte s tím něco! Nelíbí se vám vaše kariéra? Najděte si novou práci. Nelíbí se vám, jak se k vám chová váš partner? Ukončete vztah. Máte velkou sílu, musíte ji jen umět použít.  Nebude to snadné. Hubnutí není snadné, hledání nové práce také není snadné a rozchody nejsou nikdy snadné. Všechny tyto věci jsou ale zvládnutelné. Ze začátku to bude tvrdé, ale za nějakou dobu budete rádi, že jste to udělali. Dosáhnete sebejistoty a budete se mít mnohem raději.

english_section_name: Taking Action

summary: Nesrovnávejte se s ostatními, ale sami se sebou. Napište si všechny své pozitivní vlastnosti. Pečujte o své tělo, svůj domov a svůj čas. Určete si hranice. Když si nebudete vědět rady, předstírejte.

document: Když se budete dívat na ostatní lidi, uvidíte je vždy v tom nejlepším světle. Sami sebe ale uvidíte v tom nejhorším světle. Takové srovnávání jednoduše není fér, takže byste se mu měli vyhnout. Připomínejte si, že ostatní lidé nejsou takoví, jak se prezentují světu.  Když se budete chtít s někým srovnávat, srovnávejte se sami se sebou. Zamyslete se nad tím, zda se zlepšujete, zda jste se naučili něco nového a zda jste lepším člověkem, než jakým jste byli. Co jste se naučili? Uvědomte si, že jediným konkurentem, kterého máte, jste vy sami. Vezměte si kus papíru a pero a napište si všechno dobré, co na sobě najdete. Co se vám na vás líbí? Pište tak dlouho, dokud nebudete mít alespoň 5-8 věcí. Napište si všechny své talenty, fyzické atributy a vlastnosti.   Pokud nemůžete přijít na nic, co na sobě máte rádi (nebojte se, nejste jediní), požádejte o pomoc přátele nebo členy rodiny, kteří jistě najdou více než dost pozitivních vlastností. Spousta výzkumů potvrdila, že nás ostatní lidé vnímají lépe, než jak se vnímáme my sami.   Když se budete cítit špatně, vytáhněte si tento seznam a pročtěte si ho. Buďte vděční za všechny své skvělé vlastnosti a uvidíte, že se vám podaří zbavit se nejistoty. Pokud se chcete milovat, vaše mysl potřebuje důkazy. Kdyby se k vám někdo choval špatně, jistě byste nevěřili, že vás miluje. Pamatujte si tedy následující věci:   Pečujte o své tělo. Cvičte, jezte zdravě, dostatečně spěte a snažte se udržovat si spoustu energie. Pečujte o svůj domov. Když budete žít v nepořádku, pravděpodobně nebudete mít pocit, že dobydete svět. Kromě domova musíte pečovat i o své duševní zdraví. Věnujte se meditaci, józe a jiným relaxačním technikám. Pečujte o svůj čas. Nezapomeňte relaxovat a věnovat se věcem, které máte rádi. Když si uděláte čas na tyto dvě věci, budete šťastní a zbavíte se nejistoty. Vy sami se k sobě musíte chovat hezky, ale co ostatní? Nastavte si hranice a určete si, s čím jste ochotní se vypořádat a s čím už ne. Co už je pro vás překročením hranic? Nevíte, proč je to tak důležité? Protože máte svá práva a zasloužíte si, aby se k vám lidé chovali tak, jak si přejete. Musíte jen vědět, jaké chování očekáváte.  Dobrým příkladem je to, jak dlouho jste ochotní čekat na kamaráda, který se zpozdil. Můžete si dát například pravidlo, že nebudete čekat déle, než 30 minut. Když kamarád nepřijde, má smůlu. Váš čas je cenný a i vy máte svoji hodnotu. Když to lidi nebudou respektovat, znamená to, že nerespektují ani vás. Člověk, který k vám má úctu, přijde včas. Dokud vám to nepůjde samo, zkuste to alespoň předstírat. Je potvrzeno, že to funguje. Když budete předstírat sebevědomí, ostatní lidé si budou myslet, že jste sebejistější a schopnější a dosáhnete lepších výsledků.  Pokud tedy chcete zlepšit své sebevědomí, zkuste to hrát. Rozdíl nikdo nepozná.  Nevíte, kde začít? Podívejte se na své tělo a vědomě povolte svaly, které máte napjaté. Když jsme nervózní, naše svaly se zatínají. Když svaly uvolníte, dáte tím své mysli najevo, že je v pořádku se zklidnit.

english_section_name: Improving Your Self-Image


summary: Nenoste příliš těsné, ani příliš volné legíny. Legíny jsou v zásadě kalhoty. Nenoste k legínám nevhodné boty. Legíny musejí být dostatečně dlouhé. Nepleťte si legíny a džegíny.

document: Legíny by měly být tak těsné, aby vám obepínaly nohy, ale ne příliš těsné, aby vám pod nimi nebyl vidět každý dolíček. Dejte si pozor ale i na to, aby legíny nebyly tak volné, že se vám budou na nohou krabatit – ani to nevypadá dobře. Když budete nosit legíny ve správné velikosti, budete v nich vypadat dobře a také se budete dobře cítit.  Koženkové legíny si může obléct kdokoli, ale uvědomte si, že tento typ legín vám neodpustí žádné nedostatky a na některých typech postav nevypadá dobře. Někteří lidé si myslí, že to tak není a samozřejmě mají právo na svůj názor. Můžete klidně vyjít z domu v kalhotách a košili, ale místo kalhot si klidně můžete vzít i legíny – když nebudete odhalovat své tělo až příliš, můžete si nosit, co chcete.   Vezměte si k legínám delší top nebo sako. I v případě, že budete mít košili pod zadek, byste vypadala, že jste si zapomněla kus oděvu doma. Vezměte si k legínám šaty, sukni, nebo třeba šortky. Legíny vypadají skvěle s vysokými kozačkami, sandály, žabkami a nízkými kozačkami. Pokud si k nim ovšem chcete vzít vysoké podpatky nebo lodičky, dejte si pozor, abyste nevypadala příliš lacině.  K legínám se hodí také baleríny nebo mokasíny, ale je nutné, aby se tyto boty hodily ke zbytku vašeho oděvu. Možná máte krásné černé legíny, které vám skvěle sednou, ale po stém vyprání v pračce už nebudou vypadat tak dobře, jako když jste si je pořídila. Pravděpodobně se trochu zkrátí, nebo se vytahají na kolenou.   Když se vám stane něco takového, měla byste si tyto legíny nechat už jen na doma, nebo je nosit ve velmi chladném počasí pod kalhoty. Džegíny jsou džínové legíny, což je v podstatě něco mezi džínami a legínami, nebo jinými druhy kalhot a legínami. Těsné a úzké džegíny mohou ozvláštnit váš oděv a můžete je nosit stejným způsobem, jako kalhoty. Skvěle vypadají například v klasické modré kombinované s krémovým velkým svetrem a mokasíny.   Legíny a top k pasu je pro mnoho lidí nepřípustná kombinace, ale můžete si k legínám vzít například krátkou sukni. Džegíny jsou ovšem velmi těsné a nehodí se pro každý typ postavy.

english_section_name: Knowing the Leggings Code of Conduct

summary: Vezměte si k legínám nějaké hezké šaty. Vezměte si k legínám sukni. Vezměte si k legínám šortky. Noste vzorované legíny.

document: Vezměte si krátké letní neb jarní šaty a k nim si oblečte legíny, které se k nim barevně hodí. Tyto dva kusy oděvu by pochopitelně neměly mít stejnou barvu, ale měly by se navzájem doplňovat. Pokud mají šaty například pět barev, vyberte si legíny v jedné z těchto pěti barev.   Pokud jsou šaty divoce vzorované, vezměte si jednobarevné legíny. Můžete to ovšem udělat o naopak – vezměte si jednobarevné šaty se vzorovanými legínami a jednobarevným šátkem. Vyberte si sukni, která se k legínám dobře hodí. Barva sukně a materiál se k legínám ovšem musí dobře hodit. Pokud máte volnou sukni, vezměte si těsné triko, abyste na sobě neměla příliš mnoho volného oblečení.  Pokud je sukně vzorovaná, legíny by měly být jednobarevné. Pokud máte jednobarevnou sukni, můžete si vzít vzorované legíny, nebo zářivě barevné legíny, aby se sukní nesplývaly. Šortky s legínami vypadají hravě a uvolněně. Vezměte si jednobarevné legíny a k nim denimové, bílé, nebo černé šortky a můžete jít. Šortky by ovšem neměly být tak těsné, aby vám splývaly s legínami.   K tomuto oblečení si vezměte volnočasové boty – baleríny, sandály, nízké kozačky, nebo klidně i botasky. Nahoru si vezměte dlouhé sako a těsné tílko nebo tričko. Uvědomte si, že šortky s legínami jsou už samy o sobě zajímavé, takže si k nim buď můžete vzít spoustu vrstev a dotáhnout tento vzhled do konce, nebo byste to s dalšími kusy oblečení už neměli přehánět a vzít si něco jednoduchého. Pokud máte jednoduché a jednobarevné boty a svetr, můžete si vzít i vzorované legíny. Legíny se vzorem zebří srsti, nebo leopardí kůže, nebo legíny s hypnotickým vzorem, jsou zábavné a upoutají pozornost. Vezměte si k nim jednobarevný top, sukni, šaty, šortky, nebo boty a postavte celý svůj oděv na legínách, aby se vám jednotlivé vzory mezi sebou nebily.  Pokud máte výrazné vzorované legíny a jednobarevný top, vezměte si také výrazné šperky.

english_section_name: Wearing Leggings to Play

summary: Ujistěte se, že máte možnost do práce nosit legíny. Noste legíny z kvalitních materiálů. Nenoste do práce vzorované legíny. Vezměte si k legínám hezký top. Vezměte si k legínám dlouhý svetr. Vezměte si boty, které se k legínám hodí. Pokud v práci máte neformální pátky, vezměte si denimové legíny.

document: I ty nejhezčí legíny jsou spíše volnočasovým oděvem, takže než se rozhodnete si je vzít do kanceláře, nejprve si zjistěte, zda si to můžete dovolit.  Podívejte se, zda vaše kolegyně nosí do práce legíny, nebo sukně, které si můžete vzít k legínám. Na bavlněných legínách není nic špatného, ale pokud se potřebujete do práce trochu vystrojit, měli byste nosit sametové nebo kožené legíny, nebo legíny z tmavého denimu. Když budete mít doma různé druhy legín, ze kterých si budete moci vybrat, budete schopni si vybrat vhodný oděv i do práce.   Uvědomte si, že v práci platí pravidlo, že legíny nejsou kalhoty. Když si vezmete do práce kožené legíny a top, budete vypadat neprofesionálně a pravděpodobně se také znemožníte. Pokud se svých bavlněných legín nechcete vzdát, měli byste se držet černé barvy. Držte se černé barvy a dalších přírodních tlumených barev. Kdybyste si vzali krajkové barevné legíny, vypadali byste lacině. Divoce vzorované legíny jsou vhodné pro volný čas, ale do práce se nehodí.  Výjimkou jsou legíny s velmi jemným vzorem a tmavými barvami, například legíny s malými puntíky. Když si vezmete nějakou hezkou blůzu, pomůže vám to pozvednout legíny na vyšší úroveň. Zde je několik druhů topů a blůz, které si k legínám můžete vzít do práce:   Vezměte si vypasované sako a jednoduché košilové šaty s bavlněnými legínami. Vezměte si volný top a jednobarevnou sukni. Sukně by neměla být příliš krátká, abyste nepůsobili provokativním dojmem. Volný top by měl být hezký a formální, aby celý oděv dohromady vypadal slušně. Pokud máte dlouhý silný svetr, který vám sahá až pod konečky prstů, můžete si ho vzít k legínám. Vezměte si k němu pásek a vysoké kozačky.  Pokud si takové oblečení chcete vzít do práce, svetr musí vypadat opravdu dobře. K legínám se skvěle hodí sandály, ale na většině pracovišť sandály nejsou vhodné. V profesionálním prostředí byste sandály nosit neměli, zejména v případě, že na sobě máte i legíny.   Vezměte si vysoké nebo nízké černé kozačky. Boty by měly být uzavřené a mohou mít nízký podpatek. V tento den si smíte vzít denimové legíny, baleríny a volnou tuniku. Pokud se chcete obléci trochu lépe, vezměte si dlouhý náhrdelník, nebo zajímavý šátek. Budete vypadat hezky a trendově.  Nenoste do práce legíny s šortkami. Na výlet s přáteli je to sice vhodný oděv, ale do práce byste se takto neměli oblékat ani v případě neformálních pátků. Šortky byste si do práce pravděpodobně nevzali nikdy a to samé platí i pro šortky v kombinaci s legínami.

english_section_name: Wearing Leggings to Work


summary: Když se zdravíte s přáteli a rodinou, používejte neformální fráze. Ptejte se.

document: Následujících několik pozdravů se používá ve většině oblastí Německa.  „Hallo!“ se používá nejčastěji a znamená „Ahoj“. „Morgen,“ „Tag,“ a „Abend“ jsou zkrácené verze výše uvedených pozdravů, které se používají v určitou denní dobu. „Sei gegrüßt.“ -- Buď zdráv. (mluvíme k jedné osobě) „Seid gegrüßt.“ -- Buďte zdrávi. (mluvíme k více lidem)  „Grüß Dich“ se do češtiny překládá jako „Zdravím“. Tento pozdrav použijte, pouze pokud dotyčnou osobu znáte velmi dobře. „ß“ se někdy píše jako „ss“ a také se tak vyslovuje. Chcete-li se někoho zeptat, jak se má, nabízí se několik možností (stejně jako v češtině):  „Wie geht es dir?“ -- Jak se máš? (neformální) „Wie geht's?“ -- Jak to jde? Odpovězte: „Es geht mir gut.“ -- Mám se dobře.„Nicht schlecht.“ -- Není to špatné.   Zeptejte se na oplátku: „Und dir?“ -- A tobě? (neformální)

english_section_name: Informal Greetings

summary: Seznamte se s frázemi používanými v různých oblastech.

document: Něměcko má bohatou a pestrou historii, což způsobilo, že se v různých oblastech používají rozličné fráze a řečnické obraty.  „Moin Moin!“ nebo pouze „Moin!“ je další variantou pozdravu „Ahoj!“ na severu Německa, v Hamburku, Východní Frísku a přilehlých oblastech. Tento pozdrav mohou používat všichni v jakoukoli denní dobu. „Grüß Gott“ se překládá jako „Pozdrav pánbůh“ a můžete takto zdravit všechny v jižním Německu (Bavorsku). „Servus!“ je dalším pozdravem, který uslyšíte pouze na jihu Německa, a překládá se jako „Ahoj.“

english_section_name: Regional Differences


summary: Abyste bong doma rychle umyli, použije izopropylalkohol a sůl. Všechny části opláchněte samostatně ve vodě a usušte je. Dejte korunku a tyčinku do malých uzavíratelných plastových sáčků a naplňte je izopropylalkoholem. Naplňte bong 1-2 polívkovými lžícemi hrubé soli. Vlijte 1/2 hrnku izopropylalkoholu a bong protřepejte. Dejte do sáčků s trubičkou a korunkou trochu soli a dobře jimi protřepejte. Odstraňte jakékoliv odolné nečistoty pomocí vatové tyčinky a čističe na dýmky. Všechny části opláchněte teplou vodou. Každých několik týdnů bong vyčistěte, abyste předešli velkému hromadění nečistot.

document: Bong se zašpiní, i když budete často měnit vodu. Naštěstí se dá snadno vyčistit, především budete-li to dělat pravidelně. Vše co budete potřebovat je trocha izopropylalkoholu a soli, nebo můžete pro lepší umytí investovat do speciálních čisticích prostředků. Mezi další pomocníky pro domácí čištění, které se používají především pro rychle mytí, při kterém není potřeba odstranit velké nánosy špíny, patří:  Ocet a jedlá soda Horká voda a tablety na čištění umělých zubů. Setřete jakékoliv velké, snadno dostupné kusy nečistoty a všechny části usušte. Pokud se budete snažit mýt všechny části bongu najednou, když jsou ještě spojené, může dojít k srdceryvné nehodě, až některý z dílů spadne na zem. Snažte se vodu nevylévat náustkem, protože by se do něj mohla dostat nečistota, jejíž chuť při kouření asi cítit nechcete. Ujistěte se, že je v sáčcích dostatečné množství alkoholu na pokrytí celých povrchů těchto částí, pak je dejte na stranu a nechte je odmočit.  Když to bude možné, použijte 91% izopropylalkohol, protože odstraňuje nečistoty mnohem lépe než 70% izopropylalkohol. Jsou-li části velmi znečištěné, namočte je přes noc, aby se daly mýt snadněji. Kdykoliv to bude možné, použijte košer sůl nebo sůl s hrubými zrny. Použijte 2 polévkové lžíce, je-li váš bong větší a vysoký asi 30 cm. Sůl je pouhé brusivo, které se v izopropylalkoholu nerozpustí, takže budete moci "vydrhnout" vnitřek bongu, bez toho, abyste do něj sahali. Izopropylalkohol uvolní zbytky a odstraní zápach a sůl odstraní kousky špíny. Jednou rukou zakryjte vršek bongu a druhou ucpěte díru na trubičku a pak bong třepáním vyčistěte. Je to, jako kdyby sůl byla houbička, která stírá fleky a špínu. Až budete hotovi, nechte bong odmočit a postarejte se o trubičku s korunkou. Tím, že tyto části necháte odmočit, uvolníte nečistoty – korunka a trubička bývají často špinavější než bong. Přidejte do sáčku trochu soli a zatřepejte s nimi tak jako s bongem ve snaze dostat sůl skrz zmíněné části. Důvodem, proč použít na každou část jiný sáček je, že by se při třepání mohly navzájem poškodit. Setřete všechno, čeho jste se ještě nezbavili – po styku s izopropylalkoholem by to mělo jít snadno. Jestli to i tak  nepůjde, pokuste se části přes noc namočit a ráno je znovu zkusit očistit solí -- pak to obvykle jde lépe. Smyjte z nich všechnu sůl a izopropylalkohol a pořádně je opláchněte. Dejte je na stranu, aby vyschly a užívejte je jako obvykle. Aby se opravdu leskly, smíchejte trochu horké vody se šťávou z půlky citrónu a protřepáním bongu odstraňte skvrny od vody. Je mnohem jednodušší a rychlejší bong 5 minut vymývat, než se hodinu snažit dostat z něj velké kusy nečistot. Když budete trávit čas tím, že bong pravidelně vyčistíte pomocí soli – jednou týdně, kouříte-li pravidelně - tak vám bude sloužit dlouhá léta.

english_section_name: Cleaning a Water Bong

summary: Měli byste vědět, jaké části normální bong má. Naplňte do bongu tolik vody, aby dosahovala těsně nad trubičku. Naplňte jakékoliv filtry vodou. Chcete-li, přidejte do bongu led. Vraťte trubičku spolu s čistou korunkou na místo a vyzkoušejte, jak bong táhne.

document: Vodní bongy jsou jednoduchá, ale důmyslná zařízení. Mají několik částí, a když budete vědět trochu o tom, jak společně fungují, budete snad ze svého nebo kamarádova bongu mít co největší užitek.   Náustek: Jedná se o otvor na konci trubky, na který umístíte své rty. Až budete dávat rty na otvor ke šlukování, umístěte rty dovnitř otvoru, ne přes něj. Trochu je stiskněte a jemně je dejte do otvoru tak, že vnější strana rtů vytvoří vzduchotěsný uzávěr.  Tělo (srdce): Zde se kouř, který je připravený ke vdechnutí, hromadí. Kouření z bongu sestává ze dvou částí -- naplníte tělo kouřem, a pak ho rychlým vdechnutím na konci "vyprázdníte".  Korunka: Zde je umístěno kuřivo. Těsně před vdechnutím kouře můžete korunku z trubičky sundat, a proto se jí v angličtině občas přezdívá skluzavka.  Trubička: Malá trubka, která spojuje vodu ve spodní části bongu se spodkem korunky. Může mít na spodní části zářezy, nebo může být úplně jednoduchá. Kouř proudí přes trubičku do vody. Některé bongy trubičku nemají a místo toho mají vymodelovanou trubku, která spojuje korunku s tělem. Voda by vždy měla být nad úrovní trubičky.  Otvor (Nemusí být): Otvor na straně bongu nad úrovní vody, který se zakryje, když zapalujete korunku a odkryje, když jste připraveni kouř vdechnout. Většina bongů, které nejsou dřevěné nebo porcelánové, ale otvor nemá. Vyndejte trubičku a naplňte tělo vodou tak, aby byly všechny otvory zakryty. Vody by nemělo být příliš – má-li váš bong otvor, voda by se skrz něj neměla dostat ven. Snažte se, aby voda byla asi 1 až 2,5 cm nad spodním koncem trubičky. Jakou zvolíte teplotu vody, záleží na vás -- někteří lidé mají radši studenou, jiní teplou, a některým vyhovuje voda o pokojové teplotě.  V rozporu s tím co se říká, neznamená větší množství vody, že bude kouření lepší. Natáhnout vzduch přes vodu není pro plíce jednoduché, takže více vody znamená jen více námahy. Vyzkoušejte množství vody tak, že se přes náustek rychle, hluboce nadechnete – voda by měla vybublat nahoru, ale neměla by se dostat k ústům. Perkolátory neboli filtry jsou malé přídavky v hrdle a v těle, které kouř ještě více filtrují. Záleží na skláři, jaký budou mít tvar: mohou být rozvětvené jako stromy, kruhovité, nebo se může jednat o vroubkované trubky nebo zaoblené kopule. Jejich účel je ale stejný -- poskytují více vzduchu a vody k rozptýlení a ochlazení kouře. Naplňte filtry dostatečným množstvím vody, aby všechny otvory na vzduch byly pokryty několika milimetry vody. Možná budete muset místo trubičky filtrovat náustkem. Led schladí kouř a spousta lidí věří, že se tak snadněji inhaluje. Vyndejte trubičku, abyste ji nerozbili, až budete led vkládat a opatrně dejte trochu do vody, abyste ji schladili.  Některé bongy mají "držáky na led" – sklo těla bongu se pak k sobě ze stran přibližuje tak, abyste na něj mohli položit kostky ledu. To nutí kouř projít studeným vzduchem v těle bongu, takže se těsně předtím, než se vám dostane do úst, ochladí. Na druhou stranu má spousta kuřáků v těle radši horkou vodu, protože pára pomáhá přenést do plic vlhkost. Záleží na tom, co vám více vyhovuje. Dýchejte jako byste normálně kouřili, jednou s nasazenou korunkou a jednou bez ní. Dostává se vám voda k ústům? Pokud ano, měli byste trochu odlít. Bublají při vdechování všechny filtry? Jestli ne, přidejte trochu více vody, aby se při vdechování tvořily po stranách skla velké, plástvovité bubliny.

english_section_name: Preparing the Bong

summary: Nedominantní rukou bong pevně držte. Neprodyšně rty spojte na vrchu náustku. Držte při šlukování zapalovač u vrcholku korunky. Až zažehnete korunku, tak zapalovač oddalte, ale nepřestávejte s vdechováním. Sundejte korunku nebo odkryjte otvor a šlukujte kouř velkým, hlubokým nádechem. Okamžitě vydechněte. Předtím než bong pošlete dál, zbavte se zbývajícího kouře.

document: Většina lidí bong pevně drží za hrdlo, které dobře padne do rukou. Spodek je často v klíně nebo na rovném povrchu. Nováčci by vždy měli dodržovat toto pravidlo: Bong by měl být na rovném povrchu (třeba na stole), abyste minimalizovali možnost, že spadne a rozbije se. Je možné, že jste viděli nějaké zkušenější kuřáky kouřit z bongu, který nebyl na ničem položen, ale když nejste připraveni, tak by vám mohl spadnout.  Nemáte-li nic rovného, na co byste bong mohli položit, dejte si ho na břicho, nebo mezi nohy, je-li dostatečně velký. Má-li bong otvor, jedním prstem ho zakryjte. Když to neuděláte, bude do bongu vtahován vzduch z vnějšku a ne z korunky, takže v něm nebude žádný kouř. Ujistěte se, že otvor zvládnete bezpečně odkrýt. Je neslušné rty dát na náustek zvenčí. Rty našpulte a opatrně je strčte dovnitř náustku. Ujistěte se, že je celý náustek uzavřený, protože jinak nebudete moct kouř šlukovat. Udržujte dobrou bongovou etiketu tím, že si utřete pusu, osušíte rty a umísíte je přímo do náustku, a ne všude okolo něj. Díky tomu vytvoříte vakuum a neposlintáte celý vršek bongu, což by při příští inhalaci bylo nepříjemné. Volnou rukou zapalovač zapalte a pomalu ho nakloňte nad korunku. Přitom začněte šlukovat, abyste do korunky "dostali" plamen a zapálili kuřivo. Nechcete-li vdechovat výpary ze zapalovače, nebo nechcete-li prostě být obtěžováni mnohými pohybujícími se částmi, zkuste zapálit konopný knot. Konopný knot je organický knot, který se pálí pomalu a nezhasíná. Zapálíte konec, jako u svíčky, a použijete ho k zapálení korunky. Až bude bylina zapálena, začne žhnout a tělo bongu se naplní kouřem. Důležité je šlukovat pomalu. Neměli byste však kuřivo šlukovat tak, aby se v těle bongu nahromadil kouř.  Až bude kuřivo zapálené, zůstane zapálené při tom, jak jím budete protahovat vzduch, takže se vznítí i zbytek korunky. Přímý plamen je potřeba jen asi na 1-2 sekundy. Až vám začne docházet dech, přestaňte. Dech by vám před inhalováním kouře dojít neměl -- měli byste v plicích mít ještě dostatek vzduchu na jeden rychlý, velký nádech. Aby se kouř dostal do plic, musíte nechat proudit čistý vzduch, který kouř vytlačí nahoru a do plic. Sundejte korunku rukou, která držela zapalovač, nebo sundejte prst z otvoru. Přitom se rychle, zhluboka nadechněte a šlukujte kouř. Mnoho začínajících kuřáků má problém odhadnout, kolik vzduchu jim ještě pro tento konečný nádech zbývá. Nejste-li si jistí, sundejte korunku, až se naplní tělo bongu, ale před tím, než se vám kouř dostane do krku. Nemá význam kouř v plících zadržovat, protože většina příjemně působících složek se absorbuje okamžitě. Vraťte korunku na trubičku, a nebo ji, pokud jste dokouřili, umyjte. Mnoha kuřákům připadá zbylý kouř "zatuchlý" a neradi ho kouří. Takže foukněte do trubičky, aby se zbývající kouř dostal nahoru a náustkem ven. Nikdy nevydechujte zpět do vrchu bongu, protože se tím většinou dostane otvorem nebo trubičkou ven voda, která může namočit korunku a zničit zbývající kuřivo.

english_section_name: Taking a Hit

summary: Sundejte korunku z bongu, abyste ji naplnili. Odstraňte z korunky popel nebo velké zbytky. Rozdělte kuřivo a odstraňte z něj veškerá semínka, stonky nebo listy. Naplňte korunku kuřivem. Umístěte korunku na trubičku bongu.

document: To proto, abyste při tom omylem vše nepřevrhli. Nejprve se ujistěte, že se skrz korunku dostane dostatečné množství vzduchu. Trochu na korunku zafoukejte a ujistěte se, že vzduch cítíte tam, kde se korunka napojuje na trubičku na druhé straně. Pokud vzduch projde na druhou stranu snadno, je vše tak, jak má být. Pokud ne, odstraňte nečistotu, která se na korunce mohla usadit, něčím špičatým jako zavíracím špendlíkem nebo pentilkou. Dostatečné proudění vzduchu je důležité pro dobrý, mléčně zbarvený kouř. Rozdělte kuřivo na malé kusy asi o velikosti velkých drobečků. Pokud kuřivo melete pomocí mlýnku, napřed si ho prohlédněte a vyjměte veškerá semínka a stonky. Semínky, stonky a listy by se kouř znečistil, takže je nejlepší je vyndat. Rozhodnete-li se použít mlýnek, měli byste jím mlet jen zběžně a nahrubo. Najemno namleté kuřivo se může dostat do těla bongu a zhasnout předtím, než stihne vypustit svůj dobrý kouř. Občas se tomu říká "ucpání korunky." Neplňte ji přes vrchní hrany, protože by kouř pak místo do bongu proudil ven. Má-li korunka ve spod velký otvor, odtrhněte větší kousek kuřiva (jako 4-5mm "útržek") a díru jím ucpěte. Tím předejdete tomu, aby se bylina natáhla do trubičky. Korunka nesmí být plná tak, aby kuřivo vypadávalo, ani tak přeplněná, aby nemohl proudit vzduch. Měli byste nandat spíše středně až méně kuřiva. Cílem je dát do korunky co největší možné množství kuřiva, které stále dovolí při každém inhalování vzduchu proudit. Dejte ji natěsno, ale příliš na ni netlačte. Pokud bong nemá otvor, budete muset za účelem šlukování korunku z bongu sundat.

english_section_name: Packing the Bowl

summary: Do bongu neslintejte. Po každém potažení utřete náustek nebo otvor na vdechování tričkem nebo rukávem. Zapalte jen okraj korunky, ne všechno kuřivo. Když už v korunce nezbude nic jiného než popel, vymyjte ji. Až se změní barva vody, vyměňte ji.

document: Při několika prvních natahováních z bongu se snadno stane, že při šlukování upustíte slinu. Jedná se ale o špatnou kuřáckou etiketu. Nikdo nechce při přenechávání kontroly relaxačním účinkům kuřiva myslet na něčí sliny. Abyste do bongu neslintali, zkuste se řídit následujícími radami:  Pokud cítíte, že vám začíná téct slina, přestaňte s inhalováním, zhasněte obsah korunky druhým koncem zapalovače a zavřete pusu. To udělejte, zatím, co pusu máte stále v původní poloze bez toho, abyste ji od náustku oddálili. Pokuste se spolknout co nejvíce slin bez toho, abyste vydechli. Přestaňte natahovat a zhaste korunku.  Sundejte pusu z náustku bez toho, abyste vydechli a zakryjte náustek otevřenou dlaní. Utřete si pusu do rukávu a zkuste to znovu. Asi budete s přáteli, ale to neznamená, že byste vše neměli udržovat čisté. Kouříte-li s dalšími lidmi, je neslušné vykouřit celý obsah korunky. Zeptejte se majitele bongu, jestli na korunku "naložili pro jednoho," což by znamenalo, že na ní dali kuřivo, které stačí jen pro jednu osobu. Jestli ano, můžete zapálit celý obsah korunky. Jestli ne, měli byste vyzkoušet "rohování:"  Oheň ze zapalovače nasměrujte na hranu korunky a dovnitř ho nakloňte jen zlehka. Pokuste se na vršku zapálit co nejméně kuřiva, protože nezapálené chutná nrjlépe. Střed a strany se zapálí samy od sebe, takže další člověk v řadě bude mít "svěžejší" kuřivo. Opakujeme, že nikdo nechce kouřit odpad, takže to nedovolte. Vraťte korunku osobě, která ji předtím naplnila. Buďto ji naplní znovu, nebo rozhodne, že je hotovo. Při filtrování nečistot z kouře se voda zbarví do hněda a začne nepříjemně zapáchat. Po každých 7-10  inhalováních byste bong měli rychle opláchnout – nebo ještě častěji, jde-li vám o lepší chuť a čistější kouř. Když bong budete často vyplachovat, bude také jednoduší ho pak vyčistit.

english_section_name: Practicing Bong Etiquette


summary: Napomozte pučení květů před Vánoci snížením teploty. V noci v místnosti, kam jste umístili rostlinu, musí být tma. Jakmile uvidíte, že se tvoří pupeny, přidejte světlo a vlhkost.

document: Pokud chcete, aby vám o Vánocích kaktus rozkvetl, vystavte ho dostatečnému světlu, upravte teplotu a zalévejte zřídka. Pokud se takto zařídíte, můžete načasovat pučení, jak se vám zlíbí.  Vánoční kaktus je termo- a fotoperiodická rostlina, takže začne pučet ve chvíli, kdy jsou dny a noci zhruba stejně dlouhé a kdy teplota klesne dlouhodobě na zhruba 10 až 15 °C. Pokud ovšem teplota klesne níž, rostlina vám nevykvete. Od září, října byste měli kaktus umístit do chladné místnosti, kde bude teplota stále na teplotě plus mínus 10-12°C. Nevystavujte ji teplotám pod nulou. Pokud ji vystavíte chladu začátkem listopadu, měla by rozkvést okolo Vánoc. Během podzimních měsíců vánoční kaktus umístěte na místo s nepřímým, ale jasným slunečním světlem během dne a úplnou tmou v noci. Kaktus vyžaduje být potmě dlouho - alespoň 12 hodin bez přerušení.  Aby vám kaktus vykvetl na svátky, začněte s nočním režimem zhruba v polovině října. Po 6 až 8 týdnů ho každý večer ho umístěte na 12 hodin do temné místnosti, dokud neuvidíte, že se začínají tvořit pupeny. Ideální místo je nevyužívaná koupelna nebo skříň. V tomto období zalévejte velmi opatrně. Zalévání mírně omezte. Po vyschnutí hlínu v květináči nezavlažujte úplně; navlhčete pouze několik vrchních centimetrů, protože pokud náhle důkladně zalijete kořeny, mohou poupata, květy a dokonce i listy opadat. Po napučení, můžete ukončit "dobu temna". Měli byste kaktusu znovu začít dodávat vlhko, světlo, vodu (pochopitelně jen přiměřeně) a teplo. Jinými slovy, pokračujte tam, kde jste před pár měsíci přestali.  Pokud kaktus vypučí příliš brzy, můžete růst poupat zarazit snížením teploty. Po uplynutí potřebné doby znovu přidáte na teplotě a poupata budou pokračovat v růstu.

english_section_name: Getting a Timely Bloom

summary: Vánoční kaktus pečlivě zalévejte. Přizpůsobte zalévání ročnímu období. Kolem října se zaléváním přestaňte. Dejte pozor na opadávání poupat.

document: Péče o tuto rostlinu může být ošemetná, protože ji nesmíte zalévat ani moc málo, ani příliš mnoho:  Vánoční kaktus není kaktus pouštní, ale tropický. Na rozdíl od většiny pouštních kaktusů tento kaktus nesnáší dobře úplně suchou půdu. Pokud je půda příliš suchá, pupeny opadají a rostlina seschne. Stačí, když se půdy dotknete prsty; pokud je na dotyk suchá, je čas ji zalít. Pokud vánoční kaktus budete zalévat příliš, mohou se na listech objevit bílé hnilobné skvrny a listy pravděpodobně odpadnou. Aby dobře rostl, měla by být zemina rovnoměrně vlhká. Základní pravidlo je lepší méně vody než více.  Když rostlinu zaléváte, zalijte ji důkladně. Než ji budete znovu zalévat, zkontrolujte že svrchní dva, tři centimetry půdy jsou zcela suché. Kromě zalití půdy dodejte vláhu rozprašovačem i listům. Zalévejte kaktus podle prostředí, ve kterém se nachází, i podle ročního období. Vhodný způsob zalévání je tento:   Suché prostředí, venku: při teplém, slunečném počasí zalévejte každé dva, tři dny.  Vlhké prostředí nebo uvnitř: zalévejte každý týden. Pokud chcete podpořit pučení, zalévejte rostlinu během podzimu a zimy méně často. S příchodem října můžete zalévání ukončit. V listopadu můžete začít opět zlehka zalévat. Pokud je u vás sucho, můžete květináč postavit na tác plný vlhkých oblázků. Všechny tyto postupy napomohou rozkvětu okolo Vánoc.  Jediné další období, kdy byste měli přestat se zaléváním, je po rozkvetení. Tentokrát přestaňte zalévat zhruba na 6 týdnů, ať si rostlina odpočine. Poté, co se objeví nové výrůstky, můžete znovu začít zalévat. Jedna z věcí, která vás na vánočním kaktusu může opravdu frustrovat, je opadání čerstvých pupenů. Na vině může být řada různých důvodů. Obvykle jím je přílišné zalévání, ale může jít i o nedostatečné vlhko nebo málo světla.  Pokud k tomuto dojde, zalévejte rostlinu méně a půdu pohnojte. Přesuňte kaktus dále od radiátoru nebo teplovzdušného ventilátoru na místo, kde bude mít trochu více slunečního světla.

english_section_name: Watering Your Christmas Cactus

summary: Vánoční kaktus potřebuje jasné, ale nepřímé světlo. Pokud žijete v suchém prostředí, poskytněte rostlině zdroj vlhkého vzduchu. Použijte květináč a půdu, která se dobře zavlažuje. Aby vám kaktus lépe rostl, použijte hnojivo.

document: Umístěte ho na místo, kde bude mít dostatek světla (například blízko okna), ale nebude vystaven přímým slunečním  paprskům; nadměrné světlo a teplo může zarazit růst a popálit listy. Dejte také pozor, ať není v blízkosti průvanu, ale ani zdrojů tepla, jako je krb nebo teplovzdušné ventilátory.  V létě tuto pokojovou květinu přeneste ven do stínu. Měla by být na místě, kde se teplota příliš neodchyluje od pokojové teploty, což je zhruba 18 až 20°C. Chladnější noci ale na druhou stranu můžete využít pro napučení. O pučení si řekneme víc v poslední části článku. Pokud rostlinu umístíte blízko okna obráceného na sever nebo východ, nemusíte si s přímým světlem dělat hlavu. Pokud ji ale umístíte k oknu směřujícímu na jih nebo západ, rozptylte světlo například záclonami. Můžete blízko ní například postavit tácek s vodou, která při vypařování dodá kaktusu potřebnou vlhkost. Případně můžete celý květináč dát na misku naplněnou štěrkem, zalitým do poloviny vodou.  Ideální vlhkost vzduchu je 50 to 60%. Pokud se tomu vaše prostředí blíží, mělo by to kaktusu stačit. Jako květináč vám postačí obyčejný levný květináč z květinářství, můžete použít i plastový květináč na orchideje. Navíc byste měli mít dostatečně velký květináč, ve kterém se dobře drží voda. Na dno vložte středně velké kameny tak, aby rostlina obalená zeminou byla alespoň dva centimetry ode dna. Pro naplnění květináče použijte směs ze tří části zeminy a jedné části písku. Případně můžete použít směs z jedné části zeminy, dvou částí rašeliníku nebo kompostu a jedné části písku nebo perlitu. V obou případech ho pak zalijte přibližně do 5 cm vodou pokojové teploty a vložte do něj rostlinu obalenou zeminou. Po zhruba 12 hodinách vylijte případnou přebytečnou vodu. Tento postup opakujte pokaždé, kdy budete potřebovat rostlinu zavlažit - to ale záleží hodně i na tom, v jakých podmínkách ji pěstujete. Potřebu vláhy můžete sledovat pomocí vložení kontrolního kolíku. Květinám, které rostou, byste měli ošetřit hnojivem na pokojové rostliny. Nejlepší doba je po 2-3 prvních týdnech. Pro určení množství hnojiva a času, po kterém můžete hnojení opakovat, se řiďte pokyny uvedenými na etiketě.  Hnojení je důležité, pokud chcete rostlinu udržovat v dobrém stavu; v opačném případě se může v kloubech odlamovat. Obecně by se měla hnojit 2-4x do roka hnojivem 20-20-20, zhruba měsíc pře vypučením byste ji ale měli přestat hnojit (což obvykle znamená poslední hnojení koncem října).

english_section_name: Choosing Your Spot, Soil, and Set-Up

summary: Prořezejte kaktus zhruba měsíc po odkvětu. Vánoční kaktus můžete rozmnožit odstřižením krátkých částí kmene ve tvaru písmene Y. Přesazujte vánoční kaktus co dva, tři roky.

document: Podpoří to nový růst, obzvláště pokud si předtím měl čas trochu odpočinout. Po uvadnutí květů vánoční kaktus nevypadá nejlépe. Můžete ale jako někteří pěstitelé s prostříháním počkat i déle, přibližně do března, kdy začne znovu růst.  Jak už bylo řečeno, po odkvětu přestaňte zhruba na 30 dní kaktus zalévat. Začněte se zaléváním znovu, až uvidíte nové výrůstky. Každá část by měla sestávat ze dvou, tří spojených dílů. Nechte je nejdřív trochu vyschnout a pak je zastrčte každou zvlášť do 8centimetrových květináčů se stejným typem půdy, v jakém dosud vyrůstaly. Výhonky by měly být zahrnuté půdou zhruba do poloviny prvního dílku. Zalévejte je střídmě, aby nezačaly hnít. S odnožemi zacházejte jako s dospělou rostlinou. Zhruba po 4 až 6 týdnech se zakoření a začnou znovu růst. Rostou pak velmi rychle a během dvou až tří týdnů začnou vstřebávat vodu a živiny. Poté, co vyroste první celý dílek, můžete rostliny pohnojit. Pokud kořeny nenapadne hniloba nebo jiná choroba, měla by rostlina být schopná růst bez problémů několik let. Přesazení je také nutné v případě, že kořeny zaplní celý květináč, nebo pokud v půdě už nezbývají žádné živiny. Většinou se přesazuje na jaře.  Při přesazování použijte vždy novou, čerstvou zeminu. Těch několik korun navíc za hlínu stojí za to; kaktus v nich poté stráví pěknou dobu. Vánoční kaktus je živá bytost stejně jako vy, takže si zaslouží to nejlepší. Nejlepší doba na přesazení je od února do dubna, zhruba jednou za tři roky. Nepřesazujte ho ale do příliš velkého květináče; vánoční kaktus kvete nejlépe, když má místa jen tak akorát.

english_section_name: Caring for Your Cactus Post-Bloom


summary: Uvědomte si výhody napařování obličeje. Dejte vařit vodu. Napařte si obličej. Přidejte přísady.

document: Napařování pročišťuje vaši pleť do hloubky a čistí póry, protože nečistoty vypotíte během procedury, což zahrnuje pupínky, černé tečky, atd. Navíc, napařování také hydratuje vaši pleť do hloubky a vnější vrstvy obličejové pokožky a pomáhá redukovat vaše póry. Vodu musíte připravit hodně horkou, aby efektivně napařila váš obličej, takže uvařte vodu v čajové konvici, nebo na sporáku. Horkou vodu můžete nalít do velké mísy, nebo do umyvadla. Chvíli počkejte, aby voda trochu vychladla a nepopálila vám obličej.  Pokud používáte mísu, ujistěte se, že je vhodná pro vroucí vodu. Dejte obličej nad mísu po dobu 2-5 minut. Aby pára neunikala, a přímo pročistila vaše póry, dejte si přes hlavu ručník a vytvořte stan. Pro vylepšení vaší páry, otevřete pytlík zeleného čaje, a obsah vysypte do vody. Také byste mohli přidat esenciální oleje, například levandulové.

english_section_name: Using a Steam Treatment

summary: Uvědomte si, jak je důležité používat pleťovou masku. Najděte si správnou masku. Vyrobte si vlastní masku. Aplikujte masku.

document: Maska více pročistí póry, a odstraňuje z pleti nečistoty. Také můžete použít hydratující masku, která přidá hydratační složky do vaší pleti. Pokud máte mastnou, akné náchylnou pleť, měli byste si pořídit masku s obsahem jílu, nebo síry, pro vyčištění nečistot, například Nügg hydratující pleťová maska. Pokud nechcete utrácet peníze za pleťovou masku, můžete si vyrobit vlastní. Smíchejte ½ lžičky avokáda, ½ lžičky medu, ½ lžičky jogurtu, 1/8 lžičky droždí, ½ lžičky brusinkové, jablečné šťávy, nebo čaje a vše dejte do mixéru. Mixujte, dokud směs není krémová a smíchaná dohromady.  Zde je několik dalších možností, pro různé typy pleti:   Pro normální až suchou pleť: Smíchejte 1/3 hrnku kakaa, ½ hrnku medu, 3lžíce smetany, a 3 lžíce ovesných vloček. Pro normální až mastnou pleť: Smíchejte ½ hrnku malinového pyré, ½ ovesných vloček, a ¼ hrnku medu. Vetřete si masku do pleti, vyhněte se očím a ústům. Masku nechte působit po dobu 10-15 minut. Nicméně, nenechte ji zaschnout do drobivé podoby. Masku smyjte pomocí horké vody a jemné žínky.   Pokud cítíte pálení, nebo hřejivý pocit při nošení masky, odstraňte ji. Vaše pleť pravděpodobně začíná být podrážděná. Když si omýváte pleťovou masku, nesnažte se ji drhnout z obličeje, místo toho ji spláchněte obličeje teplou vodou.

english_section_name: Applying a Mask

summary: Pochopte důležitost hydratování. Vyberte si hydratační přípravek. Zvažte pořízení hydratačního přípravku s SPF. Naneste si hydratační přípravek.

document: Hydratování je klíčová součást jakékoliv péče o pleť. Protože hydratační produkty hydratují pleť, pomáhají jí vypadat zdravě, hladce a svěže.  Hydratování má také dlouhodobé výhody. Hydratace je to, co umožňuje pleti špičkový výkon, to znamená, že pleťové buňky se rychle opravují a přeměňují se na nové. To má velké proti-stárnoucí účinky v dlouhodobém hledisku. Studie ukázaly, že lidé, kteří hydratují pleť, mají méně vrásek,, než lidé se suchou pletí. Musíte si vybrat hydratační přípravek, který se hodí k vaší pleti. Pokud máte mastnou pleť, hledejte pleťová mléka, nebo gely místo krémů. Pokud máte suchou pleť, hledejte krém, který má v sobě více oleje. Čím větší obsah oleje má, tím lépe se bude absorbovat do pleti a hydratovat tkáně. Pokud máte smíšenou pleť, zkuste pleťová mléka bez kyselin, jako Cetaphil, Aveeno, Neutrogena, nebo Lubriderm.  Vyhněte se příliš lehkým hydratačním přípravkům po pleťové proceduře. Vaše pleť byla právě vyčištěná do hloubky a bude potřebovat doplnit tekutiny. Pokud ne, nedostatek tekutin v pleti způsobí začátek nadměrné produkce kožního mazu a ucpe vám póry, což povede k akné. Slunce efektivně škodí našim pleťovým buňkám a tajemství svěží a mladě vypadající pleti jde ruku v ruce se zahrnutím hydratačních přípravků se sluneční ochranou do vaší denní péče o pleť.   Snažte se najít hydratační přípravek s SPF15-30 (sluneční ochranný faktor). Nedávné studie dokázaly, že produkty s vyšším SPF nejsou více efektivní, navíc nemusí mít tak vysoký SPF jak říkají.   Jedna možnost je Oil-free pleťový krém od Neutrogeny s SPF ochranou, nebo Superdefense Daily Dense pleťový krém SPF 25 od Clinique. Pomocí prstů jemně vmasírujte hydratační přípravek do kůže tak, abyste ho nanesli i do všech záhybů. Nezapomeňte hydratovat i krk- pleť na krku si také zaslouží vaši pozornost!

english_section_name: Moisturizing Your Face


summary: Buďte méně kritičtí. Neanalyzujte zbytečně své interakce. Uvědomte si, že nejste středem vesmíru.

document: Někteří lidé, kteří sami sebe popisují jako „asociální“ neustále kritizují jak sebe, tak ostatní. Vyhýbají se společenským situacím, protože se na jednu stranu bojí, že je ostatní lidé budou odsuzovat a na druhou stranu jsou (paradoxně) extrémně kritičtí k ostatním lidem. Pokud chcete být společenštější, musíte akceptovat fakt, že všichni lidé bez ohledu na to, jak působí zvnějšku, mají jak pozitivní, tak negativní vlastnosti. To, čím se sebejistí lidé liší od nejistých lidí je přístup, který mají sami k sobě. Sebejistí lidé se soustředí na pozitivní vlastnosti sebe i ostatních lidí, zatímco asociální lidé se soustředí pouze na své chyby a na chyby lidí ve svém okolí.   Napište si seznam svých pozitivních vlastností. Nezapomeňte zahrnout jak vnitřní (intelektuální, emocionální), tak vnější (fyzické) vlastnosti. Naučte se připomínat si tyto pozitivní vlastnosti každý den a zbavujte se všech negativních myšlenek, které o sobě máte tím, že si za každou negativní myšlenku řeknete dvě pozitivní. Přestaňte si o sobě myslet, že jste stydliví, plaší, nebo asociální. Čím častěji budete tato slova používat, tím více v sobě podpoříte představu, že nejste schopní komunikovat s ostatními lidmi. Pokud vás tato myšlenka děsí, uvědomte si, že vaše vnímání ostatních závisí nejen na nich, ale také na vás. Pokud chcete být společenštější, musíte si začít důvěřovat a věřit, že to dokážete. Připomínejte si, že společenské chování je volba, ne neměnná vlastnost. Akceptujte fakt, že jsou lidé z podstaty dobří. Existuje sice spousta zlých lidí, ale musíte si uvědomit, že lidé mohou být také milující, laskaví a akceptující. Když tomu uvěříte, budete se těšit na seznamování s novými lidmi a nebudete se jim vyhýbat. Když budete zbytečně příliš přemýšlet, nebudete schopní si užívat komunikaci s lidmi. Ze začátku to pro vás možná nebude snadné, ale je důležité se těchto zlozvyků zbavit a odstranit zbytečné předpoklady. Také přestaňte analyzovat to, co se již stalo.   Místo toho, abyste se soustředili na to, co se mohlo pokazit, nebo jak jste se ztrapnili, přistupujte ke každé nové situaci s čistým štítem a pozitivním přístupem. Když se budete zamýšlet nad minulými interakcemi s lidmi, soustřeďte se na pozitivní věci a přestaňte myslet na ty negativní. I v případě, že nešlo o nejzajímavější komunikaci ve vašem  životě, se snažte najít alespoň jednu pozitivní věc na každé interakci, i kdyby to mělo být něco tak malého, jako to, že se vám podařilo někoho rozesmát. Je zajímavé, že stydliví lidé, kteří mají pocit, že jsou nechtění a neviditelní, si také často myslí, že je ostatní lidé neustále sledují a kritizují. Tento zvláštní paradox je to, co jim brání cítit se příjemně a otevřeně v přítomnosti ostatních lidí. Neznamená to, že byste si měli připadat nedůležitě, ale spíše že byste si měl uvědomit, že jste sami svým nejhorším kritikem. Pamatujte si, že ostatní lidé mají spoustu svých starostí a nemají čas ani chuť vás neustále kritizovat.  Uvědomte si, že lidé jsou tak ponoření do svých vlastních životů a komunikací, že nemají čas všímat si, že jste se ztrapnili, řekli něco hloupého, nebo jste někdy nevypadali naprosto dokonale. I v případě, že si toho všimnou, je velmi nepravděpodobné, že jim na tom nějak záleží, protože mají své vlastní problémy. Uvědomte si, že se všichni lidé do určité míry cítí stejně jako vy. I ti nejvíce společenští lidé jsou někdy nejistí a mají strach, že se před ostatními ztrapní. Jediným rozdílem mezi nimi a vámi je to, že se tito lidé rozhodli to riziko podstoupit a dobře se bavit, místo aby se strachovali o to, jak na ně budou ostatní reagovat.

english_section_name: Overcoming Reservations


summary: Naučte se, jak lékaři diagnostikují PCOS. Objednejte se k lékaři. Mluvte s lékařem o vašich příznacích. Které léčebné postupy můžete očekávat. Dávejte svému lékaři otázky.

document: Mezi nejčastěji používaná diagnostická kritéria pro PCOS jsou "Rotterdamská kritéria." Diagnózu PCOS mohou určit, když jsou přítomny dvě z následujících kritérií:   Zvýšení hladiny androgenů. Androgeny jsou hormony produkované jak muži, tak ženami. Nicméně, v současné době jsou na vyšší úrovni u mužů. Zvýšení hladiny androgenů u žen může vést k symptomům, jako jsou: hirsutismus (abnormální nebo nadměrný růst vlasů) akné androgenní alopecie (plešatost nebo řídnutí vlasů/ztráta podle mužského vzoru)  přibývání na váze, a to zejména kolem břicha     Ovulační disfunkce. Nejčastějším příznakem ovulační dysfunkce je nepravidelný menstruační cyklus. Časté krvácení (častěji než každých 21 dní), může být znamením ovulační dysfunkce. Občasné krvácení (méně často než jednou za 35 dní), může být také znamením ovulační dysfunkce.    Syndrom polycystických ovárií.  Vaječníky musí být vyšetřeny ultrazvukem. Váš lékař vám bude kontrolovat vaše vaječníky pro:  Oboustranné rozšíření (>10 cc) Množství a velikost folikulů (obvykle 12 nebo více, 2-9 mm) Více folikulů podobné velikosti Periferní poloha folikulů, které mohou vypadat jako perlový řetízek Neexistuje žádný test, který může potvrdit diagnózu PCOS. Váš lékař bude muset provést několik vyšetření a testů. Váš obvodní lékař nebo váš gynekolog obvykle provede základní vyšetření a testy. On nebo ona vás také může odkázat na odborníka pro další testování.  Pokud máte PCOS, máte potíže s početím a chcete otěhotnět, může vám být doporučen reprodukční endokrinolog. Tito lékaři se specializují na léčbu PCOS s cílem zvýšení plodnosti. Pokud máte PCOS, ale nechcete otěhotnět, nebo nemáte potíže s početím, můžete být kontrolována pouze endokrinologem. Protože PCOS může způsobit mnoho příznaků, je důležité informovat svého lékaře o všech příznacích, se kterými jste se setkala. I když si nemyslíte, že máte příznaky spojené s PCOS, řekněte svému lékaři o všech příznacích, které máte. Ujistěte se, že jste také vašemu lékaři poskytly úplnou lékařskou historii. Ujistěte se, že zmíníte, pokud členové rodiny nebo příbuzní mají v anamnéze diabetes, inzulínovou rezistenci nebo příznaky zvýšení hladiny androgenů. Váš lékař bude provádět několik vyšetření a testů, které pomáhají určit, zda máte PCOS. Můžete očekávat tyto postupy, které je třeba udělat a to buď  vaším obvodním lékařem, nebo gynekologem, nebo endokrinologem.  Zdravotní historie. Váš lékař se bude ptát na vaše menstruace, hmotnost a další příznaky. Bude se pravděpodobně také ptát, zda máte příbuzné, kterým byl diagnostikován diabetes, inzulínová rezistence, nebo PCOS. Fyzické vyšetření. Pravděpodobně vám bude změřen krevní tlak, BMI a růst vlasů. Další příznaky PCOS, jako je akné a vypadávání vlasů, může být také zkontrolováno během této zkoušky. Vyšetření pánve. Váš lékař může chtít zkontrolovat otok nebo výrůstky. Obvykle jsou tyto zkoušky manuální (lékař používá jeho nebo její ruce ke zkoumání pánevní oblasti) a pomocí ultrazvuku.  Krevní testy. Obvykle vám váš lékař zkontroluje hladiny androgenů a glukózy (cukru) v krvi. Může také požádat o sběr moče na analýzu. Jakmile jste byla diagnostikována s PCOS, existuje několik otázek, na které se možná budete chtít zeptat svého lékaře. Zvažte následující otázky:  Jaké léky jsou k dispozici, které mohou zlepšit mé příznaky? Existují léky nebo léčebné postupy, kterými mohu zlepšit svou schopnost otěhotnět? Co musím udělat, abych zvládla tento stav s mými jinými zdravotními potížemi? Jaké vedlejší účinky mohu očekávat od mé léčby? Jaké dlouhodobé zdravotní dopady jsou pravděpodobné, vzhledem k PCOS?

english_section_name: Talking With Your Doctor

summary: Zvažte hormonální antikoncepci. Zeptejte se vašeho lékaře na lék Metformin. Poraďte se se svým lékařem o lécích na plodnost. Poraďte se se svým lékařem o gonadotropinech. Zvažte In vitro fertilizaci (IVF). Zeptejte se svého lékaře na chirurgickou laparoskopii. Udržujte pravidelnou komunikaci s lékařem.

document: Pokud nechcete otěhotnět, domluvte se s lékařem na hormonální antikoncepci. "Kombinace" antikoncepční pilulky, která obsahuje estrogen a progestin, může pomoci regulovat menstruační cykly, snížit mužský hormon a pomoci uklidit akné. Mohou také snížit riziko endometriální rakoviny. Kožní náplasti a vaginální kroužky, které obsahují tyto hormony, mohou také přicházet v úvahu. Váš lékař vám pomůže najít správnou možnost právě pro vás. Léky, které obsahují pouze progesteron, nabízejí některé výhody kombinované antikoncepce. Pomohou vám zvládnout menstruace a snížit riziko karcinomu endometria. Nicméně, nepomohou s příznaky souvisejícími se zvýšením androgenu, jako je akné a růst vlasů. Metformin (Glucophage, Fortamet, atd.) je perorální lék na diabetes 2 typu.Váš lékař může předepsat metformin k léčbě inzulínové rezistence a snížení hladiny inzulínu ve vašem těle. Výzkum rovněž naznačuje, že metformin může pomoci s hladinou cholesterolu v krvi a redukcí hmotnosti. Osoby s historií onemocnění jater nebo srdce nemusí přijmout metformin dobře. Je důležité informovat svého lékaře o historii jakéhokoli onemocnění jater nebo srdce. Váš lékař vám může předepsat léky na stimulaci ovulace. Poraďte se se svým lékařem o zdravotním stavu nebo příznacích aby pro vás mohl najít nejlepší lék.  Váš lékař vám může předepsat clomiphene (Clomid, Serophene) nebo letrozole (Femara). Jsou to perorální léky, které budete užívat v první části vašeho menstruačního cyklu ke stimulaci ovulace. Pravděpodobně budete ovulovat do 5 – 10 dnů po požití clomiphenu nebo letrozolu.  Měli byste informovat svého lékaře, pokud máte endometriózu, děložní myomy, historie onemocnění jater nebo štítné žlázy. Nežádoucí účinky clomiphenu nebo letrozolu mohou zahrnovat návaly horka, bolesti hlavy, bolest/citlivost prsou.  Také byste si měli být vědomi toho, že 7-10 ze 100 těhotenství, které vzniknou z terapie clomiphenu nebo letrozolu, mohou být vícečetná. Dvojčata jsou nejčastější.  Pokud clomiphene nefunguje sám o sobě, může váš lékař předepsat kombinaci metforminu a clomiphenu. . Pokud clomiphenová léčba nefunguje, váš lékař může předepsat gonadotropiny. Gonadotropiny jsou hormony, které stimulují vaječníky ke zvýšené produkci folikulů (cysty, které obsahují vajíčka). Injekce obvykle začínají druhý nebo třetí den menstruace a trvají  7 -12 dní. Tyto procedury mohou být drahé, proto se poraďte s vaším reprodukčním endokrinologem a ujistěte se, že jsou pro vás to pravé.  Gonadotropinové injekce mají relativně vysokou úspěšnost. Až 50% žen, které ovulují po gonadotropinové terapii a nemají jiné faktory ohrožující jejich plodnost, otěhotní během 4 až 6 ovulačních cyklů.  Až 30% těhotenství po gonadotropinové terapii jsou mnohočetná. Většinou jsou to dvojčata, v 5% případů to mohou být trojčata nebo výcerčata.  Promluvte si se svým lékařem o vedlejších účincích. Většina nežádoucích účinků je minimální, ale v některých případech mohou být vážnější. V 10 -30% gonadotropinových pacientů může dojít k mírné formě Ovariálního hyperstimulačního syndromu (OHSS) a k závažné formě asi v 1% případů. V závažných případech, OHSS může způsobit nevolnost, zvracení, nárůst hmotnosti, krevní srážlivost a jiné závažné příznaky. U IVF se oplodněné vajíčko chirurgicky umístí do dělohy. Je to velmi efektivní. Nicméně, IVF může být často drahé a je obvykle považováno za jednu z možností, kdy méně nákladné léčby nefungují. Promluvte s vaším lékařem, zda jste dobrý kandidát pro IVF.  Lidé s PCOS reagují silně na léky na plodnost, proto mají často vyšší riziko vícečetných porodů. IVF umožňuje nejvyšší stupeň ovládání možnosti vícečetných porodů. IVF může způsobit Ovariální hyperstimulační syndrom (OHSS), který může být závažný a v extrémně vzácných případech může být dokonce smrtelný. Laparoskopický ovariální drilling (návrty), nebo diathermie vaječníků, je typ chirurgické léčby, který může pomoci stimulovat ovulaci u žen s PCOS. Není to běžné a je to obecně považováno za poslední možnost pro ženy, u nichž jiné léčby plodnosti selhaly.  Ovariální návrt se provádí v celkové anestezii. Chirurg klinicky ničí část vaječníku pomocí laserů nebo jiných zařízení. Tím se snižuje množství produkce testosteronu vaječníky, které mohou zvýšit vaše možnosti na ovulaci.  Některé studie naznačují, že asi 50% žen je schopno do roka od tohoto postupu otěhotnět, alespoň za nejlepších možných podmínek.  Ovariální drilling má vážná rizika, včetně infekce, vnitřního krvácení, poranění vnitřních orgánů a zjizvení. Vždy promluvte se svým lékařem o rizicích a nežádoucích účincích, než se rozhodnete pro tento postup. Při užívání jakýchkoliv léků nebo léčby, je důležité úzce spolupracovat s lékařem. Je to zvláště důležité, pokud užíváte reprodukční léky nebo terapii. Okamžitě kontaktujte svého lékaře, pokud zjistíte jakékoliv vedlejší účinky vašich léků. Pokud navštěvujete více lékařů v souvislosti s vaší PCOS, jako je obvodní lékař, gynekolog a endokrinolog, ujistěte se, že všichni byli informováni o vašem zdravotním stavu. Pokud zaznamenáte jakékoli příznaky nebo vedlejší účinky léčby, ujistěte se, že jsou všichni poskytovatelé zdravotní péče informováni.

english_section_name: Understanding Medication and Treatment Options

summary: Rozpoznejte společné fyzické příznaky PCOS. Rozpoznejte psychické příznaky PCOS. Zjistěte, zda trpíte neplodností.

document: PCOS vykazuje celou řadu příznaků. Tyto příznaky se mohou lišit ženu od ženy. Ne všechny ženy budou mít všechny příznaky. Příznaky PCOS jsou často podobné jako u jiných onemocnění, jako jsou onemocnění štítné žlázy a Cushingův syndrom. Měli byste se poradit se svým lékařem, aby byla správně určena diagnóza. Mezi běžné příznaky PCOS patří:  nepravidelné menstruační cykly akné nepravidelný růst vlasů v typicky "mužských" místech, jako je hrudník, záda a obličej řídnutí vlasů nebo mužská plešatost obezita nebo přibývání na váze a to zejména kolem pasu neplodnost bolest v pánevní oblasti Váš lékař bude schopen určit příznaky, které vy určit nemůžete, jako je hladina androgenů v krvi nebo vysoká hladina cholesterolu. Několik studií ukázalo, že ženy s PCOS mají vyšší prevalenci deprese. PCOS je také spojováno s vysokou mírou úzkosti a záchvaty paniky. Deprese a úzkost mají mnoho příčin, z nichž většina jsou komplexní. Přítomnost deprese nebo úzkosti nevede k určení PCOS. Nicméně, měli byste okamžitě vidět lékaře, pokud zaznamenáte příznaky deprese nebo úzkosti.  Příznaky deprese se ženu od ženy liší. Ženy s depresivní poruchou nemusí nutně mít všechny tyto příznaky. Nicméně, mezi časté příznaky klinické deprese patří: Přetrvávající pocity smutku, prázdnoty, nebo bezcennosti Pocity beznaděje Podrážděnost Únava a málo energie Změny chuti k jídlu Změny spánkových návyků Problémy se soustředit a pamatovat si Ztráta zájmu o věci, nebo činnosti, na které jste zvyklí Sebevražedné myšlenky nebo akce   Příznaky úzkosti se také mohou lišit. Nemusíte mít všechny tyto příznaky. Nicméně, mezi časté příznaky úzkostné poruchy (jako protiklad k občasnému pocitu úzkosti) patří: Pocity paniky, nervozity nebo strachu Změny spánkových návyků Potíže se soustředěním Fyzické příznaky, jako je bušení srdce, sucho v ústech, svalové napětí, nevolnost a závratě Nervozita nebo neklid Dušnost nebo potíže chytit dech   Je také pravděpodobnější, že ženy s PCOS mohou trpět poruchou příjmu potravy. Pokud budete mít nechráněný sex (tj., nepoužíváte žádnou formu antikoncepce) po více než jeden rok a nebyly jste schopny otěhotnět, poraďte se se svým lékařem.  Neplodnost může způsobit mnoho podmínek a faktorů, takže neplodnost sama neznamená, že máte PCOS. Nicméně, PCOS je často viníkem. Kolem 30% problémů s neplodností jsou způsobeny mužskou neplodností. Dalších 30% jsou kvůli ženské neplodnosti. Zbývající případy mají nejasné příčiny, nebo mohou být výsledkem neplodnosti obou partnerů.

english_section_name: Understanding PCOS and Infertility

summary: Pochopte roli inzulínu. Jezte stravu s nízkým glykemickým indexem. Cvičte. Přestaňte kouřit. Léčba nežádoucího ochlupení.

document: Inzulín je hormon, který vyrábí slinivka břišní. To hraje významnou roli v regulaci metabolismu. Váš trávicí systém rozebere sacharidy, jako jsou cukry a škroby, na glukózu (cukr). Inzulín umožňuje vašemu tělu absorbovat a využít glukózu jako energii. Ženy s PCOS mají obvykle onemocnění, které se nazývá inzulinová rezistence.Inzulinová rezistence způsobuje, že hladina glukózy v krvi stoupá, místo aby byla absorbována v těle. To může způsobit prediabetes a diabetes 2 typu. Obezita u žen s PCOS může dosáhnout až 80%. Protože ženy s PCOS mají potíže zpracováním inzulínu, je důležité, aby jedly stravu, která nezpůsobuje velké výkyvy hladiny cukru v krvi.  Omezte zpracované potraviny a potraviny s velkým množstvím přidaného cukru. Tyto potraviny nabízejí málo živin a mohou ovlivnit hladinu cukru v krvi.  Sledujte vaše kalorie. Možná budete chtít konzultovat s dietologem nebo odborníkem na výživu optimální množství kalorií. Pokud máte obezitu související s PCOS, snížení příjmu kalorií vám může pomoci zhubnout.  Jezte komplex sacharidů. Nedoporučuje se výrazně omezit sacharidy. Místo toho vybírejte komplexní sacharidy, jako jsou celozrnné obiloviny, ječmen, hnědá rýže a fazole. Tyto sacharidy jsou bohaté na vlákninu a jsou tráveny pomalu, takže nezpůsobují obrovské výkyvy v hladině inzulínu.  Jezte dostatek čerstvé zeleniny a ovoce. Ovoce a zelenina mají vlákniny a dostatek základních živin, jako jsou vitamíny a minerály. Cvičení může pomoci zrychlit hubnutí a snížit riziko diabetu a kardiovaskulárních komplikací. Cvičení také může pomoci regulovat hladinu cukru v krvi.  Dejte si za cíl cvičit nejméně 30 minut denně mírné fyzické aktivity, jako je aerobní cvičení. Studie prokázaly, že fyzická aktivita činí vaše svaly více citlivé na inzulín. To může pomoci snížit hladinu glukózy v krvi. Cvičení může také pomoci vašim svalům absorbovat glukózu bez nutnosti inzulínu.  I malý úbytek na váze, mezi 5%-7%, dostatečně sníží hladinu androgenu a tím může pomoci obnovit plodnost. Studie ukazují, že ženy kuřačky, mají vyšší hladinu androgenu než nekuřačky. Kouření také může zhoršit insulinovou rezistenci. Mnoho žen trpících PCOS mají nadměrný nebo nežádoucí růst chlupů. Léky, které vám lékař předepíše, mohou pomoci snížit tento příznak. Depilace voskem, holení a vytrhávání může být dostatečné pro mnoho žen pro snížení nežádoucího ochlupení. Nicméně, můžete také odstranit nežádoucí chloupky pomocí následující procedury:  Laserové odstranění chloupků. Laserové odstranění chloupků je velmi běžný postup, který může trvale odstranit nežádoucí chloupky po 3-7 ošetřeních. Laserové odstranění chloupků musí být provedeno odborníkem. To může být velmi drahé, a obvykle není kryto pojištěním.  Elektrolýza. Elektrolýza trvale odstraňuje nežádoucí chloupky teplem nebo chemickými látkami. Toto ošetření musí být provedeno odborníkem. Elektrolýza může být úspěšnější v trvalém odstraní chloupků, než laserové odstranění.

english_section_name: Establishing Healthy Lifestyle Habits


summary: Upravte si teplotu a nastavení trysek tak, abyste se mohli pohodlně umýt. Nastavte se. Umyjte si anální oblast a/nebo genitálie.

document: Pokud má bidet nastavení na horkou i studenou vodu, pusťte nejprve horkou vodu. Až poteče horká, přidávejte postupně studenou, dokud nedosáhnete požadované teploty. Při pouštění vody si dávejte pozor, protože mnoho bidetů má velmi silné trysky, které není snadné ovládat. Možná budete muset ovládání držet po celou dobu.   V klimatech, kde je stále velké horko, například na Blízkém Východě, byste měli nejprve pustit studenou vodu. Voda se nebude muset ohřívat a kdybyste pustili jako první horkou vodu, mohli byste si opařit svá citlivá místa. Podívejte se, kde přesně se nachází tryska na vodu, jinak byste mohli dostat překvapení v podobě neočekávané sprchy. Pokud máte bidet, který má trysku uvnitř mísy (kvůli předpisům je to například v Anglii velmi nepravděpodobné), dejte si nad ni ruku a buď zatlačte páku dolů, nebo mezi kohoutky. Posaďte se, nebo si dřepněte k proudu vody tak, aby vám voda dopadala na místa, která si chcete umýt. Můžete nad bidetem stát, nebo se na něj posadit. Většina bidetů ovšem nemá sedátka, na která byste si mohli sednout, takže budete muset sedět na okraji. Některé bidety nemají trysky, ale pouze kohoutek, kterým si můžete naplnit mísu, jako například vanu. V tomto případě se budete muset umýt rukama. Pokud máte bidet s tryskou, můžete nechat veškerou práci v podstatě na proudu vody. Pokud máte bidet s kohoutkem, budete si muset trochu ušpinit ruce. V každém případě byste si ovšem měli rukama důkladně umýt části těla, které máte ušpiněné. Po použití bidetu si pochopitelně můžete umýt ruce.  Měli byste používat jak bidet, tak toaletní papír. Můžete použít nejprve bidet a potom papír, nebo papír namočit do vody a utřít se s ním.

english_section_name: Cleaning Yourself

summary: Osušte si pokožku. Opláchněte bidet. Umyjte si ruce.

document: Některé bidety mají zabudované vzduchové trysky, které můžete použít. Na ovládání byste měli najít tlačítko „Dry.“ Pokud takové tlačítko nemáte, osušte se toaletním papírem. Většina bidetů má vedle sebe toaletní papír nebo ručníky, kterými si máte utřít genitálie nebo ruce. Někdy se tyto ručníky ovšem používají k otření body, která při použití bidetu nastříkala kolem. Po použití bidetu pusťte trysky na nízký tlak, abyste opláchli mísu a očistili ji. Jde o základní slušnost, kterou byste měli prokázat ostatním lidem, kteří budou bidet používat. Než z koupelny odejdete, měli byste vypnout trysky bidetu. Když ho necháte téct, budete plýtvat vodou. Umyjte si ruce mýdlem a vodou, jako po použití toalety. Pokud nemůžete najít mýdlo, použijte cokoli, co budete mít po ruce.

english_section_name: Following Up

summary: Nejprve použijte toaletu. Najděte si bidet. Nasedněte si na oddělený bidet. Aktivujte bidet zabudovaný v sedátku toalety.

document: Bidet slouží k tomu, abyste se v něm umyli po použití toalety. Můžete použít také toaletní papír, ale klidně můžete použít jen samotný bidet. Někteří lidé si myslí, že bidet je hygienickou náhražkou toaletního papíru, ale mnoho lidí používá oboje. Bidet je někdy přímo vedle toalety, většinou u zdi. Vypadá jako nízké umyvadlo, nebo toaleta s kohoutkem. Mnoho moderních bidetů je ovšem zabudováno přímo do sedátka toalety, abyste nemuseli přesedat na další zařízení.  Toto jsou základní dva typy bidetů – oddělené bidety se používají v Evropě, zatímco bidety spojené s toaletou jsou běžné v Asii.  Oddělený bidet: Tyto bidety jsou oddělená zařízení, která najdete většinou těsně vedle toalety. Někdy jsou ovšem i na opačné straně místnosti, nebo v jiné místnosti.  Nejprve budete muset použít toaletu, potom vstát a přejít k bidetu. Tento typ bidetu je původním bidetem, který se objevil v 18. století v Evropě.   Bidet spojený s toaletou: Mnoho koupelen v Asii a Americe nemá dostatek prostoru pro samostatný bidet, takže se novější toalety vyrábějí se zabudovaným bidetem. Díky tomu nebudete muset z toalety vstávat, abyste se mohli umýt. U většiny oddělených bidetů si můžete vybrat, zda budete sedět směrem ke kohoutku, nebo zády k němu. Většinou je jednodušší sednout si směrem ke kohoutku, abyste mohli snadno ovládat teplotu a proud vody. Díky tomu uvidíte, jak voda teče, takže se umyjete snáze.   Pokud na sobě máte kalhoty, budete si je muset svléknout, abyste mohli nasednout na bidet. Pokud si je nechcete svlékat úplně, svlékněte si jen jednu nohu, abyste mohli na bidet nasednout obkročmo. To, jak na bidet budete nasedat závisí na umístění trysek a na tom, kterou část těla si chcete umýt. Pokud si potřebujete umýt přední část těla, bude lepší sednout si čelem ke kohoutku a pokud si potřebujete umýt zadní část těla, bude lepší sednout si zády k němu. Najděte si na dálkovém ovladači toalety, který je většinou vedle na zdi tlačítko „Wash.“ Za vámi ze sedátka vyjede a tryska, která vám teplou vodou opláchne genitálie a anální oblast.  Až budete hotovi, stiskněte tlačítko „Stop.“ Tryska se opláchne a zatáhne se zpět do sedátka toalety.

english_section_name: Mounting the Bidet


summary: Usmívejte se na posluchače. Buďte sebevědomí a věřte své prezentaci. Udržujte oční kontakt. Snažte se nebýt monotónní. Gestikulujte rukama. Dobře prezentaci uzavřete. Na své místo se vraťte s úsměvem.

document: Když přijde na prezentaci, nic do ní publikum nevtáhne tolik, jako starý dobrý úsměv. Buďte veselí; chystáte se přece své spolužáky naučit něco nového, co předtím neznali. Studie prokázaly nakažlivost úsměvu ; to znamená, že když se usmějete, je pro ostatní těžké nezačít se usmívat také. Jestliže tedy chcete svou prezentaci zvládnout hladce, přinuťte se k úsměvu. Ostatní vám to oplatí a možná se tak začnete usmívat doopravdy. Když přednášíte před třídou, vlastně vám tím učitel na chvíli přenechává svou práci. Je pak jen na vás, abyste se přesvědčili, že všichni rozumí tomu, co jim zrovna říkáte. Sledujte pečlivě, jak se k výuce učitelé staví, protože právě učitelé jsou skvělými řečníky a prezentátory.  Představujte si svůj úspěch před, během i po skončení prezentace. Buďte pokorní, není potřeba chovat se namyšleně, ale představujte si svůj úspěch ve všech částech svého projevu. Nenechte si do hlavy vsunout myšlenku na neúspěch. Z mnoha důvodů je vaše sebevědomí stejně důležité jako informace, které se snažíte publiku předat. Nesmíte šířit klamavé informace nebo odbýt svůj výzkum tématu, ale to, za co budete hlavně hodnoceni, a co si vaši posluchači z prezentace odnesou  pro sebe, bude úroveň vašeho sebevědomí. Jestliže potřebujete své sebevědomí trochu postrčit, myslete v širším měřítku. Prezentaci pravděpodobně zvládnete do 10 nebo 15 minut. Co taková prezentace znamená z dlouhodobého hlediska? Nejspíš nic moc. Snažte se ze sebe dostat to nejlepší, ale když začnete upadat do nervozity, vzpomeňte si, že v životě jsou mnohem důležitější okamžiky než ten, co právě prožíváte. Není snad nic nudnějšího, než poslouchat prezentaci, jejíž autor má hlavu skloněnou k podlaze nebo do pomocných poznámek. Uvolněte se. Publikum je tvořené spolužáky, s kterými přece mluvíte pořád; mnluvte k nim úplně stejně i při prezentaci. Dejte si za úkol podívat se na každého v místnosti alespoň jednou. Tak si budou všichni připadat skutečně zapojení do prezentace a navíc budete vypadat velmi přesvědčivě a jako že víte, o čem mluvíte. Musíte publikum zaujmout, ne ho uspat. Buďte během prezentace živí a mluvte o tématu, jako by to byla ta nejzajímavější věc na světě. Spolužáci vám za to budou vděční.  Modulace hlasu je jakási dynamika, kterou praktikují například rádioví moderátoři; Je to třeba záblesk vzrušení v hlase, když mluvíte o něčem zajímavém. Neměli byste znít, jako by před vás najednou skočil rozzuřený lev, ale na druhou stranu ani jako při setkání s veverkou. Pracujte se svým hlasem a udržte tak prezentaci zajímavou. Používejte ruce během svého projevu a zdůrazňujte tak důležité body. Udržíte tak zájem publika. Také tím trochu rozptýlíte svou nervozitu. Asi už jste někdy slyšeli závěry prezentací typu "hmmm, nóó, to by bylo asi tak nějak všechno..". Závěr je zároveň vaše poslední šance udělat na posluchače dojem. Včetně učitele. Prezentaci můžete na konci zatraktivnit třeba nějakou statistikou nebo zkuste něco kreativnějšího. Může to být takřka cokoli, z čeho publikum pozná, že je prezentace u konce.  Zkuste říct nějakou historku, třeba i nějakou s osobnějším sdělením. Příběhy se skvěle hodí třeba pro prezentace v hodinách dějepisu nebo češtiny. Třeba byste mohli svojí řeč zakončit krátkým vtipem o nějaké historické osobě. Pokládejte provokativní otázky. Ukončit prezentaci otázkou může být skvělým způsobem, jak udržet zájem publika, které pak může přemýšlet nad vaší prezentací. Proto se zamyslete, jestli existuje nějaký konkrétní závěr, ke kterému byste spolužáky chtěli přivést. Víte, že jste právě předvedli skvělý výkon, kterého by spousta jiných lidí nebyla vůbec schopná. Neznepokojujte se, pokud vaše prezentace nesklidí aplaus.

english_section_name: Delivering the Presentation

summary: Vyrobte si poznámkové kartičky. Trénujte. Udělejte si průzkum.

document: Sepište na ně své hlavní myšlenky. Nezacházejte příliš do detailů, jinak při prezentaci skončíte s pohledem zabodnutým do karet a budete je strojově předčítat. Snažte se na ně sepsat spíše nějaká zábavná fakta, zajímavé otázky a další interaktivní aktivity pro práci s publikem.  Zapište si klíčová slova nebo hlavní myšlenky. Poznámkové karty byste měli využívat jako pomůcku na občasné připomenutí některých faktů, ale rozhodně byste z nich neměli svůj projev číst slovo od slova. Pomocné kartičky se většinou používají opravdu jen pro zápis různých poznámek, které vám pomohou vzpomenout si na důležité body vaší řeči. Takže i přesto, že není nezbytně nutné takové karty mít, je to dobrá věc, kterou se vyvarujete trapných okamžiků, kdy vám vypadne z hlavy, co jste vlastně chtěli říct. Na většině řečníků se při prezentacích pozná, kdo se připravoval a kdo ne. Pracujte na tom, co chcete říct a jakým způsobem to chcete podat. Budete se cítit mnohem sebejistější až přijde na věc a vyvarujete se tím slovní vatě ("jako", "vlastně", "prostě", atd.), narozdíl od těch, kteří se na přípravu "vykašlali."   Nacvičujte svou prezentaci včetně správného přednesu před členy rodiny, přáteli nebo prostě jen před zrcadlem. Jako cvičné publikum bude vhodnější použít kamarády, které neznáte moc dobře, protože tím více napodobíte podmínky ve skutečné učebně před skutečnými studenty. Po skončení cvičné prezentace požádejte posluchače o zpětnou vazbu. Byla prezentace dostatečně dlouhá? Jaký jste udržovali oční kontakt? Nekoktali jste celou dobu? Vysvětlili jste srozumitelně všechny body prezentace? Zkritizujte si sami své cvičné vystoupení. Vyzvěte sami sebe k práci na zlepšení částí představení, o kterých víte, že by zlepšení během ostré prezentace rozhodně snesly. Když potom přijde na věc, budete mnohem sebejistější, když si vzpomenete, že jste na své prezentaci tvrdě pracovali a obtížné části obzvlášť dobře procvičili. Pokud chcete podat skutečně přesvědčivý výkon, musíte dobře vědět, o čem vlastně mluvíte. Nemusíte se stát v dané oblasti přímo expertem, přečíst každou knihu nebo webovou stránku, která o ní kdy byla napsaná, ale měli byste být schopní odpovědět na každou otázku, kterou by vám učitel nebo publikum mohlo v průběhu prezentace položit.   Zakomponujte do projevu citace některých důvěryhodných zdrojů nebo osob. Dobré citáty dělají z dobré prezntace prezentaci skvělou. Tím, že do prezentace zakomponujete citáty moudrých osobností, budete nejen chytře vypadat, ale učitel také uvidí, že jste nad přípravou strávili dost času a přemýšleli jste o tom, co si o tématu myslí jiní lidé. Ujistěte se, že vaše zdroje jsou skutečně důvěryhodné. Nic by vás nedokázalo rozhodit tak, jako poznámka z publika, že vámi pronesený citát není pravdivý. Nevěřte všemu, co se dočtete na internetu.

english_section_name: Planning the Presentation


summary: Zkontrolujte jméno pacienta. Podívejte se na historii pacienta. Přečtěte datum uvedené na RTG snímku.

document: Nejprve se ujistěte, že prohlížíte správný snímek RTG hrudníku. Zdá se to zřejmé, ale pokud jste ve stresu a pod tlakem, můžete přehlédnout základní věci. Pokud máte v ruce špatný snímek, budete ztrácet čas, ne ho šetřit. Když se připravujete na čtení RTG, ujistěte se, že máte o pacientovi veškeré informace, včetně věku, pohlaví a zdravotní historie. Nezapomeňte snímek porovnat se staršími snímky RTG, pokud jsou k dispozici. Zapište si poznámku o datu uvedeném na snímku, pokud kontrolujete starší snímky (pokud jsou starší snímky k dispozici, vždy je porovnejte). Datum pořízení snímku přináší důležitý kontext při čtení RTG snímků.

english_section_name: Making Initial Checks

summary: Začněte s obecným přehledem. Zkontrolujte, zda se na snímku nenachází nějaké nástroje, jako jsou hadičky, kanyly, svody EKG, kardiostimulátor, kovové chirurgické stehy nebo drény. Zkontrolujte dýchací trubici. Zkontrolujte kosti. Hledejte změnu siluety srdečního stínu. Zkontrolujte bránici. Zkontrolujte srdce. Podívejte se na plíce. Zkontrolujte plicní hily.

document: Než se soustředíte na specifické detaily, je dobré si snímek prohlédnout. Hlavní body, které možná vynecháte v průběhu základního pohledu na snímek, může změnit výchozí normály jako referenční body. Pokud začnete tímto přehledem, může vám to pomoci podívat se na konkrétní věci vnímavěji. Radiologové často mluví o metodě ABCDE: zkontrolovat dýchací cesty (A), kosti (B), siluetu srdce (C), bránice (D), plíce a vše ostatní (E).  Zkontrolujte, zda jsou dýchací cesty volně přístupné a ve středu snímku. Například u tenzního pneumotoraxu jsou dýchací cesty vychýlené od postižené strany. Podívejte se na carina (kýl), kde je bifurgace průdušnice (rozdělení) do pravé a levé hlavní kmenové průdušky. Hledejte zlomeniny, léze nebo defekty. Všimněte si celkové velikosti, tvaru a kontury každé kosti, hustoty a mineralizace (kosti s osteoporózou vypadají slabě a průsvitně), kortikální tloušťky v porovnání s dřeňovou dutinou, trabekulární vzor, přítomnost jakékoliv eroze, zlomeniny, lytické nebo blastické oblasti. Hledejte průsvitné a sklerotické léze.   Průsvitná kostní léze je oblast kosti s nižší hustotou (objevuje se na snímku tmavší); ve srovnání s okolní kostí se může jevit jako proražená.  Sklerotické kostní léze jsou oblasti kosti se zvýšenou hustotou (která je bělejší).  Na kloubech hledejte mezikloubní prostory, zúžení, rozšíření, kalcifikace v chrupavkách, vzduch v mezikloubních prostorech a abnormální tukové polštářky. Silueta srdečního stínu je prakticky zmenšení siluety nebo zmenšení plic/rozhraní měkké tkáně, které vzniká po nahromadění tekutiny v plicích. Zaměřte se na velikost siluety srdečního stínu (bílé místo znázorňuje srdce, umístěné mezi plíce). Normální srdeční silueta zabírá méně než polovinu velikosti hrudníku. Podívejte se na srdce, zda nemá tvar láhve na vodu na prostém PA snímku, připomínající perikardiální výpotek. Pro potvrzení je třeba podstoupit ultrazvuk nebo CT hrudníku. Podívejte se, zda není plochá nebo vystouplá. Plochá bránice může znamenat emfyzém. Vystouplá bránice může znamenat nahromadění vzduchu (jako u pneumonie), takže dolní plicní pole je k nerozeznání od břicha co se týče hustoty tkáně.  Pravá strana bránice je obvykle výše než levá, vzhledem k přítomnosti jater pod pravou stranou bránice.  Také zkontrolujte kostofrenický úhel (měl by být ostrý), zda není otupený, což může znamenat výpotek (nahromaděnou tekutinu). Prohlédněte srdeční hrany; jeho silueta by měla být ostrá. Zjistěte, zda není srdce zastíněno, například v pravém středním laloku nebo v části levého horního laloku. Také se podívejte na vnější měkké tkáně pro vyloučení abnormalit.  Srdce s průměrem větším než je polovina hrudníku, je zvětšené srdce.  Všimněte si mízních uzlin, podívejte se na podkožní emfyzém (hustota vzduchu pod kůži) a jiné léze. Začněte tím, že zkontrolujete symetrii a budete hledat ve všech hlavních oblastech abnormální prostupnost nebo hustotu. Zkuste trénovat své oči, aby přehlédli přes srdce a horní části břicha, do zadní části plic. Také byste měli zkontrolovat prokrvení a přítomnost jakékoliv hmoty nebo uzliny.  Zkontrolujte, zda v plicích není jakákoli infiltrace, kapalina, nebo vzduch.  Pokud je v plicích přítomna tekutina, krev, hlen, nebo nádor, atd., plíce se jeví peprůsvitná (světlá), s méně viditelným intersticiálním značením. Podívejte se na uzly a tkáň v obou plicních hilech. Na čelním pohledu, většina z hilních stínů představují levé a pravé plicní tepny. Levá plicní tepna je vždy více vzadu než pravá a proto vypadá levý hilus větší. Podívejte se na kalcifikaci lymfatických uzlin v hilech, což může být způsobeno starou infekcí tuberkulózy.

english_section_name: Analyzing the Image

summary: Zkontrolujte, zda byl snímek pořízen v nádechu. Zkontrolujte expozici. Zkontrolujte rotaci.

document: RTG snímky hrudníku se obvykle pořizují v nádechové fázi dýchacího cyklu, laicky řečeno, když se nadechnete. Toto má důležitý vliv na kvalitu RTG snímku. Když RTG paprsky projdou přes přední části hrudníku na film, žebra jsou nejblíže k filmu, zadní žebra jsou nejvíce zjevné. Měli byste být schopni vidět deset zadních žeber, pokud byl snímek pořízen za plného nádechu. Pokud vidíte šest předních žeber, je snímek ve velmi dobré kvalitě. Přeexponovaný snímek je tmavší než standardní snímek a jemné detaily se těžko rozeznávají. Podexponovaný snímek je světlejší než standardní a vede k zobrazení rozmazaných míst. U dobře provedeného RTG snímku jsou patrné meziobratlové ploténky.  U neprosvíceného RTG hrudníku nelze rozeznat těla obratlů od meziobratlového prostoru. Pokud na snímku nevidíte hrudní obratle, je špatně prosvícen.  Přesvícený snímek ukazuje meziobratlové prostory velmi výrazně. Pokud nebyl pacient položen přímo na kazetu, můžete vidět na snímku rotaci. Pokud se to stane, mediastinum vypadá neobvykle. Rotaci můžete zkontrolovat podle hlav klíčních kostí a hrudních obratlů.  Zkontrolujte, zda je hrudní páteř  ve středu snímku spolu s hrudní kostí a mezi klíčními kostmi. Zkontrolujte, zda jsou klíční kosti vodorovně.

english_section_name: Assessing the Film Quality

summary: Podívejte se na značky. Prohlédněte si posteroanteriorní a boční RTG snímky. Rozeznejte předozadní (AP) snímek RTG. Určete, zda jde o polohu vleže na boku. Srovnání levé a pravé strany.

document: Další důležitou věcí je zjistit označení RTG snímku a správně ho nastavit. Podívejte se na značky vytištěné na snímku. 'L' pro levý, 'R' pro pravý, 'PA' pro zadopřední , 'AP' pro předozadní, atd. Poznamenejte si polohu pacienta: supine (poloha vleže), svislá, boční, ležící na boku. Zkontrolujte a zapamatujte si každou stranu RTG snímku hrudníku. Základní snímek hrudníku bude obsahovat oba snímky, jak zadopřední (PA) tak boční snímky, které se prohlížejí společně. Srovnejte je tak, jako by stál pacient před vámi, tak aby pravá strana byla po vaší levé ruce.  Pokud jsou k dispozici starší snímky, měli byste je kontrolovat společně. Termín posteroanterior (PA) označuje směr RTG paprsků prostupujících pacienta jako zadopřední, odzadu dopředu. Termín anteroposterior (AP) označuje směr RTG paprsků prostupujících pacienta jako předozadní, zepředu dozadu. Boční rentgenový snímek hrudníku je pořízen, když je pacient levou stranou hrudníku na RTG kazetě. Šikmý pohled je otočený pohled mezi standardní čelní pohled a boční pohled. To je užitečné při lokalizaci lézí a vyloučení překrývajících se struktur. Někdy je třeba pořídit AP RTG snímky, obvykle je to u velmi nemocných pacientů, kteří nemohou stát vzpřímeně pro pořízení PA snímků. Na rozdíl od PA snímků, jsou AP snímky pořizovány z menší vzdálenosti od filmu. Vzdálenost snižuje účinek paprsku a zvětšuje struktury blíže k RTG, jako je například srdce.  Protože jsou AP rentgenové snímky pořizovány z kratší vzdálenosti, jeví se více zvětšené a méně ostré ve srovnání se standardními PA snímky. AP snímek může ukázat zvětšení srdce a rozšíření mediastina. RTG z tohoto pohledu je pořizován pacientovi vleže na boku. To pomáhá posoudit podezřelé tekutiny (pleurální výpotek) a prokázat, zda je výpotek ohraničený nebo mobilní. Můžete se podívat na nepostižený hemitorax a tím potvrdit pneumotorax.  Postižená plíce by měla zvýšit svojí hustotu. Je to kvůli nevzdušnosti plíce, protože váha mediastina na ni klade velký tlak. Pokud nestane tento případ, je to ukazatelem neprůchodnosti vzduchu. Ujistěte se, že se na snímek díváte správně. Můžete to udělat snadno a rychle tím, že najdete žaludeční bublinu. Bublina by měla být na levé straně.  Zkontrolujte množství plynů a umístění žaludku. Normální bubliny plynu můžete také vidět v jaterních a slezinných průhybech tlustého střeva.

english_section_name: Identifying and Aligning the X-Ray


summary: Pokuste se najít kočku, která má mateřské mléko. Sežeňte si mléko. Měli byste mít náhradní plán pro případ, že se vám nepodaří sehnat náhražku mléka včas. Naplánujte si svůj čas. Osiřelé kotě je možné zvykat na pevnou stravu o něco dříve.

document: Kontaktujte místního veterináře, nebo útulky pro opuštěná zvířata a zjistěte, zda se vám podaří sehnat kočku, která by se o novorozené kotě mohla postarat. Mateřské mléko je pro koťata nejlepší a než se uchýlíte ke krmení kočky z lahvičky, doporučujeme pokusit se najít kočku, která by mohla zastoupit úlohu chybějící matky.   Uvědomte si, že i když se vám podaří najít kočku, která by mohla kotě krmit, je možné, že ho tato kočka nepřijme. Při pokusech o krmení byste měli být vždy přítomni – existuje riziko, že kočka bude chtít kotě zavraždit. Pokud se vám poštěstí najít náhradní matku pro kotě, pokuste se nějakým způsobem skrýt zápach kotěte. Zkuste chvíli hladit vlastní koťata matky a potom pohlaďte své kotě. Tímto způsobem přenesete vůni vlastních koťat matky na své novorozené kotě. Matka pravděpodobně kotě odmítne v případě, že nepozná jeho zápach, takže když jeho zápach „skryjete,“ zvýšíte tím šanci, že matka kotě přijme. Novorozené kotě dokáže strávit pouze mléko, konkrétně pouze mateřské mléko od kočky. Když budete kotěti dávat špatné mléko, například kravské mléko, bude to na něj mít dlouhodobé i krátkodobé negativní vlivy, například průjem, dehydrataci, nedostatek živin a další zdravotní problémy způsobené špatným růstem. Můžete si koupit náhražku kočičího mléka, kterou seženete ve zverimexu, na internetu, nebo u veterináře. V USA mezi nejlepší značky patří Cimicat a Just Born, ale můžete si nechat poradit od veterináře a koupit mléko, které vám doporučí a které seženete v místě vašeho bydliště.   Náhražka kočičího mléka se prodává v tubě nebo v krabičce a jde o tekutinu, nebo prášek. Používá se stejným způsobem, jako Sunar pro malé děti. Na obalu mléka najdete pokyny ohledně dávkování prášku a vody. Uvědomte si, že mléko, které se prodává v kartonech jako kočičí mléko není pro mladá koťata vhodné. Jde o kravské mléko bez laktózy, které je určeno pro dospělé kočky (pouze proto, aby se naplnila lidská potřeba dávat kočkám mléko, spíše než proto, že by kočky skutečně chtěly mléko pít). Toto mléko pro koťata není vhodné. V ideálním případě byste měli použít mléko od kojící kočky. Pokud žádné k dispozici nemáte, nejprve kotě krmte převařenou vodou a co nejrychleji si sežeňte náhražku kočičího mléka. Pokud je kotě velmi hladové, můžete do vody přidat jednu lžičku glukózového prášku. Tuto metodu byste ovšem měli použít jen pro jedno krmení a neměli byste ji opakovat.   Další alternativou pro případ, že prozatím nemáte k dispozici náhražku kočičího mléka, je použít rýžovou vodu – tedy vodu, která vám zůstane po uvaření rýže. Uvařte si bílou rýži ve vodě a přeceďte ji. Výsledná tekutina obsahuje trochu škrobu (energie) a nemá projímavé účinky, takže ji můžete použít jako dočasné řešení. Když budete kotěti dávat vodu, vyhnete se dehydrataci a jde o lepší řešení, než mu dávat jinou potravu (například kravské mléko), která by mu mohla způsobit zažívací potíže. Uvědomte si, že čím mladší kotě máte, tím rychlejší metabolismus má a tím častěji ho tedy budete muset krmit (protože má velmi malý žaludek). Znamená to, že budete muset s kotětem trávit veškerý svůj čas alespoň tak dlouho, dokud nebude dost staré na to, aby mohlo přejít na pevnou stravu.  Novorozené kotě, tedy kotě mladší dvou týdnů, vyžaduje neustálou pozornost a krmení ve dne i v noci, dokud nebude dostatečně staré na to, aby mohlo začít jíst pevnou stravu. Pokud je kotě bez matky, je možné mu začít postupně dávat pevnou stravu o něco dříve. Můžete to udělat již ve čtyřech týdnech věku, kdy už kotě není novorozené. Až kotě začne kousat do bradavky lahvičky, ze které ho budete krmit, znamená to, že už nejde o novorozeně a můžete mu velmi pomalu začít dávat pevnou stravu.   Pokud chcete kotěti začít dávat pevnou stravu, dejte mu do misky malé množství. Pokud nemá chuť, nebo zatím nechce pevnou stravu jíst, přidejte k ní několik lžic náhražky kočičího mléka nebo vody, abyste ji trochu zjemnili. Zajistěte, aby kotě mělo stále k dispozici pevnou stravu pro případ, že by bylo připravené a chtělo ji začít jíst. Po nějaké době postupně snižujte množství tekutiny v potravě a zvyšujte množství pevné stravy. Většina koťat zvládne jíst pevnou stravu zhruba v sedmi týdnech po narození. Kotě staré 6-10 týdnů musíte krmit 6-8x denně. Kotě staré 10 týdnů až 6-7 měsíců potřebuje čtyři jídla denně a kotě staré 7-9 měsíců musíte krmit třikrát denně. Dokud kočka nebude dospělá, musíte ji krmit častěji, než dvakrát denně.

english_section_name: Preparing to Feed a Newborn Kitten

summary: Sežeňte si vše, co budete potřebovat. Veškeré vybavení sterilizujte. Připravte mléko a ohřejte ho. Změřte kotěti teplotu. Nakrmte kotě. Nakrmte kotě správným množstvím. Všímejte si signálů. Buďte klidní a uvolnění. Očistěte kotěti konečník. Vraťte kotě do pelechu, nebo do krabice a každý den ho krmte stále stejným způsobem, dokud nebude připravené přejít na pevnou stravu.

document: Ke krmení novorozeného kotěte budete potřebovat vybavení. Pokud to bude možné, měli byste si sehnat lahvičku a umělou bradavku určenou speciálně pro koťata, například od značky Catac. Samotná lahvička je velmi malá a má otevřený konec, abyste na ni mohli dát palec a ovládat tok mléka, kdyby z bradavky kapalo příliš rychle. Bradavka je dlouhá a úzká, což je pro ústa novorozeného kotěte ideální. Díky tomu se kotě bude moci přisát stejně jako na bradavku matky.  Pokud nemáte vybavení ke krmení kotěte, nejlepší možností je použít stříkačku, pomocí které budete mléko kapat kotěti do úst. Kotě ovšem ze stříkačky nebude moci sát, takže je v každém případě nejlepší pořídit si lahvičku s bradavkou. Je nutné mít vybavení pro krmení kotěte stále sterilní – nebude stačit ho pouze umýt. Měli byste použít parní sterilizátor (stejně jako v případě dětských lahviček), nebo vybavení ponořit do roztoku Milton.  Sterilizační roztok Milton koupíte v lékárně, většinou v oddělení s dětským vybavením. Řiďte se pokyny uvedenými v příbalovém letáku. Pokud budete sterilizovat lahvičku pro kotě v tomto roztoku, musíte před použitím vše opláchnout převařenou vodou, abyste smyli zbytky roztoku. Pokud máte tekuté mléko, otevřete plechovku a odměřte si požadované množství. Pokud máte mléko v prášku, řiďte se pokyny uvedenými na obalu a připravte si podle nich dávku mléka. Vždy si důkladně pročtěte pokyny, protože když uděláte mléko příliš koncentrované, mohlo by kotěti způsobit zažívací potíže a když ho naopak připravíte příliš slabé, vaše kotě z něj nezíská potřebné živiny.   Před každým krmením připravte čerstvé mléko. Toto mléko neobsahuje žádné konzervační látky a novorozená koťata mají slabý imunitní systém, takže když mléko kontaminují bakterie, mohlo by to mít katastrofální vliv na zdravotní stav vašeho kotěte. Neohřívejte mléko v mikrovlnce – vytvořily by se v něm bubliny příliš studeného, nebo příliš horkého mléka. Dejte mléko raději do nádobky a tu ponořte do horké vody. Mléko by mělo mít správnou teplotu – ani horké, ani studené. V ideálním případě by mělo mít tělesnou teplotu, takže když si nakapete několik kapek na ruku, mělo by mít stejnou teplotu, jako vaše kůže. Když bude mléko příliš horké, kotě by se mohlo opařit. Až budete připraveni kotě nakrmit, ujistěte se, že je v teple. Rychlost trávení do určité míry závisí na tělesné teplotě koťat. Pokud má kotě chladnou kůži, znamená to, že má zpomalené zažívání a mléko mu zůstane v žaludku a začne fermentovat. Novorozená koťata se většinou drží velmi blízko u matky a na dotek jsou teplá. Ideální teplota kotěte v prvních třech týdnech života je 35-38 stupňů Celsia.  Snažte se udržet kotěti tuto teplotu pomocí ohřívací dečky, kterou mu dáte do pelechu. Pokud nemáte ohřívací dečku, použijte lahev s horkou vodou zabalenou v ručníku, aby s ní kotě nepřišlo do přímého styku a nepopálilo se. Tuto lahev byste měli pravidelně měnit, aby byla stále horká. Posaďte se do pohodlného křesla a na klín si rozložte ručník. Nastavte kotě do stejné polohy, v jaké by se krmilo s matkou – narovnaná hlava, nohy směrem dolů a opřené o břicho. Až se budete pokoušet kotě nakrmit poprvé, kápněte trochu mléka na konec stříkačky nebo umělé bradavky a přiložte ho kotěti k ústům. Koťata mají silně vyvinutý čich, takže pravděpodobně ucítí mléko a začnou ho pít.   Pokud používáte umělou bradavku, pomozte kotěti tím, že mu ji vsunete do otevřených úst. O zbytek by se již měla postarat příroda a kotě by mělo začít samo sát. Pokud používáte stříkačku, jemně ji stiskněte, aby kotěti do úst spadla jedna kapka mléka. Mezi jednotlivými kapkami počkejte, až kotě polkne. Nikdy mu nekapejte do úst více kapek mléka najednou, jinak by ho mohlo vdechnout a mohlo by se mu dostat do plic, což by způsobilo zápal plic, který je pro koťata smrtelný. Dávejte si na čas.   Je velmi důležité kotě správně nastavit. Nikdy nekrmte kotě na zádech jako malé děti a vždy si dávejte pozor na to, aby se při krmení o něco opíralo. Nemělo by mít zvednutou hlavičku, což by mohlo způsobit vdechnutí mléka do plic, což je pro koťata smrtelné. Cimicat a další náhražky kočičího mléka se prodávají s pokyny ohledně množství. Vždy se těmito pokyny řiďte. Zde jsou obecné informace o tom, jakým množstvím byste měli své kotě v prvních několika týdnech života krmit a jak často byste ho měli krmit: </ref> .  1-3 dny: 2.5 ml umělého mléka každé dvě hodiny 4-7 dnů: 5 ml umělého mléka 10-12x denně 6-10 dnů: 5-7.5 ml umělého mléka 10x denně 11-14 dnů: 10-12.5 ml umělého mléka každé tři hodiny 15-21 dnů: 10 ml osmkrát denně 21 dnů a dále: 7.5-25 ml 3-4x denně, kromě zavedení pevné stravy Až se budete učit krmit kotě z lahvičky, uvědomte si, že si musíte dát pozor, abyste ho nepřekrmili, jinak byste mu mohli způsobit dýchací potíže. Bedlivě kotě při krmení sledujte, abyste měli jistotu, že se mu mléko nedostane do nosu, nebo že nemá nafouklé bříško.   Co se týče kvantity, pokud máte kotě, které nemá nikdy dost a saje dál i když už překročilo stanovené množství, podívejte se mu na bříško. Pokud ho má pevné a nafouklé, přestaňte ho krmit – znamená to, že je již najezené, ale ještě si to neuvědomilo. Dejte si pozor, abyste kotě nepřekrmili.   Pokud kotě saje méně, než kolik by mělo vypít, nemusíte panikařit. Může to znamenat, že více potravy nepotřebuje. Pokud máte strach, že nemá dostatek potravy, nenuťte ho jíst více, jinak by se mu mléko mohlo dostat do plic. Raději s krmením přestaňte, nechejte kotě odpočinout a zkuste to za hodinu znovu. Je důležité být v klidu a mít trpělivost, abyste měli jistotu, že se kotě uvolní a nebude ve stresu. Kromě toho byste měli kotěti umožnit krmit se svojí vlastní rychlostí, abyste se vyhnuli zažívacím potížím a přejídání.  Pomáhejte kotěti říhat si tím, že ho chytnete tak, že si jeho záda opřete o své tělo a budete mu jemně masírovat bříško. V případě koťat, která vyrůstají s matkou, dospělé kočky koťata olizují a čistí, čímž podporují vyprazdňování a únik plynů. Nemělo by vás překvapit, když se kotě začne po masáži bříška vyprazdňovat – je to dobré znamení. Ihned po krmení kočky svým koťatům olizují konečník, aby stimulovaly vyprazdňování. Matka jejich výkaly sežere, čímž zabrání tomu, aby si ušpinila pelech. Pelech ušpiněný od kočičích výkalů totiž přitahuje predátory. Bez matka kočky ovšem musíte zakročit vy. Použijte vlhký vatový tamponek a očistěte kotěti konečník pohyby, které napodobí olizování kočky. Až si kotě uleví, otřete mu výkaly vatovým tamponkem. Nakonec mu konečník otřete čistým a suchým vatovým tamponkem. To je poslední krok každého krmení.  Tento krok je při krmení velmi důležitý. Když nenapodobíte stimulaci vyprazdňování, kotě se nevyprázdní a mohlo by vážně onemocnět. V tuto chvíli si promluvte s veterinářem, abyste věděli jak dále postupovat.  Zhruba ve věku čtyř týdnů začněte kotěti dávat měkkou a vlhkou pevnou stravu, jako jsou různé konzervy. Některá koťata se krmí z lahvičky až do doby osmi týdnů. Tyto změny byste měli vždy konzultovat s veterinářem.

english_section_name: Feeding the Kitten