summary: Rozpoznejte příznaky mánie. Zjistěte, jaké jsou příznaky bipolární deprese. Zjistěte, jaké jsou příznaky hypomanické epizody. Zjistěte, jaké jsou smíšené příznaky.

document: Během manické fáze se u pacienta běžně vyskytují intenzivní pocity euforie, kreativity a posíleného vědomí.  Manická fáze může trvat několik hodin, ale i několik dnů nebo týdnů.  Klinika Mayo popisuje následující příznaky manické fáze:  Pocity „lehkosti,“ v některých případech dokonce až nezranitelnosti. Jsou často doprovázeny představami o vlastních superschopnostech, nebo božských vlastnostech. Zrychlené myšlení. Myšlenky mohu přeskakovat z tématu na téma tak rychle, že má pacient problémy soustředit se na jednu věc. Pacient často mluví tak rychle, že mu ostatní nerozumějí a projevuje se neklidně a roztěkaně. Pacient často v noci nespí, nebo spí jen několik hodin, ale následující den se necítí unaveně. Bezohledné chování. Během manické fáze může mít pacient sex s několika lidmi a nepoužít ochranu. Může prohrát spoustu peněz, nebo se pouštět do riskantních investic. Člověk v manické fázi bipolární poruchy také často utrácí peníze za velké drahé věci, podává výpověď v práci atd. Extrémní podrážděnost a netrpělivost. Tyto příznaky mohou vyústit v hádky a problémy s lidmi, kteří nesplňují představy člověka s bipolární poruchou. Ve vzácnějších případech se objevují také halucinace a vize (pacient věří, že slyší boží hlas, nebo vidí anděly). Lidé, kteří trpí bipolární poruchou mají kromě manických fází také depresivní fáze, které jsou delší a objevují se častěji. Všímejte si následujících příznaků:   Neschopnost prožívat radost. Pocity beznaděje a neschopnosti. Objevují se také pocity viny a pocity bezcennosti. Pacient spí více, než obvykle a přes den je stále unavený a pomalý. Pacient přibírá a mění se mu chuť k jídlu. Myšlenky na smrt nebo sebevraždu. Bipolární deprese se projevuje téměř stejně jako klinická deprese. Kvalifikovaný lékař dokáže tyto dvě poruchy odlišit. Zaměří se zejména na historii manických epizod pacienta a jejich vážnost a přesné příznaky.  Léky, které se používají při léčbě klinické deprese, na bipolární depresi nezabírají. Tato porucha je často doprovázena také podrážděností a změnami nálad, které se u klinické deprese nevyskytují. Hypomanická epizoda je abnormálně dobrá nálada, která trvá čtyři dny. Projevuje se také zvýšenou podrážděností a dalšími příznaky. Hypománie se od běžné mánie liší, protože je většinou slabší. Všímejte si následujících příznaků:   Povznesené pocity Podrážděnost Zvýšené sebevědomí Omezená potřeba spánku Rychlý a intenzivní hlasový projev Neustálé přeskakování od myšlenky k myšlence Pacient je snadno rozrušitelný Psychomotorická agitace, například poklepávání prsty, poklepávání nohou, neschopnost sedět klidně Pacienti trpící hypománií mohou mít problémy ve společenském nebo pracovním životě. Tato porucha se většinou neléčí hospitalizací. Člověk trpící hypománií může mít povznesenou náladu a může se mu zvýšit chuť na sex. Většinou je ale schopen chodit do práce a zvládat běžné každodenní činnosti s mírnými, nebo žádnými negativními dopady. Pacient s hypománií většinou dokáže dokončit pracovní úkoly. Většinou také umí vhodně komunikovat s kolegy (i když někdy příliš intenzivně). U plné mánie je pro pacienta těžké dokončit pracovní úkol bez chyb v úsudku. Platí také to, že u tého poruchy společenské interakce často vedou k negativním následkům. U hypománie se také neobjevují halucinace a bludy. V některých případech lidé pociťují depresi i mánii zároveň. Tito pacienti trpí depresí, podrážděností, zrychlenými myšlenkami, úzkostí a nespavostí zároveň.   Mánie a hypománie obě zahrnují smíšené příznaky, pokud se objevuje tři nebo více příznaků klinické deprese. Představte si například někoho, kdo značně riskuje. Kromě toho trpí nespavostí, hyperaktivitou a zrychleným myšlením – tím splňuje kritéria pro mánii. Pokud tento člověk trpí také alespoň třemi příznaky deprese, jde o manickou epizodu se smíšenými příznaky. Mezi tyto příznaky patří pocity marnosti, ztráta zájmu o činnosti a koníčky, nebo opakované myšlenky na smrt.

english_section_name: Identifying the Symptoms

summary: Všímejte si sezónních změn nálad. Uvědomte si, že bipolární porucha nemusí pacientovi vždy narušovat život. Uvědomujte si problémy se zneužíváním drog. Všímejte si toho, zda má pacient problémy udržovat kontakt s realitou. Navštivte psychiatra.

document: Je běžné, že lidé s bipolární poruchou prožívají sezónní změny nálad. V některých případech manická nebo depresivní epizoda trvá celé roční období, v jiných případech změna ročního období nastartuje cyklus střídání deprese a mánie.  Manické epizody se častěji objevují v létě a depresivní epizody jsou častější na podzim, v zimě a na jaře. Není to ovšem pravidlem – někteří lidé trpí depresemi v létě a manickými epizodami v zimě. Někteří lidé s bipolární poruchou mají problémy v práci a ve škole, ale v jiných případech se pacientovi v těchto oblastech může dařit dobře.  Lidé s II. typem bipolární poruchy a cyklotymií mohou v práci a ve škole většinou běžně fungovat. Lidé, kteří mají I. typ bipolární poruchy, to v těchto oblastech mívají většinou obtížnější. Až 50% lidí, kteří trpí bipolární poruchou, mají problémy také s návykovými látkami. Využívají alkohol nebo jiné zklidňující látky, aby zpomalili své myšlení během manických epizod. Během depresivních epizod potom často berou stimulanty, aby se dostali do příjemnějšího stavu.  Látky jako je alkohol samy o sobě ovlivňují náladu a chování. Je těžké u závislé osoby diagnostikovat bipolární poruchu. Lidé, kteří užívají drogy a alkohol, mají také zvýšené riziko sebevraždy. Je to proto, že jim užívání drog zhoršuje příznaky jak u deprese, tak u mánie. Užívání drog může také spustit cyklus deprese a mánie. Lidé s bipolární poruchou jsou často mimo realitu. Tyto příznaky se objevují jak při manických, tak při depresivních epizodách.   Může se to projevovat jako nebezpečně nafouknuté ego, nebo jako nepřirozeně silné pocity viny. V některých případech se objevují i psychózy a halucinace. Odříznutí od reality se vyskytuje nejčastěji u I. typu bipolární poruchy během manických a smíšených epizod. U II. typu bipolární poruchy se objevuje méně často a u cyklotymie se nevyskytuje téměř vůbec. Sebe-diagnóza je užitečná pouze v případě, že vede k vyhledání odborné pomoci. Mnoho lidí s touto poruchou žije, aniž by se léčili. Bipolární poruchu je ovšem možné zmírnit pomocí účinných léků. Psychoterapie s psychiatrem nebo psychologem může pacientům také pomoci.   Mezi léky, které se předpisují pacientům s bipolární poruchou patří stabilizátory nálady, antidepresiva, antipsychotika a anxiolytika. Tyto léky blokují a/nebo regulují určité chemikálie v mozku, konkrétně dopamin, serotonin a acetylcholin.   Stabilizátory nálady regulují náladu pacienta. Pomáhají předcházet extrémním výkyvům nálady u pacientů s bipolární poruchou. Mezi tyto léky patří lithium, Depakote, Neurontin, Lamictal a Topamax.  Antipsychotika jsou léky, které pomáhají zmírňovat psychotické příznaky, jako jsou halucinace, nebo bludy během manických fází. Patří mezi ně Zyprexa, Risperdal, Abilify, nebo Saphris.  Antidepresiva jsou léky, kterými se léčí bipolární deprese a patří mezi ně Lepraxo, Zoloft, Prozac a další. Příznaky úzkosti se léčí Xanaxem, Klonopinem, nebo Lorazepamem.   Léky by měl vždy předepisovat kvalifikovaný lékař a měli byste je brát přesně podle jeho doporučení, abyste se vyhnuli zdravotním příznakům. Pokud máte strach, že vy nebo někdo z vašich blízkých trpí bipolární poruchou, vyhledejte terapeuta, nebo psychiatra. Pokud vy nebo někdo z vašich blízkých trpíte sebevražednými tendencemi, ihned kontaktujte někoho z rodiny, nebo nějakého kamaráda. Můžete zavolat také na Linku bezpečí, nebo na policii.

english_section_name: Know How to Spot Bipolar Disorder

summary: Charakteristiky I. Charakteristiky II. Všímejte si příznaků cyklotymie.

document: typu bipolární poruchy. Tato forma bipolární poruchy je nejčastější běžně známou manicko-depresivní formou této nemoci. Pacient, který trpí I. typem této poruchy, musí prožít alespoň jednu manickou epizodu, nebo jednu smíšenou epizodu. Lidé s tímto druhem bipolární poruchy mohou prožívat také depresivní epizody.   U těchto lidí je nejvyšší riziko stavů, které vedou k extrémně riskantnímu chování. Tato forma nemoci často narušuje osobní a pracovní vztahy pacienta. Tito lidé mají vyšší riziko pokusů o sebevraždu, s celkovou mírou dokonaných sebevražd 10-15%.   Lidé, kteří trpí I. typem bipolární poruchy, mají také zvýšené riziko rozvoje závislostí na návykových látkách.   Existuje také spojení mezi I. typem bipolární poruchy a zvýšenou funkcí štítné žlázy. Z toho důvodu je ještě důležitější navštívit lékaře. typu bipolární poruchy. Tento druh se projevuje méně intenzivními manickými epizodami a velmi intenzivními depresivními epizodami. Pacient může prožívat příznaky podobné mírné formě hypománie, ale hlavním stavem je většinou deprese.  Pacienti s II. typem bipolární poruchy jsou často nesprávně považováni za pacienty s depresí. Rozdíl lze poznat pouze díky jedinečným charakteristikám bipolární deprese. Bipolární deprese se od klinické deprese liší, protože často zahrnují také manické příznaky. Někdy se vyskytuje překrytí těchto dvou stavů. Diagnózu musí provést zkušený profesionál, který tyto poruchy dokáže rozlišit.  Lidé s II. typem bipolární poruchy trpí často úzkostí, podrážděností a zrychleným myšlením. Přívaly kreativity a manické aktivity jsou méně běžné. Stejně jako u I. typu bipolární poruchy je zde zvýšeno riziko sebevražd, poruchy funkce štítné žlázy a rozvoje závislostí.   II. typ bipolární poruchy se objevuje u žen častěji, než u mužů. Cyklotymie je mírnější formou bipolární poruchy, která zahrnuje změny nálad s méně intenzivními manickými a depresivními epizodami. Změny nálad se vyskytují v cyklech a deprese se vždy střídá s mánií. Zde jsou informace z diagnostického a statistického manuálu duševních poruch:  Cyklotymie se začíná projevovat brzy a většinou se rozvíjí během dospívání a v rané dospělosti. Cyklotymie se vyskytuje u žen stejně jako u mužů. Stejně jako v případě I. a II. typu bipolární poruchy je zde zvýšené riziko závislostí na návykových látkách. Běžně se objevují také různé poruchy spánku.

english_section_name: Understanding Different Forms of Bipolar Disorder


summary: Upravte svůj postoj. Nechte si udělat krátký účes. Upravte svůj vzhled. Noste zeštíhlující barvy a vertikální vzory. Noste podpatky nebo boty s platformou.

document: Pokud jste udělali všechno pro to, abyste podpořili svůj přirozený růst, máte stále na výběr několik možností, jak vypadat vyšší. Pravděpodobně si nedokážete ani představit, jaký vliv může mít špatné držení těla na to, jak vysocí se zdáte být. Pokleslá ramena, předklánění hlavy a krku nebo časté stání celou vahou jen na jedné noze-tím vším si ubíráte na výšce, aniž byste si to uvědomovali.  Správné natažení páteře trénujte chůzí s knihou položenou na hlavě. Postavte se s nohami lehce od sebe, asi na šířku boků. Zvědněte trochu bradu. Tím si nejen přidáte na výšce, ale také budete vypadat mnohem sebevědoměji. Zvykněte si sedět vzpřímeně a koncentrujte se přitom na zatínání břišních svalů. Mylnou představou je, že dlouhé vlasy vás opticky zvýší. Pravdou ale je, že dlouhé vlasy odvádí pozornost od vašeho krku a krční linie, čímž vypadáte naopak nižší. Nechte si raději vlasy ostříhat nakrátko. Krátké účesy obrátí pozornost okolí zpět na váš krk a budete působit vyšší. Takové účesy jsou o to krásnější, čím vyšší máte krk. Oblékáním těsného oblečení, jako jsou například džíny skinny střihu, zvýrazníte linie své postavy. Ve volném, pytlovitém oděvu se tyto linie ztrácejí a dělají vás menšími, jakoby přidřepnutými. Skinny džíny pěkně zvýrazní délku nohou a obepnou jejich tvar, ke kterému se přesune pozornost okolí od vaší výšky. Dívkám pomůže zvýraznit přirozenou délku nohou oblékání úzkých sukní. Mezi zeštíhlující barvy, ve kterých budete vypadat vyšší, patří černá, námořnická modrá nebo tmavě zelená. Krásně vás zeštíhlí a fungují pro chlapce i dívky. Pokud použijete zeštíhlující vršek i kalhoty, efekt zdvojnásobíte. Oblečení s vertikálními vzory vám také přidá opticky na výšce.  Ženy můžou vyzkoušet kalhoty s vertikálním proužkem nebo proužkovanou košili s límečkem.   Mužům pomůže košile s vertikálními proužky také. Rozhodně je lepší než kostkované vzory.  Muži i ženy by se měli vyvarovat horizontálních proužků na svém oblečení. Mají přesně opačný efekt, než který potřebujete. Opticky vás zmenšují. Takové boty samozřejmě nejsou pro každého, ale je to nerychlejší způsob, jak vypadat vyšší. Můžete najednou narůst o několik málo centimetrů, ale klidně i o 15, když zvolíte vhodnou obuv. S párem bot na podpatku k vám budou lidé vzhlížet, namísto, aby se k vám skláněli. Když se pak s někým potkáte, jeho pohled se nejprve zaměří na vaše obličejové rysy namísto výšky.  Chůze na vysokých podpatcích vyžaduje častý nácvik, není to nic jednoduchého. Dejte si načas a nejdříve se s takovými botami pořádně seznamte, než v nich vyrazíte do společnosti. Vysoké podpatky mohou být pro vaše chodidla nebezpečné a můžou je poranit. Použijte vhodné ortopedické vložky nebo náplasti do bot. Boty si pořádně vyšlápněte podle své nohy. Nechcete-li za žádnou cenu nosit podpatky, zkuste boty s vysokými podrážkami. Muži si můžou do bot pořídit podložky pod paty a také se okamžitě trošku zvýšit.

english_section_name: Making the Most of Your Height

summary: Jezte správně. Zařaďte do své stravy libový protein. Hlídejte si dostatek vitamínu D. Dodávejte tělu dostatek zinku. Doplňujte vápník. Určitým jídlům se vyhněte. Zkuste vitaminové doplňky stravy. Dávejte si pozor na „zázračné“ přípravky.

document: Vyvážená strava bohatá na zdravé živiny vás posílí, pomůže ve zdravém růstu a dosáhnete tak maximální možné výšky. Měli byste se proto vyvarovat koláčům, limonádám a pizzám. Namísto toho si vychutnávejte saláty, cereálie a ryby. Pokud se vám do takového jídla nechce, zkuste vyhledat různé recepty a zjistit, jak zdravé potraviny zkombinovat do velmi chutné podoby, která vám bude vyhovovat. Abyste dokázali jasně rozlišit, co se považuje za zdravou a vyváženou stravu obsahující potřebné proteiny, ovoce, zeleninu, obiloviny a mléčné výrobky, podívejte se na  webové stránky USDA myplate. Bílkoviny jsou stavebním kamenem pro procesy, které vám pomáhají růst do výšky a síly, posilují vaše kosti, svaly a chrupavky. Pokud tedy chcete maximalizovat svou výšku, musíte jíst dostatečné množství potravin bohatých na bílkoviny. Doporučené množství se liší podle věku, pohlaví a také vaší tréninkové zátěže (cvičení).  Dívky mezi 9-18 lety by měly přijmout asi 140 gramů bílkovin denně. Chlapci ve věku 9-13 let by měli přijmout 140 gramů bílkovin denně. Chlapci ve věku 14-18 let by měli přijmout 180 gramů bílkovin denně.  Mezi jídla bohatá na bílkoviny patří libové maso, drůbeží, ryby, vejce, ořechy a semínka. Vitamín D pomáhá růstu kostí a jejich síle. U dětí také podporuje růst svalů. Při nedostatku vitamínu D je nedávnou studií prokázaný zpomalený růst a dokonce přibírání na váze u dívek pubertálního věku. Mezi potraviny bohaté na vitamín D patří tučnější ryby, houby a obohacené cereálie. I přesto, že vědecké výzkumy jsou ještě dosti vzdálené konečným závěrům, existují určité poznatky, které ukazují na možné spojení mezi zinkem a zpomaleným nebo nedostatečným růstem. To znamená, že buď začnete doplňovat správnou hladinu zinku ve svém těle, nebo se vystavujete riziku zpomalení růstu. Mezi potraviny bohaté na zinek patří:  Mořské plody, zvláště korýši. Jehněčí maso. Špenát. Opět musíme přiznat, že existuje zatím pouze malé množství vědeckých důkazů o vlivu vápníků na růst, ale víme, že vápník je velice důležitým prvkem pro tvorbu silných kostí a silné kosti jsou zase důležité pro správný růst.. Většinu vápníku přijímáte z mléčných produktů. Pro chlapce a dívky mezi 9-18 lety se doporučuje konzumovat ekvivalent třech šálků mléčného produktu bohatého na vápník denně.  Nedoporučují se mléčné produkty s vysokým obsahem tuku. Smetana, tavené sýry a máslo jsou mléčné výrobky, které obsahují jen malé množství vápníku. Alternativou k mléčným výrobkům mohou být i jiné potraviny bohaté na vápník, jako jsou například konzervované ryby, listová zelenina, sójové produkty, šťávy obohacené o kalcium, chléb a cereálie. Tak jako je třeba vynechávat tučná a slaná jídla, je třeba podle posledních průzkumů dávat pozor i na některá jídla, která jsou obecně vnímaná jako zdravá. Ve skutečnosti ale mohou mít negativní dopad na vaše zdraví. Měli byste jíst vyváženou stravu a ačkoli to nejsou pevně prokázané rady, zvažte snížení příjmu rajčat, sóji a velkých fazolí. Lepší, než výše popsané věci nejíst, je celkovou stravu vyvážit a nekonzumovat nadměrné množství žádné potraviny. Svou stravu můžete doplnit o volně dostupné komplexy vitamínů, které koupíte v místní lékárně. Můžete také koupit samostatně kapsle s vitamínem D nebo zinkem. Dalším dostupným doplňkem stravy, kterým doplníte vitamín D a omega-3 mastné kyseliny, důležité pro sílu kostí a kloubů a pro správný růst, je rybí olej (v různých formách).  Mezi potencionálně škodlivé doplňky stravy, o kterých ale existují důkazy ve spojení s podporou růstu, jsou ipriforn a glukosamin.. Před užitím těchto suplementů se vždy nejprve poraďte se svým lékařem. Je pravděpodobné, že už jste narazili na komerční produkty, o kterých reklama tvrdila, že jsou hotovým zázrakem, po kterém vyrostete přes noc. Pamatujte, že pokud už jsou vaše růstové ploténky uzavřené, nevyrostete ani kdybyste brali sebelepší zázrak. Některé tyto produkty uvádějí, že obsahují lidský růstový hormon (HGH), který stimuluje růst. V takovém případě byste měli být obzvláště opatrní, protože tento hormon by měl být předepisován pouze lékařem.

english_section_name: Getting Taller with Diet, Vitamins and Minerals

summary: Dopřávejte si více spánku. Cvičte. Protahujte se. Počkejte, než vyrostete přirozenou cestou.

document: Věděli jste, že rostete pouze ve spánku? Lidské tělo totiž během spánku produkuje růstový hormon (HGH). Tento hormon vám pomáhá budovat svaly a přispívá tak i k růstu do výšky. Pokud tedy skutečně toužíte po vyšším vzrůstu, musíte dostatečně spát.  Děti školního věku by měli spát asi 10-11 hodin denně.  Teenageři a mladiství těsně pod 18 let by měli spát alespoň 9-10 hodin denně. Na cvičení si najděte čas vždycky, ať už děláte cokoli. Cvičení je velmi důležité pro váš zdravý rozvoj a celkové prospívání. Chcete-li vyrůst hlavně v průběhu své puberty, zařaďte mezi svou životosprávu pravidelné cvičení. Nedá se říct, že by nějaký druh cvičení nebo sportu byl lepší pro získání výšky, ale obecně můžeme doporučit zařadit do tréninkové jednotky protahování a skákání, kterým narovnáváte a prodlužujete páteř.  Zkuste třeba basketbal nebo skákání přes švihadlo. Své končetiny a záda dobře protáhnete například při plavání.  Neexistuje žádná doporučená délka cvičení, která by pomohla vyššímu vzrůstu, ale obecně můžeme říct, že čím více cvičení, tím lépe. A to nejen pro růst do výšky. Mladým lidem se pro dobré prospívání a zdravé tělo doporučuje alespoň jedna hodina cvičení denně. Chcete-li získat nejvyšší šance pro maximální růst, zkuste tuto doporučenou dobu překročit. Některé protahovací cviky pomáhají uvolnit páteř a srovnat vaše držení těla. Pokud budete den začínat i končit protahováním, narovnáte své tělo a vytěžíte tak maximum ze své přirozené výšky. Zkuste některé z těchto protahovacích cviků:  Toe touches neboli dotýkání se prstů na noze. Stoupněte si rovně a zvedněte natažené ruce nad hlavu. Potom se předkloňte a snažte se rukama dotknout prstů na noze. Kobra. Lehněte si na břicho s rukama zapřenýma o zem tak, jako při běžném kliku. Zatlačte ruce do podložky a zvedněte svůj trup, nohy nechte na podložce až po stehna. Hlavu přitom zakloňte co nejvíc dozadu. Most. Lehněte si na záda a ruce nechte volně podél těla. Potom rukama zatlačte do podložky a zvedněte z podlahy tělo za použití břišních svalů. Protáhnete tak záda. Pokud budete dodržovat veškeré výše popsané instrukce a rady, zvyšujete tak své šance, že z přirozeného růstu těla vytěžíte maximum. Ne každý vyroste do výšky basketbalového hráče nebo modela. Být vysoký neznamená všechno, naučte se mít rádi své tělo takové, jaké je.  Někteří lidé hodně vyrostou během velice krátké doby a to až v pozdní pubertě mezi 17-18 rokem života, ačkoli se do té doby zdálo, že je jejich růst velice omezený. Pokud jste ale opravdu vyděšení velmi pomalým růstem, navštivte svého pediatra nebo endokrinologa. Lékař vám předá důležité informace a zjistí, jestli netrpíte nějakou zdravotní obtíží, která váš růst zpomaluje.

english_section_name: Exercising and Sleeping to Stimulate Growth During Puberty


summary: Pochopte, co je cílem hry. Zbylé karty položte na hromádku nad nebo pod vytvořenou řadu. Nad vyloženými kartami nechte místo pro čtyři štůsky karet.

document: Cílem hry je vytvořit 4 štůčky karet - každý s jednou barvou - ve vzestupném pořadí (od esa po krále). Z tohoto balíčku si budete snímat další karty, pokud vám během hry nezůstane další tah.

english_section_name: Setting Solitaire Up


summary: Vyberte si maso z panenky. Vyberte si kotletu. Vyberte si žebírka. Kupte si bůček. Vyberte si tužší kus masa, pokud jste ochotní se pustit do pomalého vaření. Vyberte si méně obvyklé části vepřového.

document: Pokud se týká terminologie, je vepřová panenka dlouhý pruh masa, který se v pašíkovi nachází poblíž páteře a prochází téměř podél celého hřbetu. Všeobecně platí, že maso z panenky je nejlibovější, nejměkčí maso z prasete, takže je skvělou volbou nejen pro každého, kdo touží po měkkém mase, ale je také významným zdrojem libových bílkovin. Z panenky se nejčastěji připravuje:  Motýlek Pečínka Plátky Medailonky Minutky Kotleta je malá část vepřové kýty, která podle některých obsahuje vůbec nejměkčí vepřové maso. Je to dlouhý, úzký pruh svalu, který se táhne podél horní, vnitřní strany žeber zvířete. Protože je velmi šťavnatý, měkký a libový, patří často také k těm nejdražším kouským masa. Kotleta se často prodává:  Celá Nakrájená na plátky, neboli „medailonky“ Zavázaná jako „pečínka“ Vepřová žebra vedou od páteře směrem dolů až na okraj břišní dutiny a nabízejí několik chutných druhů masa, které se liší strukturou a chutí podle toho, ze které části hrudního koše pocházejí. Žebra z horní části hrudního koše (poblíž páteře čuníka) připomínají maso z kotlety, protože jsou poměrně libová, šťavnatá a měkká. Kousky ze spodnějších částí hrudního koše (poblíž břicha prasete) mohou být také křehké, za předpokladu, že jsou připraveny správným způsobem. Obvykle jsou ale tučnější a vyžadují delší tepelnou přípravu, aby bylo maso opravdu měkké. Žebírka se prodávají jako:  Selečí žebírka Volná žebra Americká country žebra Nasekané kousky žeber Jak už jméno naznačuje, je to poměrně hodně tučné maso bez kosti, které pochází z oblasti břicha a boků prasete. Spousta lidí zná bůček ve formě slaniny, což je vlastně bůček, nakrájený na velmi tenké plátky. Právě proto, že je to maso tak tučné, obvykle vyžaduje dlouhé pomalé pečení v troubě nebo na grilu, aby bylo chutné. Výsledek ale může být velmi šťavnatý, křehký a chutný. Kromě slaniny a příbuzných masových výrobků, jako je třeba pancetta (italská slanina), se většinou bůček v běžných obchodních řetězcích neprodává. Spíše jej seženete u řeznického pultu nebo ve větších supermarketech. Některé měkké kousky (obzvlášť panenka a kýta) mohou být poměrně drahé. Pokud máte omezený rozpočet, nemusíte rozbíjet pokladničku, abyste si užili měkké, křehké vepřové. Pravdou totiž je, že levnější, tužší kusy (jako je například kližka), se mohou stát opravdovou pochoutkou, pokud je uvaříte pomalu a za nízké teploty. Tady je několik levnějších druhů masa, které vyžadují pomalou úpravu, aby byly měkké:  Krkovice Kližka Zadní kýta Plecko Pokud máte odvahu a chuť experimentovat, i méně známé a obvyklé kousky vám mohou poskytnout křehké, šťavnaté pokrmy z vepřového. V moderní západní kuchyni se s nimi možná tak často nesetkáte, ale ve starších receptech a tradičních kuchyních jsou poměrně běžné. Pokud máte rádi dobrodružství, poproste řezníka, aby vám sehnal tyto speciální kousky. Jen několik příkladů ne úplně obvyklých částí, ze kterých můžete připravit delikatesy (často pomalým vařením) je:  Líčka Koleno Nožičky Jazyk Vnitřnosti (játra, srdce, atd.)

english_section_name: Picking a Tender Cut

summary: Použijte paličku na maso. Použijte ke změkčení masa marinádu. Naložte maso do slaného nálevu. Použijte komerčně prodávaný přípravek k změkčení masa.

document: Kousky vepřového jsou nejtužší, když vlákna, která tvoří svalovinu, jsou dlouhá a neporušená. Abyste plátek změkčili, pokuste se vlákna paličkou narušit ještě předtím, než maso okořeníte (někdy se používá i speciální nástroj na křehčení masa). Obvykle se jedná o těžkou palici s povrchem, plným hrotů, kterým se do masa tluče, nebo nástroj s ostrými špičkami, kterým se do masa bodá. Cíl obou je stejný – jednoduše maso naklepat nebo propíchat, aby se narušila svalová vlákna. Pokud žádný z těchto nástrojů nemáte, nezoufejte. Můžete si pomoci obyčejnou vidličkou nebo maso naklepat dokonce holýma rukama, a výsledek bude podobný, jako kdybyste maso změkčili paličkou. Propíchejte, pomlaťte nebo pomačkejte maso, aby se narušila svalová vlákna a výsledný pokrm byl křehký a měkký. Marináda je skvělý způsob, jak maso ochutit a změkčit zároveň. Nicméně ne všechny marinády jsou si v tomto ohledu rovny – aby maso zkřehlo, marináda musí obsahovat buď kyselou složku, nebo enzym. Obě tyto látky dokážou uvolnit jinak těsně spojené bílkoviny v mase na molekulární úrovni. Pozor ale – použít velké množství těchto substancí není dobrý nápad, protože v reakci na příliš mnoho kyseliny bude maso naopak ještě tužší protože proteiny se denaturují, a příliš mnoho enzymů vám z masa udělá kaši.  Kyselé složky, jako je šťáva z citrusů, octy a vína se v marinádách na vepřové běžně používají. Není neobvyklé vidět marinádu na vepřové maso z červeného vína, sojové omáčky a dalších surovin (jako je například třtinový cukr). Abyste zabránili ztuhnutí masa, ke kterému může dojít ve velmi silně kyselé marinádě, můžete místo ní vyzkoušet kysaný mléčný výrobek  - jogurt či podmáslí jsou kyselé jen mírně, a přitom mohou posloužit jako skvělá marináda například na vepřové kotlety, které pak budou báječně měkké. Změkčující enzymy se nacházejí ve šťávě z některých druhů ovoce. Například ananasu, který obsahuje enzym bromelin, nebo papáje, která obsahuje enzym papin. Obě tyto šťávy dokážou maso skvěle změkčit. Pozor ale, je velmi důležité pamatovat na to, že ve vysokých dávkách mohou tyto enzymy fungovat až příliš dobře, a maso bude blátivé. Nakládání je technika, podobná marinování a nejlépe se hodí na libové kusy masa (například plátky kýty). Nakládání zahrnuje máčení masa ve slané vodě, která hotovému pokrmu dodá křehkost a šťavnatost. Nálev vždy obsahuje sůl a vodu, ale nebojte se přidat i další suroviny, které maso ochutí, jako například jablečný cider, třtinový cukr, rozmarýn či tymián. Protože nakládání může masu dodat slanou příchuť, vyhněte se při dochucování hotového jídla solení nebo třeba nanášení slané kořenicí směsi po vytažení masa z nálevu, před pečením.  Vynikající nálev vznikne, když zkombinujete 3 litry vody, ¾ šálku soli, ¾ šálku cukru a černý pepř podle chuti. Vše dejte do velké nádoby a promíchejte než se cukr a sůl rozpustí (když vodu v hrnci ohřejete, rozpouštění se urychlí). Dejte do nádoby vepřové, zakryjte, a uložte do lednice do doby, než ho budete chtít uvařit. Optimální doba naložení se liší podle druhu vepřového masa. Například pl átky kýty obvykle vyžadují 12 hodin až 1 den, zatímco celou pečení je třeba nechat naloženou i několik dní. Libová vepřová panenka je připravena už za pouhých 6 hodin. Další možností, jak dodat vepřovému masu křehkost, je použít chemický změkčovač masa. Tyto substance se obvykle vyrábějí ve formě prášku, ale občas narazíte i na tekuté. Aktivní přísadu v nich většinou tvoří papin, přírodní enzymatická látka, která se nachází v plodech papáji. Stejně jako u papáji samotné je proto důležité myslet na to, že s množstvím změkčovače byste to neměli přehánět, jinak bude mít maso nepříjemně měkkou konzistenci.  Se změkčovačem masa raději šetřete. Lehce povrch masa navlhčete vodou těsně před vařením, a pak rovnoměrně posypejte zhruba 1 lžičkou změkčovače na každé půl kilo masa. Propíchejte maso vidličkou v rozmezí asi 2 cm a můžete začít vařit. Pokud je změkčovač masa označen jako "ochucený", bude obvykle obsahovat také sůl. V tom případě před vařením již maso dále nesolte.

english_section_name: Tenderizing Pork Before Cooking

summary: Nechte maso zatáhnout a pak ho upečte v troubě. Zkuste vepřové brasírovat. Nechte vepřové vyudit. Vyzkoušejte dušené vepřové, nebo použijte pomalý hrnec. Nechte maso po uvaření chvíli odpočinout. Krájejte maso takzvaně přes vlákno.

document: Když přijde na tepelnou úpravu vepřového, existuje široká škála způsobů vaření, které vám zajistí š%tavnaté, křehké výsledky. Jde jen o správné provedení. Například tenké plátky vepřového, jako jsou kotlety nebo medailonky, je nejlepší uvařit rychle na silně rozpáleném povrchu. Aby získaly křupavou, chutnou kůrku, a pak je přesunout k méně intenzivnímu, suchému teplu, kde se dopečou. Můžete třeba nechat maso zatáhnout v rozpálené pánvi na sporáku (nebo na grilu) a pak ho přesunout do trouby (nebo na chladnější část grilu a zavřít pod poklop), kde se pomalu dopeče.  Nepřímé teplo je klíčové k tomu, aby vepřové maso zůstalo křehké a šťavnaté. Zatáhnutí na velkém žáru dodá masu úžasně chutnou, křupavou „kůrčičku“, ale jeho použití na úplné propečení masa může snadno způsobit, že se plátek vysuší a ztuhne. Nepřímé teplo z trouby nebo uzavřeného grilu, nicméně pomalu uvaří celý kus masa a tím zajistí měkké, rovnoměrně propečené jídlo. Protože přímé teplo (jako rozpálená pánev) propeče povrch masa mnohem rychleji, než se prohřeje vnitřek, postačí, když maso osmahnete z každé stany jen minutu či dvě, aby se celý povrch hezky zatáhl. Nepřímé teplo (jako třeba to z trouby) naopak potřebuje působit delší dobu – zpravidla se počítá přibližně 20 minut na půl kila masa. Způsob přípravy, který nikdy nezklame, je právě brasírování. Je to metoda, která pracuje s pomalým, velmi vlhkým teplem, kdy se maso peče ve směsi tekutých (a někdy rovněž pevných) surovin a nechá se v ní pomalu táhnout několik hodin. Brasírováním získáte extrémně šťavnaté a křehké maso plné chuti, takže se obvykle využívá pro přípravu poměrně tužších kousků vepřového, jako je například ramínko nebo žebra v americkém stylu. Tekutinu, ve které se maso brasírovalo, můžete navíc použít jako vynikající omáčku, což se hodí, když chcete vepřové podávat s rýží či podobnou přílohou.  I když se doporučená doba brasírování liší podle druhu vepřového masa, všeobecně se doporučuje asi 30 minut na každých půl kila masa (pro tužší maso, nebo maso s velkým množstvím pojivové tkáně pak ještě déle).  Při brasírování se v receptech často doporučuje maso nejprve krátce orestovat, než ho dáte do trouby, aby mělo hezky křupavou kůrku. Uzení je velmi pozvolný způsob vaření za nízké teploty, který masu dodá charakteristické „kouřové“ aroma. Existuje mnoho způsobů uzení, ale všeobecně se dá říct, že většina jich zahrnuje pálení speciálních druhů dřeva (například z ovocných stromů) v uzavřené nádobě, takže se maso pomalu peče v nepřímém teple. Během toho postupně přejde chuť a vůně dřeva do masa, takže výsledek bude nejen šťavnatý a měkký, ale bude mít navíc jedinečnou chuť, kterou je těžké napodobit jakýmkoliv jiným způsobem.  Protože uzení může být drahé a časově náročné, obvykle se tímto způsobem upravují pouze velké kusy masa, které vyžadují dlouhou dobu přípravy (jako je bůček, ramínko a podobně). Je to také vhodný doplněk společenské události, třeba grilování s přáteli nebo zahradní party. Uzení je svého druhu umění, ke kterému profesionálové často potřebují speciální vybavení, což může být poměrně drahé. Dobrých výsledků nicméně dosáhnete i s obyčejným grilem. Na internetu najdete spoustu návodů na to, jak maso správně udit. Pomalé, vlhké teplo v hrnci, papiňáku nebo pomalém hrnci vám zajistí tak měkké vepřové, že ho není třeba ani krájet nožem. Dušení všeobecně znamená pomalé a dlouhé vaření za nízké teploty, při kterém je maso ponořeno do směsi tekutiny a pevných surovin. Maso se většinou krájí na menší kousky, aby každá lžíce nějaké obsahovala. Stejně jako v případě brasírování se tento způsob přípravy hodí na tužší části vepřového s velkým množstvím pojivové tkáně, jako je například ramínko nebo žebra).  Potřebná doba dušení se může lišit, ale je velmi podobná jako doba, potřebná pro brasírování. Pomalé hrnce (jako je například holandský hrnec atd.) se na dušení hodí velmi dobře. S takovým zařízením většinou stačí hrnec jednoduše zapnout, dát do něj všechny suroviny, a nechat je několik hodin vařit bez nějaké zvláštní práce. Pouze myslete na to, že pokud chcete dusit i zeleninu, měli byste ji přidat později, protože se uvaří mnohem rychleji, než vepřové. Pokud chcete, aby bylo vepřové co nejšťavnatější a nejkřehčí, práce po uvaření nekončí! Jedna z nejdůležitějších věcí, na kterou se často zapomíná, a která se přitom postará o opravdu měkké maso, je odležení. Bez ohledu na to, jakým způsobem maso vaříte, jakmile ho stáhnete ze zdroje tepla, nechte ho asi 10 minut odpočinout. Aby zůstalo teplé, můžete ho přikrýt kouskem alobalu. Jakmile si maso chvíli odpočine, můžete se do něj pustit a opravdu si pochutnáte! Když maso rozkrájíte, aniž byste ho nechali předem odpočinout, bude tužší a sušší. Když vaříte maso jako je vepřové, většina šťávy se „vytáhne“ z bílkovin, které maso tvoří. Pár minut odpočinku pak proteinům umožní šťávu opět nasáknout. Všimněte si, že když rozkrojíte maso, které jste právě stáhli z grilu, vyteče z něj okamžitě spousta šťávy – pokud ho necháte odležet, šťávy z něj vyteče mnohem méně. Pokud chcete opravdu velmi měkké a křehké vepřové, věnujte pozornost také tomu, jak maso krájíte. Nejlepších výsledků dosáhnete, když ho budete krájet napříč přes svalová vlákna. Poznáte to tak, že na řezu uvidíte křížky jednotlivých vláken, když se podíváte zblízka. Krájení masa přes vlákno naruší svalovinu, která maso tvoří, ještě jednou, naposledy před konzumací. Nikdy nebudete litovat, pokud si dáte tuhle práci navíc! Pokud maso brasírujete nebo dusíte, bude pravděpodobně tak křehké a měkké, že se nemusíte zabývat krájením přes vlákna. Nicméně větší, silnější kusy vepřového, které jste připravili na grilu nebo v troubě, určitě budete chtít před podáváním krájet přes vlákno, aby bylo maso co nejměkčí. Je to důvod, proč když se na velkých akcích podává velká vepřová kýta, je téměř vždycky nakrájená na tenké plátky proti směru svalových vláken.

english_section_name: Preparing Tender Pork


summary: Získejte včasnou diagnózu a léčbu. Vezměte si předepsané léky. V průběhu léčby zůstaňte v pohodlí. Vyčkejte, dokud horečka neustoupí. Aby se zabránilo recidivám, vezměte si primachin. Vyhněte se dalším bodnutím komáry.

document: Přestože může být malárie nebezpečná a smrtící, dá se velmi dobře léčit. Neexistuje sice žádná vakcína pro předejití nemoci, nicméně včasná léčba může být velmi účinná. Úspěch léčby závisí na rychlosti zásahu lékaře. Lékař má při léčbě malárie na volbu širokou škálu možností. Léčba závisí na typu parazita, nalezeném ve vaší krvi, dále pak na vašem věku, zda jste těhotná a samozřejmě na závažnosti příznaků. Většina léků se užívá perorálně, avšak pacienti s jistými komplikacemi mohou užívat léky i jinou formou. Stejně jako každý jiný živý organismus i parazita, který způsobuje malárii, lze zahnat léky. Mezi úspěšné léky proti malárii patří:  chlorochin (Aralen) sulfát chininu (Qualaquin) hydroxychlorochin (Plaquenil) meflochin kombinace atovakvonu a proguanilu (Malarone) Nejlepší, co v daný moment můžete udělat, je získat dostatek odpočinku. Jelikož existuje několik možností léčby malárie, ne každý bude mít stejné příznaky. Mezi nejběžnější vedlejší účinky patří rozmazané vidění, nevolnosti, průjem, zvracení a bolesti žaludku nebo rozrušení. Některé léky mohou způsobit také pálení žáhy, nespavost, úzkost, duševní neklid, závratě nebo problémy s koordinací.  Dávejte pozor na tyto nežádoucí účinky, a pokud se projeví, hlaste je lékaři. Lékaři vám mohou poskytnout další léky pro eliminaci těchto účinků. Pijte hodně tekutin, abyste zabránili pálení žáhy. Tekutiny jsou zvláště důležité, pokud se setkáte se zvracením nebo průjmem. Kvůli těmto nežádoucím účinkům ztratíte hodně vody, kterou následně potřebujete k rehydrataci, což udrží vaše tělo co nejvíce zdravé. Na podrážděný žaludek aplikujte jemnou stravu. Pokud máte problémy s koordinací, nesnažte se postavit na nohy. Lékař vás bude sledovat na známky dehydratace, anémie a záchvaty. Dále bude hlídat komplikace, které ovlivňují vaše orgány. Léčba malárie je agresivní a rychle působící. Pokud půjde vše podle plánu a nevyskytnou se žádné komplikace, měla by horečka ustat po 36-48 hodinách. Ve většině případů bakterie, které způsobují malárii, zcela opustí vaše tělo během 2-3 dnů a vy budete plně při síle během dvou týdnů. Lékař bude během léčby i nadále provádět testy vaší krve. V případě, že je léčba úspěšná, počet parazitů v krvi se bude snižovat s každým odběrem. I když vás pominul první záchvat, nemoc se může opakovat o několik let později. Přestože k tomu většinou dochází bez znatelných příznaků, můžete mít pocit podobný chřipce. Každopádně je ve vašem zájmu, aby se zabránilo návratu infekce. Primachin bojuje proti malárii poté, co ostatní léky zabily parazity, způsobující malárii.  S užíváním primachinu začněte dva týdny po malárii. Dávkování a délka léčby závisí na konkrétním případu, tedy jaký druh infekce jste měli a jak jste na ni reagovali. Nejčastěji se však doporučuje dvoutýdenní užívání. Postupujte přesně podle pokynů lékaře. Nesnažte se nijak upravovat dávky, naopak snažte se brát dle přesně předepsaného harmonogramu. Pokud žijete v oblasti s nízkým rizikem, necestujte zbytečně během léčby do oblastí, kde je riziko větší. Další komáří kousnutí může být katastrofální. Pokud žijete v oblasti, kde je malárie běžná, snažte se ochránit, jak nejlépe můžete.  Zakryjte si pokožku dlouhými rukávy a nohavicemi, a to i za horkého počasí. Noste komáří repelent za každé situace. Podívejte se po přípravcích, které obsahují DEET, picaridin, olej z eukalyptu, PMD, nebo IR3535. Zkontrolujte obal výrobku, abyste se ujistili, že skutečně obsahují tyto účinné látky. Pro odpuzení komárů z vaší blízkosti zkuste zapálit odpuzující komáří svíčky. Zdržujte se v krytých, klimatizovaných prostorách, kde je méně pravděpodobné, že narazíte na komára. Když spíte v oblasti zamořené komáry, použijte moskytiéru.

english_section_name: Treating Malaria

summary: Posuďte, zda jste malárií ohroženi. Po návštěvě rizikové země si dávejte pozor na symptomy. Zjistěte si další informace o různých typech malárie. Poznejte příznaky nekomplikované malárie. Pozorně sledujte příznaky těžké malárie. Obraťte se na lékaře. Podrobte se krevnímu testu.

document: Ačkoli některé populace jsou vystaveny většímu riziku, nakazit malárií se může každý. Měli byste si být vědomi rizikových faktorů a vědět, zda vůbec existuje možnost nemoc dostat. Ve velmi vzácných případech se může malárie rozšířit prostřednictvím krevních transfúzí nebo transplantačních orgánů v případě, že zdravotnický personál udělá chybu při screeningu dárce. Sdílení injekčních jehel může také nemoc rozšířit. Nicméně jelikož nemoc nejčastěji přenášejí komáři svým kousnutím, většina lidí nakažených malárií se nachází zejména v tropických a suptropických oblastech.  CDC poskytuje důkladný seznam malárií ohrožených zemí. Mezi takové země patří zejména Angola, Kamerun, Čad, Pobřeží slonoviny a Libérie. Nejsmrtelnější případy malárie jsou hlášeny v Africe na jih od Sahary.  Riziko hrozí nejen lidem, kteří žijí v těchto zemích, ale i těm, kteří tudy cestují. Malárie má obvykle inkubační dobu dlouhou 7-30 dní předtím, než se začnou příznaky projevovat. Pokud cestujete ze země s nízkým výskytem této nemoci do rizikové země, měli byste si vzít preventivní léky proti malárií. Pokud jste dostali malárii i navzdory užívání léků, mohou tyto léky zpomalit postup tohoto onemocnění, proto se v takovém případě mohou příznaky objevit až po několika měsících. Chcete-li se cítit bezpečně, měli byste být na pozoru ještě rok poté, co jste danou zemi opustili. O svých cestách upozorněte lékaře při každé jeho návštěvě. Malárie se většinou projevuje v jednom ze tří způsobů: nekomplikovaná malárie, těžká malárie a malárie recidivy. Nekomplikovaná malárie je nejčastější typ, avšak jen zřídka kdy s ním lidé jdou do nemocnice, protože si ho pletou s nachlazením, chřipkou nebo nějakou infekcí. Obyvatelé vysoce rizikových oblastí často rozpoznají příznaky nekomplikované malárie a léčí je na vlastní pěst. Na druhou stranu u závažné formy malárie může dojít k selhání orgánů, což může vést ke smrti. Proto je potřeba okamžité lékařské pomoci. Recidiva bývá po počátečním záchvatu často bez povšimnutí, jelikož nemusí být vždy spjata s patrnými příznaky. Nekomplikovaná malárie se může projevit ve formě opakujících se "útoků", které obvykle trvají 6-10 hodin. V průběhu těchto záchvatů bývá pacientům zima, pak horkost, poté se potí.  Ve studeném stavu cítí chlad a mráz. Během horké fáze mají horečku, bolesti hlavy a zvrací. U dětí se mohou vyskytnout záchvaty. Ve fázi pocení dojde u pacienta k únavě a nadměrnému pocení, zatímco se tělo vrací na normální teplotu. Mezi další příznaky patří zažloutlá pokožka a zrychlené dýchání. Mnoho lidí má nespecifické příznaky, jako je únava, bolesti hlavy, nevolnost, zvracení a celková bolest těla. V případě, že nákaza postupuje do stádia, které by dopadalo na orgány, krev nebo funkci metabolismu, budou se tyto příznaky dramatizovat. Závažná malárie je potencionálně smrtelná a proto vyžaduje okamžitou lékařskou pomoc. Kontaktujte svého lékaře nebo záchrannou službu, pokud zaznamená některý z následujících příznaků:  podivné chování ztráta vědomí záchvaty anémie (můžete vypadat bledě, cítit se velmi slabý nebo unavený, mít závratě nebo vysokou tepovou frekvenci) tmavá nebo načervenalá moč (od hemoglobinu) potíže s dýcháním abnormální srážení krve nízký krevní tlak selhání ledvin (méně časté močení, oteklé nohy od zadržování tekutin v těle, bolest nebo tlak na hrudi)  nízká hladina cukru v krvi (zejména u těhotných žen) Bez ohledu na to, jaké příznaky vaše tělo vykazuje, měli byste se nechat vyšetřit lékařem a sdělit mu, zda jste cestoval do země s vyšším rizikem nakažení malárií. Zatímco lidé žijící v oblastech s vysokým rizikem se řídí heslem "počkáme a uvidíme" a pokud nedojde k vážnějším příznakům, poradí si sami, lidé z oblastí s nízkým rizikem by se měli nechat bezprostředně vyšetřit. Máte-li podezření na malárii, měli byste kontaktovat svého lékaře a nechat se ihned vyšetřit. Chcete-li zkontrolovat svou krev, zda se v ní nenacházejí parazité, kteří způsobují malárii, běžte k lékaři, který vám odebere vzorek krve a pošle jej na analýzu. Jelikož váš první test bude nejspíš negativní, vezme vám lékař krev každých 8-12 hodin po dobu 36 hodin.  Lékař může také nařídit rychlý krevní test pro zjištění, zda existuje značné riziko malárie. Pokud je počáteční krevní test pozitivní, provede vám lékař i další odběry k potvrzení diagnózy. Lékař rovněž provede celkové vyšetření krve a otestuje funkci vašich jater, případně jiných orgánů.

english_section_name: Diagnosing Malaria


summary: Mějte nad kočkou kontrolu. S kočkou nebojujte. Namočte kočku od krku dolů. Snažte se, aby se šampon kočce nedostal do očí, nosu, tlamy a uší. Opláchněte z kočky šampon. Obličej kočce omyjte vodou a žínkou. Sledujte na své kočce známky paniky a stresu. Pokud vaše kočka proti koupeli opravdu protestuje, použijte místo koupání mokrý ručník.

document: Během koupání na kočku mluvte klidným, tichým hlasem. Kočky se někdy snaží dostat z vany ven. Pokud vypozorujete, že kočka ve vaně stojí raději jen na dvou tlapkách, nasměrujte si ji zády k sobě a nechte ji stát jen na zadních tlapkách. Kočku možná budete muset opatrně přidržovat za kůži, abyste ji udrželi ve vaně. Pokud tento úkon nezvládáte, můžete zkusit použít i kšírky nebo postroj pro kočky, buďte však opatrní, abyste kočce neublížili. Bude pro vás jednodušší, když kočku budete koupat ve dvou lidech, obzvláště pokud má vaše kočka sílu a je schopná se vám vykroutit a utéci. Jeden člověk může kočku přidržovat a druhý ji může koupat. Domluvte se, aby koupání bylo rychlé, ale nespěchejte. Ujistěte se, že pokud kočku musíte přidržovat, může bez problémů dýchat. Za žádných okolností není dobrý nápad s kočkou zápasit. Vyděšená pětikilová kočka hravě přepere jednoho nebo dva lidi tak, že jim způsobí bolestivé krvavé šrámy. Možná budete muset začít tak, že kočce nejdříve namočíte tlapky a přestanete. Další den můžete zkusit kočku namočit o kousek výše. Může vám trvat i několik dní, než kočku vykoupete. Pokud jste z koupání své kočky nervózní, vaše kočka to vycítí a bude také nervózní. Použijte malé množství šamponu a vody a umyjte kočce krk, trup, tlapky, břicho a ocas. Začněte od krku a pokračujte směrem k ocasu po směru růstu srsti. Kočku masírujte krouživými pohyby, aby byla uklidněná a ne vyděšená. Chovejte se tak, jako byste se běžně starali o její srst a vyčesávali ji, a výlety do koupelny nebudou žádným hororovým zážitkem. Abyste minimalizovali riziko vzniku infekce uší, dejte kočce do každého ucha malý smotek vaty nebo tamponku, který se používá ke stavění krvácení nebo ošetření ran. Na konci koupání vatu nezapomeňte vytáhnout. Vata také zmírní hluk a vám se bude snáze pracovat. Pokud kočku koupete šamponem proti blechám, začněte od krku. Blechy při kontaktu začnou migrovat, a pokud je kočka blechami velmi zasažená, blechy by se masivně mohly dostat až na její hlavu. Pokud namočíte nejdříve krk, blechy se již tímto směrem nevydají a vy je snáze vymyjete šamponem a vodou. Kočku pečlivě opláchněte vodou ve vaně. Poté vodu z vany vypusťte a kočku ještě dvakrát opláchněte čistou vodou, kterou jste si předem připravili do kyblíku. Z kožichu kočky musíte vypláchnout všechen šampon. Oplachujte, dokud neuvidíte, že se již netvoří bublinky a srst je již bez šamponu.  Pokud si šampon před koupáním rozředíte vodou, vyhnete se tomu, abyste použili příliš mnoho produktu, a nebudete jej poté muset tak dlouho vyplachovat. Pokud je srst vaší kočky dlouhá a hustá, bude vám oplachování trvat dlouho. Nemusíte kočku rozrušovat nebo jí dokonce ublížit tím, že se jí dostane šampon do očí. Namočte žínku, trochu ji vyždímejte a kočce jemně otřete obličej. Postupujte po směru růstu srsti, dokud nebudou tvář, hlava a uši kočky čisté.  I zde platí, že pokud se vám nebude dařit, můžete si koupání nechat na později. Nikdy nedávejte kočce hlavu násilím pod vodu. Zaručeně zpanikaří. Kočka na vás může: syčet, vrčet, těžce dýchat, kýchat, naříkat nebo mňoukat. Během koupání kočku sledujte. Pokud je vyděšená vším, co uděláte, přestaňte. Není důvod pokračovat, pokud byste měli jeden druhému ublížit nebo pokud je kočka velmi stresovaná. Pokud kočku koupete poprvé, buďte na ni jemní. Nedělejte nic, co by kočku rozrušilo, protože by se další koupele bála. Je lepší jít na koupání pomalu, abyste to případně mohli příště zkusit znovu. Ten odstraní vrchní špínu a kočku také omyje. Ve zverimexech můžete sehnat speciální vlhčené ubrousky, díky kterým se kočky nemusí koupat. Tyto ubrousky dokonce pěkně voní.

english_section_name: Bathing Your Cat

summary: Snažte se z kočky vysušit co nejvíce vody. Dosušte kočku. Odměňte svou kočku.

document: Chopte se ručníku a zkuste ze srsti kočky vysušit co nejvíce vody. Poté kočku do ručníku zabalte a jemně ji vydrbejte. Až budete mít ručník mokrý, vyměňte jej za suchý. Kočku vysušte důkladně, v případě potřeby si vezměte ještě další ručník.  Až budete kočku vysoušet ručníkem, buďte jemní, postupujte, jako kdybyste ji masírovali. Před použitím můžete ručník dát také do sušičky, která jej ohřeje. Pro mnoho koček je to velmi příjemné. Spolupracujte s kočkou. Pokud se jí vysoušení ručníkem nelíbí, respektujte to a kočku nemučte. Krátkosrsté kočky obvykle doschnou samy, pokud nejsou na průvanu. Ocení nějaký zdroj tepla (topení nebo ventilátor zapnutý na teplý vzduch) a suchý ručník, na který si mohou sednout. Na dlouhosrsté kočky budete muset použít ručníky a hřeben. Dlouhé chlupy mají tendenci za mokra ztrácet lesk, budete proto kočku muset vyčesat až do sucha.  Pokud se vaše kočka nebojí fénu, můžete jej použít na teplé, ne horké nastavení a kočku jím dosušit tak, že na ni budete foukat vzduch z větší dálky. Nepoužívejte fén nastavený na horký vzduch, mohli byste ji spálit a způsobit jí daleko větší trauma. Srst můžete kočce také rozčesat, abyste se zbavili všech zamotaných chlupů. Vaše dlouhosrsté kočky to ocení. Pokud chcete svou kočku v budoucnu znovu vykoupat, musíte jim proces koupání spojit s něčím příjemným. Dejte jim oblíbenou stravu, pamlsek, nebo jinou odměnu. Můžete jim dokonce dát nějakou luxusní odměnu, kterou jste si šetřili na zvláštní příležitosti. Pokud si kočka spojí koupání s nějakou příjemnou odměnou, bude se v budoucnu koupat ráda a rychle si na něj zvykne. Kočku byste měli také pochválit, pohladit a mluvit na ni příjemným tónem a věnovat jí spoustu pozornosti, jakmile dokoupete. Kočky mají tendenci cítit se zranitelné a vyděšené, pokud nejsou milované, vaše city jim pomohou.

english_section_name: Drying Your Cat

summary: Ostříhejte kočce drápky Vyčešte kočku. Sežeňte si správný šampon pro kočky. Zařiďte, aby se vaše kočka chtěla koupat.

document: . Vaši kočku může pobyt ve vodě rozrušit, snažte se proto minimalizovat škody, které by mohla napáchat tak, že jí zastříhnete drápky ještě předtím, než ji začnete koupat. Drápy ostříhejte kočce alespoň den či dva před koupáním, nebo alespoň několik hodin před koupelí, aby se mohla uklidnit. Stříhejte drápky opatrně, abyste kočce nestříhli do nehtového lůžka a nezačala krvácet. Pokud kočce za odměnu po každém štříhání drápků dáte nějakou odměnu, bude se cítit klidněji a lépe. Tento krok nevynechávejte. Tím, že kočku vyčešete, odstraníte všechny zamotané chomáčky srsti, které je jinak velmi obtížné a bolestivé odstranit, když je kočka mokrá. Pokud se vaše kočka ráda češe, můžete ji zkusit vyčesávat ve vaně, aby si tam zvykla a cítila se lépe. Někdy můžete dokonce kočku česat a požádat někoho, aby jí zároveň ostříhal drápky. Česáním se kočka rozptýlí a vy tak zabijete dvě mouchy jednou ranou. Jak jsme však řekli, budete potřebovat pomoc druhé osoby. Můžete jej zakoupit ve zverimexu, či u veterináře. Podívejte se na instrukce, zda je šampon vhodný pro vaši kočku a pokud je třeba, šampon nařeďte vodou. Běžný lidský šampon může vaší kočce vysušit kůži, ale také pro ni může být toxický. Nepoužívejte ani šampon pro psy. Použijte raději jen vodu, spíše než produkt, který by vaší kočce mohl uškodit. Ke koupání můžete použít i žínku, ale úplně si vystačíte rukama a mytí vám půjde dokonce lépe. První, co byste měli udělat, je to, že svou kočku unavíte, aby byla při koupání poddajná. Díky tomu vás snad nepoškrábe a nepokouše, nebo se nebude snažit vám utéci. Vyberte si dobu, kdy je vaše kočka nejklidnější — často je to v době po krmení. Pokud je kočka stále hyperaktivní, hrajte si s ní, dokud ji neutaháte. Zde jsou další tipy, jak můžete svou kočku připravit na koupání:  Do prázdné vany dejte kočce nějaké hračky. Dejte kočku do vany a chvíli si hrajte. Poté přestaňte a napusťte do vany trochu vody, než si zase začnete hrát. Pokud toto uděláte, vaše kočka si zvykne na vodu ve vaně. Koupání by mělo být spojeno s příjemným zážitkem, ne s něčím stresujícím. Můžete si dokonce pořídit i hračky pouze na koupání, jako například myš na provázku nebo hračku, která plave. Dovolte kočce, aby si s touto hračkou mohla hrát jen ve vaně a uvidíte, jak se bude na koupání těšit, místo, aby se jej bála.

english_section_name: Getting Your Cat Ready for a Bath

summary: Zavřete dveře koupelny. Zabezpečte vanu. Připravte vanu. Oblečte si ochranné oblečení.

document: Zabráníte tak kočce, aby vám utekla a pokud máte více než jednu kočku, udržíte ostatní zvířata mimo koupelnu. Mňoukající kočka může kočku, která se koupe vystresovat a ta může začít panikařit a poškrábat vás. Nechte dveře zavřené, zabráníte tím kočce, aby vám utekla nebo vás ve strachu poškrábala.  Pokud vaše kočka v koupelně zatím nebyla, měli byste ji na tuto místnost nechat zvyknout. Pokud je v koupelně i toaleta, nechávejte prkénko vždy sklopené. Vaše kočka by do toalety mohla v panice spadnout! Totéž platí, pokud máte kočičí toaletu ve stejné místnosti, kde kočku koupete, toaletu odneste. Pokud by vám kočka z vany utekla, mohla by skočit do své toalety a nadělat v koupelně pěknou paseku. Položte na dno vany gumovou podložku nebo ručník, aby kočka neuklouzla a mohla se po vaně pohybovat bez problémů. Na podlahu koupelny budete také muset položit ručníky, protože i podlaha bude mokrá. Mějte po ruce dva další ručníky, kterými kočku po koupání vysušíte. Do vany můžete dát například i kuchyňskou mřížku nebo jiný druh podložky, aby se kočka měla o co opřít. Pokud se kočka bude cítit bezpečně, snížíte tak pravděpodobnost, že vás poškrábe. Napusťte do vany pár centimetrů teplé, ne však horké vody, ještě před tím, než kočku do koupelny přinesete, protože některé kočky stresuje i tekoucí voda. Naplňte si vodou také nejlépe nějaký menší kyblík nebo květináč bez otvorů, abyste kočku mohli přímo opláchnout. Udělejte to předem, abyste během koupání nemuseli nechat téci vodu, která by kočku zbytečně vyděsila.  Ke koupání kočky nepoužívejte přímo sprchu nebo vodovodní kohoutek. Velký proud vody by byl pro kočku nepříjemný a voda by se jí mohla dostat do uší a očí. Koupel by měla být jemná a uklidňující a neměla by kočku stresovat. Při koupání kočky nebudete mít čas pro cokoliv odbíhat, připravte si proto vše tak, abyste to měli po ruce. Buďte připravení a klidní. Ochráníte se tak před možným poškrábáním. Měli byste si obléci triko s dlouhým rukávem, mikinu nebo svetr, abyste před kočkou nevystavovali nahou kůži. Můžete si navléci i dlouhé gumové rukavice, ale většinou se v nich špatně koupe a kočku guma tahá za chlupy. Při mytí hlavy a břicha kočky buďte jemní a opatrní, protože kočky jsou na těchto místech velmi citlivé. Při volbě ochranného oděvu zvolte také starší kusy, kterých vám při jejich poškození nebo zničení nebude líto.

english_section_name: Preparing the Bathroom

summary: Vykoupejte kočku s pomocí malého kbelíku. Vykoupejte kočku ve sprše. Malou kočku můžete vykoupat v umyvadle nebo malé plastové vaničce. Vykoupejte svou kočku nasucho.

document: Vytvořte si dvě koupací stanice s použitím dvou kbelíků. Naplňte oba do poloviny teplou vodou. Dejte kočku do kbelíku a pomocí žínky ji namočte. Ujistěte se, že jste ji namočili všude. Poté vmasírujte malé množství šamponu do její srsti. Přendejte kočku do druhého kbelíku, kde ji důkladně opláchnete.  Možná budete potřebovat naplnit kyblík vodou ještě jednou, abyste kočku opravdu důkladně opláchli. Pokud je teplo a svítí slunce, můžete tuto metodu použít i venku. Budete potřebovat koupat ve dvou lidech, protože je více pravděpodobné, že vám kočka bude chtít utéci. Tato metoda se nedoporučuje pro kočky, které nejsou zvyklé chodit ven a jsou chované pouze doma. Ujistěte se, že kočce poskytnete dobrou oporu, například gumovou podložku nebo ručník a že sprcha má dveře a ne jen závěs, aby vám kočka neutekla. Měli byste mít dostatečně dlouhou sprchovací hadici, která dosáhne na celou kočku. Kočku namydlete, opláchněte a pokračujte se sušením. Použijte jemný proud vody a postupujte pomalu.  Některé kočky si koupání vyloženě užívají, ale většina vodu nemá ráda a navíc je zvuk tekoucí vody stresuje. Při této metodě se kočka může poranit nebo může ublížit i vám. Můžete si koupit sprchovací hadici nebo nástavec, který je dost dlouhý, aby dosáhl až za dveře a na zem sprchy. Můžete si také koupit ruční sprchu, kterou snadno někam zavěsíte a která nedělá hluk. Některé kočky se cítí bezpečněji, pokud jsou v prostoru něčím obklopeny a vy je také budete moci snáze kontrolovat. Pokud je vaše kočka malá nebo vyděšená, zkuste ji vykoupat v malé vaničce, kterou si dáte do velké vany. Napusťte do ní pár centimetrů vody, kočku namočte, namydlete a pokračujte jako obvykle. Ujistěte se, že vanička nemá odpad a pokud jej má, zašpuntujte jej, aby se do něj kočce nedostala tlapka. Mohla by se snadno pořezat nebo jinak poranit.  Tato metoda může fungovat i na dospělé kočky, které mají rády uzavřené prostory. Na dno vaničky dejte ručník, aby do něj kočka mohla zapustit drápky a cítila se tak jistěji nebo můžete kočce mírně zatlačit na záda, což by ji mělo uklidnit a ulevit napětí. Pokud je srst vaší kočky opravdu mastná, použijte na ni místo vody kukuřičný škrob. Poprašte jím kočku, důkladně jí vmasírujte škrob do srsti a poté ji důkladně vyčešte. Existují také suché šampony pro kočky, které seženete ve zverimexu. Tato metoda je daleko méně traumatická než koupání ve vodě, ale neměla by se používat k vymytí ničeho toxického, co se vaší kočce mohlo dostat do srsti.

english_section_name: Using Alternative Methods for Bathing Your Cat


summary: Vybírejte mezi více makléřskými firmami. Požádejte o informace týkající se otevření účtu. Vyřiďte administrativu. Aktivujte si účet.

document: Při výběru zvažte následující kritéria:   Hledejte firmu, která působí na trhu deset a více let. Firmy s delší historií a zkušenostmi se vyznají lépe na trhu a nabízejí lepší služby zákazníkům. Zkontrolujte, zda je makléřská firma kontrolovaná státním dozorčím orgánem. U makléřských firem, které se dobrovolně nechají kontrolovat vládou je větší jistota, že budou obchodovat čestně a transparentně. Dozorčí orgány některých států:  Spojené státy americké: National Futures Association (NFA) and Commodity Futures Trading Commission (CFTC) Velká Británie: Financial Conduct Authority (FCA) Austrálie: Australian Securities and Investment Commission (ASIC) Švýcarsko: Swiss Federal Banking Commission (SFBC) Německo: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFIN) Francie: Autorité des Marchés Financiers (AMF)   Hledejte, jak velkou škálu produktů makléř nabízí. Například makléři sprostředkující obchody s cennými papíry a komoditami, budou mít pravděpodobně rozsáhlejší klientelu a budou obsluhovat větší trh. Přečtěte si pozorně nějaké recenze. Buďte pozorní a ostražití, občas se najdou vychytralí makléři, kteří napíšou skvělé hodnocení sami sobě, nicméně je možné si z recenzí zjistit dobré přibližné hodnocení. Navštivte internetové stránky makléře. Stránky by měly vypadat profesionálně a všechny odkazy by měly být funkční. Pokud narazíte na něco ve stylu „Uvidíte brzy!“ nebo podobně, nevěnujte bankéři další pozornost. Zkontrolujte transakční poplatky za provedení obchodu. Nezapomeňte zkontrolovat také poplatky Vaší banky za převedení peněz na Váš forexový účet. Zaměřte se na to důležité. Nezbytná je dobrá uživatelská podpora, snadné provádění transakcí a přehlednost. Doporučujeme vybírat z makléřů s dobrou pověstí. Můžete si zřídit osobní účet nebo účet řízený. Pomocí osobního účtu můžete provádět obchody samostatně, zatímco na řízeném účtu za Vás obchoduje makléřská firma. O patřičné dokumenty můžete požádat přes e-mail nebo si je stáhnout ve formě PDF souboru. Zkontrolujte náklady na převod peněz z Vašeho bankovního účtu na účet forexový. Poplatky se počítají mezi náklady a snižují zisky. Pravděpodobně od makléřské společnosti obdržíte e-mail s odkazem pro aktivaci Vašeho účtu. Klikněte na odkaz a následujte instrukce.

english_section_name: Opening an Online Forex Brokerage Account

summary: Naučte se základní terminologii forexového trhu. Porozumějte kotaci kurzu měny. Zvolte, kterou měnu chcete nakoupit nebo prodat. Naučte se spočítat si zisk.

document: Na forexových trzích jednu měnu prodáváte a druhou nakupujete. Měna, kterou prodáváte, které se zbavujete, se nazývá základní měna nebo první měna měnového páru. Měna, kterou nakupujete se nazývá křížová měna, druhá měna měnového páru. Ze „směnného kurzu“ zjistíte, kolik stojí nakoupení jedné měny denominované v ceně té druhé. „Dlouhá pozice (pozice long)“ znamená, že nakupujete svojí základní měnu a prodáváte měnu křížovou. V našem případě byste prodávali české koruny CZK a nakupovali britské libry GBP. „Krátká pozice (pozice short)“ znamená, že nakupujete křížovou měnu a prodáváte měnu základní. Jinými slovy prodáváte britské libry GBP a nakupujete české koruny CZK. „Nabídková cena (bid)“ je cena, za kterou je makléř ochoten nakoupit základní měnu výměnou za měnu křížovou. Nabídková cena je nejlepší cena, za kterou můžete prodat křížovou měnu na trhu. „Poptávková cena (ask)“ je cena, za kterou je makléř ochoten prodat měnu základní výměnou za měnu křížovou. Poptávková cena je nejlepší cenou, za kterou můžete nakoupit na trhu. „Cenové rozpětí (spread)“ je rozdíl mezi nabídkovou (bid) a poptávkovou cenou (ask). Zobrazí se Vám dvě čísla: nabídková cena (bid) nalevo a poptávková cena (ask) napravo. Zkuste odhadnout vývoj ekonomiky. Pokud si myslíte, že bude česká ekonomika i nadále oslabovat, což způsobí pokles české koruny, je výhodné nakoupit měnu země se silnou ekonomikou. Prostudujte, jaká je situace daného státu na trhu. Pokud země vyrábí zboží, po kterém je poptávka, země bude pravděpodobně více vyvážet, což přináší ekonomice více peněz. Tato výhoda posílí ekonomiku dané země a bude tlačit na růst měny. Vezměte v úvahu i politiku. Pokud v zemi právě probíhají volby a vítěz bude podporovat zdravou fiskální politiku, hodnota měny poroste. Obdobný efekt na hodnotu kurzu měny má i deregulace ekonomiky na podporu růstu. Čtěte ekonomické statistiky. Například srovnání zemí podle velikosti HDP, statistiky týkající se ekonomických faktorů jako jsou nezaměstnanost, inflace mají velký vliv na pohyb měnového kurzu. Bod je nejmenší možná změna kurzu dvou měn. Obvykle jeden bod znamená změnu hodnoty o 0,0001. Například pokud se hodnota EUR/USD se změní z 1,546 na 1,547, hodnota dolaru vzrostla o 10 bodů. Vynásobením počtu bodů, o které se změnil stav konta se směnným kurzem,  zjistíte, o kolik vzrostla nebo poklesla hodnota Vašeho účtu.

english_section_name: Learning Forex Trading Basics

summary: Udělejte si analýzu trhu. Stanovte si velikost finanční páky. Zadejte obchodní příkaz. Sledujte Vaše zisky a ztráty.

document: Analýzu můžete provést pomocí různých metod:    Technická analýza: Technická analýza se používá pro předpovídání pohybu kurzu měny na základě historických událostí pomocí grafů s historickými daty. Potřebná data, grafy obvykle poskytuje samotná makléřská firma nebo můžete využít platformy Metatrader 4.  Fundamentální analýza: Tato analýza využívá základních ekonomických fundamentů (základních ukazatelů), na jejíž základě jsou učiněna obchodní rozhodnutí.  Sentimentální analýza: Tento druh analýzy je hodně subjektivní. V podstatě spočívá v analýze nálady na trhu a z toho se snaží zjistit pokles nebo nárůst hodnoty. Náladu na trhu není sice možné přesně měřit, ale její dobrý odhad je pro obchod velice přínosný. Můžete investovat jen málo peněz a přesto obchodovat s velkými částkami. Přesná velikost závisí na jednotlivých sprostředkovatelích.   Například pokud chcete provést obchod v objemu 100 000 jednotek pod 1% pákou,Váš makléř bude pro uskutečnění obchodu vyžadovat pouze 1 000 Kč jako zajištění. Vaše zisky nebo ztráty se přičítají a odečítají z Vašeho účtu. Dobrým obecným pravidlem je investovat jen okolo dvou procent dané měny. Je možné zadat několik druhů příkazů:    Tržní příkaz: Tržním příkazem dáváte Vašemu makléři instrukce nakoupit/prodat za aktuální tržní cenu.  Limitní pokyn: Tímto pokynem můžete Vašemu makléři dát instrukce, aby provedl obchod při určitém kurzu. Můžete například nakoupit měnu pokud vystoupá na určitou hodnotu a prodat měnu, pokud poklesne pod určitou hodnotu.  Příkaz stop: Příkaz stop použijete v případě, že chcete koupit měnu za cenu vyšší než je současná tržní cena (očekáváte, že cena poroste) nebo chcete prodat měnu pod tržní hodnotou, abyste omezili případné ztráty. Zásadní je nevkládat do obchodování emoce. Forexový trh je velice volatilní a uvidíte na něm spoustu výkyvů směrem nahoru a dolů. Důležité je pokračovat v testování Vaší strategie a vytrvat u ní. Zisk se s časem dostaví taky.

english_section_name: Starting Trading


summary: Spřátelte se. Pozvěte ji na nějaké klidné místo. Dejte jí nějaký malý dárek. Řekněte jí, co k ní cítíte. Počkejte si na odpověď a chovejte se klidně.

document: Nejprve se trochu poznejte a spřátelte se a potom teprve zkuste zapracovat na vašem vztahu.  Možná se bojíte, že pro ni zůstanete navždy jen kamarádem, ale pravdou je, že většina dívek se lépe cítí s chlapci, se kterými se už trochu znají. Když jí dáte najevo, že vám na ní záleží, získáte si její důvěru. Až se budete trochu lépe znát, budete ji moci pozvat někam i mimo vaši skupinu přátel.   Pokud si chcete dát pozor, pozvěte ji někam, kde to zná, ale kde budete mít soukromí, například do kavárny, nebo do parku, který jste oba chtěli navštívit. Pokud jste odvážnější, požádejte ji, aby s vámi strávila odpoledne, ale neříkejte jí, co budete dělat. Můžete ji vzít na dobré jídlo do restaurace, na nějaký zajímavý film, nebo třeba na taneční večírek. Trvejte na tom, že za ni zaplatíte. Když bude naléhat, řekněte jí, že za ni chcete zaplatit proto, že jste ji pozval vy. Pokud jí většinou nic nenosíte, můžete jí koupit nějaký menší dárek, aby měla připomínku krásného dne, který jste společně strávili.   Květiny, bonbony, nebo plyšáci jsou nejlepší. Nekupujte jí žádné drahé šperky ani oblečení. Až spolu strávíte nějakou dobu, sedněte si a řekněte jí, že jí chcete říct něco důležitého. Jakmile vám bude věnovat pozornost, upřímně se jí přiznejte, že k ní něco cítíte a chtěli byste s ní začít chodit.   Netlačte na ni, ale zároveň to řekněte tak, aby bylo jasné, že to myslíte vážně. Musíte být upřímní, ale nevytvářet nátlak. Dobrý příklad: „Moc mě baví s tebou trávit čas a uvědomuju si, že jsi pro mě velmi důležitá. Nemohu si pomoci, ale mám pocit, že bych chtěl, abychom byli více než jen přátelé. Pokud ke mně něco cítíš a chtěla bys se mnou chodit, byl bych moc rád.“ Špatný příklad: „Něco mě napadlo: měli bychom spolu začít chodit!“ Špatný příklad: „Nikdy jsem nikomu nic takového neřekl, ale miluju tě nejvíc na celém světě. Buď mojí přítelkyní! Bez tebe budu úplně ztracený.“ Dívka s vám buďto bude chtít chodit, nebo nebude chtít. Bez ohledu na to, co vám řekne, musíte zareagovat klidně a civilizovaně.  Když bude souhlasit, že s vámi bude chodit, projevte radost, ale nepřehánějte to. Netlačte ji do vztahu. Pokud si není jistá, nevyžadujte po ní odpověď. Dejte jí najevo, že to neznamená konec vašeho vztahu. Pokud s vámi nesdílí vaše pocity, neříkejte jí, že se s ní musíte rozloučit. Dejte najevo, že vás to trochu bolí, ale ujistěte ji, že si jí vážíte jako kamarádky. Kdo ví – možná se jednou dočkáte a začnete se jí líbit!

english_section_name: The Heartfelt Approach

summary: Promluvte si s ní osobně. Podstrčte jí dopis od tajného ctitele. Přidejte k dopisu nějaký malý dárek. Všímejte si varovných signálů. Naznačujte. Neprotahujte to. Vyznejte jí lásku tak, aby na to nikdy nezapomněla. Až vám odpoví, buďte klidní.

document: I když je lákavé zkusit to rovnou jako „tajný obdivovatel“, neměli byste to dělat dříve, než se s dívkou seznámíte. Musíte se ujistit, že vás bude znát, jinak nikdy nepřijde na to, že jde o vás.   Měli byste spolu vycházet dobře. Můžete se teprve seznamovat, ale mělo by se vám spolu dobře povídat a měli byste se spolu cítit uvolněně. Ideálně byste měli začít tuto metodu ve chvíli, kdy si uvědomíte, že k ní něco cítíte. Nejlépe to funguje, když máte čas se seznámit a ona začne mít podezření, že se vám líbí. Díky tomu bude mít hned od začátku tip a bude moci odhadnout, kdo je jejím tajným ctitelem. Tyto dopisy dodají celé situaci trochu tajemna a pokud je vaše dívka přirozeně zvědavá, můžete ji tím zaujmout.   Adresujte dopis přímo jí, aby věděla, pro koho dopis je. Pokud chcete zůstat utajen, nepodepisujte se. Pište uvolněně. Vyhněte se sentimentálním výlevům a poetickému jazyku. Pište příjemně, lehce a láskyplně, ale netlačte na dívku. Nebojte se být trochu otřepaný. Při osobních rozhovorech to nefunguje, ale když někomu posíláte dopis od tajného ctitele, klidně vyzkoušejte nějaké „osvědčené“ hlášky. Trochu se rozepište. Nemusíte psát dlouhou esej o tom, jak ji milujete, ale měli byste vyjádřit své pocity, aby dívka věděla, že to myslíte vážně. Dobrý příklad: „Drahé Janě. Píšu, abych ti řekl, že máš tajného ctitele – mě! Samozřejmě zatím nevíš, kdo jsem, ale přesto... jsi krásná dívka. Líbí se mi tvoje laskavost a chtěl jsem ti dát najevo, že máš někoho, kdo si tě skutečně váží.“ Dobrý příklad: „Milá Jano, růže jsou červené, fialky modré, chtěl bych Ti říct, že se mi opravdu líbíš. Tvůj tajný ctitel.“ Špatný příklad: „Má nejdražší Jano, miluji tě více, než lze slovy vyjádřit. Každý den tě pozoruji. Prohlédl jsem si všechny tvé fotky na Facebooku a vím o tobě více, než si umíš představit. Minulý týden jsem tě dokonce tajně sledoval po cestě ze školy, abych se ujistil, že dorazíš domů bezpečně. Kdyby se ti něco stalo, zemřel bych. Kdybych mohl, sledoval bych tě 24 hodin denně. Líbám tě a miluji, Tvůj tajný ctitel.“ Špatný příklad: „Ahoj, líbíš se mi!“ Když budete své vyvolené dívce posílat více dopisů, můžete k některým z nich přidat nějaké malé dárečky. Nekupujte ale nic drahého.   Místo bonboniéry jí k dopisu přilepte čokoládový bonbon a napište například: „Malá sladkost pro sladkou dívku. Tvůj tajný ctitel.“ Neposílejte jí puget růží, ale přidejte jí k dopisu květinu, kterou jste utrhli venku na louce. Nedávejte jí CD, oblečení, ani parfémy. I když se snažíte, aby se jí dopisy a dárky od vás líbily, stále existuje šance, že se to vaší dívce nebude líbit. Když budete mít pocit, že se necítí dobře, okamžitě s tím přestaňte.   Když uvidíte, že některý z vašich dopisů roztrhá, nebo zahodí, přestaňte jí je posílat. Když začne mít pocit, že jí dopisy posíláte vy a začne se vám vyhýbat a ignorovat vás, berte to jako známku toho, že se jí celá tato situace vůbec nelíbí. Pokud nemá podezření, že jí dopisy posíláte vy a svěřuje se vám s tím, že jí to není příjemné, řekněte jí, že jste jí dopisy posílal vy a že s tím ihned přestanete. Omluvte se jí za to, že jste jí způsobil nepříjemné pocity. Nejlepší tajemství jsou ta, která vypadají, že jdou snadno rozluštit. I když byste měli zůstat utajení, zkuste jí čas od času něco naznačit, aby měla alespoň tip na to, od koho dopisy a dárky dostává. Můžete jí to naznačit v samotných dopisech, ale i osobně.   V dopise se zmiňte o něčem, o čem víte jen vy a několik málo dalších lidí. Například pokud jen málo lidí ví, že se vaší vyvolené dívce líbí nějaká kapela, napište jí, že jste poslouchali jejich hudbu a vzpomněli jste si na ni. Osobně s ní můžete flirtovat, aniž byste dali najevo své city. Když se s ní po odesílání dopisů začnete vídat častěji, může si začít myslet, že jí ty dopisy posíláte vy. Pošlete jí několik dopisů během několika týdnů a potom jí řekněte, co k ní cítíte. Tajní ctitelé jsou ze začátku romantičtí, ale když s tím brzy nepřestanou, většinou dívky začnou otravovat. Místo toho, abyste jí v dopise prozradili, kdo jste, si to naplánujte a dejte jí příležitost, aby na to přišla sama. Měli byste jí také říct, že byste s ní chtěli začít chodit.   Nepište jí nic takového, jako: „Asi bych ti měl říct, že jsem Honza Novák.“ Pozvěte ji v dopise na nějaké zajímavé místo a napište jí, že se tam s ní setkáte. Vyberte si nějaké veřejné neutrální místo a ujistěte se, že ví, kde to je. Napište jí, že jí na tomto místě řeknete, kdo jste a že byste s ní chtěl začít chodit. Dobrý příklad: „Myslím, že už je na čase se přestat schovávat a pozvat tě na rande. Pokud chceš vědět, kdo jsem, budu na tvoji odpověď čekat v úterý ve 12.00 u kavárny za školou.“ Špatný příklad: „Už to nemohu vydržet, musíš se stát mou! Budu na tebe čekat zítra ráno před tvým domem.“ Až dorazí na místo setkání, dejte jí ještě jedno překvapení. Levnější kytice, nebo její oblíbené bonbony ji jistě potěší. Je možné, že jste ji zaskočili, ale je možné i to, že to očekávala. I když se jí vaše romantická gesta líbila, možná vám přesto řekne, že k vám nic necítí.   Pokud řekne, že s vámi chce chodit, zachovejte klid, ale dejte jí najevo, že z toho máte radost. Pokud s vámi nebude chtít chodit, nebuďte naštvaní a neobviňujte ji z toho, že jste na ní plýtvali snahou.

english_section_name: The Mysterious Approach

summary: Nejprve se seznamte a poznejte se. Připravte si plán. Zastihněte ji ve správný čas. Začněte lehkým rozhovorem. Řekněte jí, že je skvělé, jak spolu vycházíte. Řekněte jí, co k ní cítíte a zeptejte se, jestli by s vámi chtěla chodit. Reagujte klidně, ať odpoví jakkoli.

document: Pozvat dívku na rande uvolněným způsobem se vám povede pouze když se budete znát a budete spolu vycházet. Nemusíte být nejlepší přátelé, ale je rozhodně dobré, když se budete znát a budete se pravidelně vídat, nebo alespoň zdravit.   Snažte se co nejčastěji si povídat. Když se potkáte na chodbě nebo venku, zastavte se a na chvíli se dejte do řeči. Povídejte si o počasí, o seriálech nebo o čemkoli jiném. Bavte se spolu i mezi ostatními lidmi. Pokud je vaše vysněná dívka stále ve společnosti svých přátel, seznamte se s nimi. Bavte se s každým v její partě, ale většinu pozornosti věnujte jí. I když chcete působit uvolněně a nezávazně, musíte si to naplánovat, jinak nebudete mít šanci na úspěch.   Výhodou této metody je to, že když vás odmítne, budete schopni zachovat klid a nevyletíte z kůže. Nemělo by to ale znamenat to, že ji budete oslovovat tak ledabyle, že si bude myslet, že vám na tom vůbec nezáleží. Připravte si program pro první rande. Když se jí budete ptát, jestli s vámi chce chodit, měli byste ji rovnou i někam pozvat. Vyberte si nějakou neformální činnost a vezměte ji někam, kde si budete moci povídat, například do kavárny, nebo do zoo. Když si vyberete kino, vezměte ji potom i na večeři, abyste měli příležitost si trochu popovídat. Budete si muset počkat na vhodnou chvíli, kdy si budete moci promluvit o samotě. Když na ni zničehonic vyhrknete své pocity mezi lidmi, mohla by se začít stydět, což by mohlo způsobit, že by vás odmítla.  Budete si muset nejprve chvíli povídat. Neměli byste k ní jen tak přijít a zeptat se jí, jestli s vámi chce chodit, i když budete mít soukromí. Počkejte si na příležitost promluvit si v klidu z očí do očí. Pokud takovou příležitost nebudete mít, udělejte si ji. Zeptejte se jí, jestli by vám později mohla věnovat několik minut. Řekněte jí, že si s ní chcete trochu popovídat, ale snažte se nepůsobit příliš vážně. Můžete se dohodnout na setkání na nějakém neutrálním místě, třeba v parku, na školním dvoře, nebo někde poblíž. Navoďte správnou náladu tím, že si budete chvíli jen tak povídat. Díky tomu se dívka bude cítit příjemněji a nebude mít pocit, že na ni tlačíte.   Je dobré se jí zeptat, jak se má. Můžete s ní mluvit také o tom, jak se máte vy. Povídejte si o tom, co vás oba baví. Postupně překleňte mezeru mezi obyčejným rozhovorem a romantickým tématem a přitáhněte pozornost k tomu, že už mezi sebou máte příjemný vztah.   Začněte o tom mluvit po tom, co se společně zasmějete, na něčem se shodnete, nebo budete jednoduše oba v dobré náladě. Řekněte to uvolněně, ale upřímně. Nebuďte příliš dramatičtí. Dobrý příklad: „Vždycky mě baví si s tebou povídat. Zdá se, že toho máme hodně společného. Myslím, že bychom byli hezký pár, co myslíš ty?“ Špatný příklad: „Jsi jediná žena, se kterou se dokážu takto bavit. Když se mnou nebudeš chodit, můj život bude v troskách.“ Když bude dívka souhlasit s tím, že si máte co říct, řekněte jí, že byste s ní chtěli chodit.   Upřímně jí řekněte, co k ní cítíte, ale snažte se na ni netlačit. Na druhou stranu se musíte ujistit, že to řeknete dostatečně vážně. Měla by mít jistotu, že to myslíte vážně. Dobrý příklad: „Mám pocit, že bychom mohli být i více než jen přátelé. Moc se mi líbíš, chtěl bych s tebou chodit.“ Špatný příklad: „Neberu tě jen jako kamarádku – miluju tě více, než cokoli na světě. Prosím, staň se mojí přítelkyní. Přísahám, že tě udělám tak šťastnou, jak by to žádný muž nikdy nedokázal.“ Špatný příklad: „Když tak o tom přemýšlím, jsi opravdu kus. Měl bych s tebou začít chodit.“ Když řekne ano, možná budete mít chuť tančit a zpívat a když řekne ne, budete mít chuť se zahrabat pod zem a plakat, ale měli byste za každých okolností zachovat klid.   Pokud souhlasí s tím, že se stane vaší přítelkyní, gratulujeme! Usmějte se na ni, zasmějte se, řekněte jí, že jste měli opravdu trému a že jste rádi, že s vámi také chce chodit, nebo řekněte něco, co jí dá najevo, že to myslíte opravdu vážně. Neměli byste reagovat přehnaně. Pokud nezačnete samou radostí křepčit, mělo by to být v pořádku. Pokud vás odmítne, akceptujte to s klidem. Nebuďte na ni zlý, neobviňujte ji z toho, že ve vás vidí jen kamaráda, ani ji neproste, aby si to rozmyslela a nenuťte ji vám to vysvětlovat. Poděkujte jí za upřímnou odpověď a řekněte jí, že tomu rozumíte.

english_section_name: The Casual Approach


summary: Vytvořte a pracovišti příjemnou atmosféru. Využijte prostorů na zdech. Využijte jídlo. Zaveďte casual dress dny.

document: Vaši zaměstnanci tráví spoustu času svého života v kanceláři, takže byste se měli snažit zajistit, aby se tam cítili dobře a aby v práci byla příjemná atmosféra. Když svým zaměstnancům vytvoříte vhodné prostředí, budou se každý den do práce těšit. Zkuste například tyto tipy:   Zajistěte, aby zaměstnanci měli dostatek prostoru. Mají vaši zaměstnanci pocit, že se mohou volně pohybovat a dýchat, nebo jsou naskládaní jeden vedle druhého jako sardinky? Čím více prostoru svým zaměstnancům dopřejete, tím lépe se budou cítit. Ujistěte se, že teplota v kanceláři není příliš vysoká ani příliš nízká. Vaši zaměstnanci nebudou mít dostatek motivace, když jim v práci bude zima, nebo horko. Vytvořte vhodné prostředí pomocí osvětlení. Pravděpodobně nebudete schopni zbavit se ostrých umělých zářivek, ale můžete se pokusit to trochu zmírnit tím, že nainstalujete několik méně výkonných zářivek, které nejsou tak ostré a nepříjemné. Ujistěte se, že vaši zaměstnanci mají dostatek denního světla a snažte se jim dávat stoly co nejblíže k oknům. Když budou mít čerstvý vzduch a sluneční světlo, budou se cítit uvolněněji. Pokud máte v práci uvolněné prostředí, můžete do kanceláře umístit pohodlný nábytek a říct zaměstnancům, že mohou pracovat i na něm, aby nemuseli být neustále usazení za stolem. Vaši zaměstnanci budou na zdi v kanceláři koukat velmi často, takže toho můžete využít a dodat jim trochu motivace, aby měli chuť pracovat pilněji. Zde jsou věci, které můžete umístit na zdi:  Pověste na zeď velkou nástěnku, na kterou si zaměstnanci budou moci dávat své fotky, přání k narozeninám a další osobní informace, které chtějí sdílet se svými kolegy. Lidé se díky tomu budou v práci cítit pohodlněji a možná se díky nástěnce budou i častěji usmívat. Oceňujte nejlepší zaměstnance. Nemusíte každý měsíc vyhlašovat „zaměstnance měsíce“ a věšet jeho fotku na zeď, ale můžete na nástěnku vyvěsit největší úspěchy svých zaměstnanců, aby je viděli všichni kolegové. Pokud se vaší společnosti daří, vyvěste na nástěnku grafy a plakáty vyobrazující pokrok, který jste v poslední době udělali, aby měli zaměstnanci motivaci pracovat ještě tvrději. Můžete si vytvořit i několik motivačních plakátů a sloganů, ale neměli byste to s nimi přehánět. Jistě nechcete, aby zaměstnanci po cestě kolem vaší nástěnky protáčeli oči. Pověste do kanceláře několik obrazů, které působí příjemným dojmem. Nevyvěšujte žádné příliš křiklavé a barevné plakáty – vyberte několik fotek nebo maleb, které v lidech vyvolají příjemné pocity. Nepodceňujte moc jídla v kanceláři! Když lidé budou vědět, že v práci dostanou něco dobrého k jídlu, budou se do práce mnohem více těšit. Zde je několik způsobů, jak motivovat zaměstnance pomocí jídla:   Mějte v kuchyňce stále dostatek čaje a kávy, aby vaši zaměstnanci trávili více času v kanceláři a nemuseli si stále odbíhat pro kávu. Jednou za týden nebo jednou za měsíc do práce přineste pečivo nebo koblihy k snídani. Uvidíte, že zaměstnanci přijdou do práce dříve a stráví tam více času. Jednou za čas objednejte všem zaměstnancům k obědu pizzu. Můžete si například stanovit jeden „pizzový den“ v měsíci. Mějte v kanceláři stále nějaké dobroty. Udělejte popcorn, přineste brambůrky a guacamole, nebo upečte nějakou buchtu. Požádejte zaměstnance, aby do práce každý přinesl nějaké vlastnoručně připravené jídlo. Je to levný způsob, jak zaměstnancům dát najíst a zvýšit jejich pracovní morálku. Když bude mít nějaký zaměstnanec narozeniny, přineste dort nebo koláčky. Slavte jídlem i svátky. Na Velikonoce přineste do práce velikonoční vajíčka, na Vánoce přineste cukroví atd., aby se zaměstnanci cítili stále jako doma. Nezapomeňte na to, že byste měli nabízet i zdravé svačiny. Některým lidem se stává, že po nástupu do práce, kde je v kanceláři hodně jídla přiberou. Casual dress dny zajistí, že se lidé budou do práce více těšit a budou se na pracovišti cítit lépe. Můžete zavést tradiční casual pátek, kdy se lidé budou moci do práce obléci podle sebe, nebo můžete dny vybírat náhodně.  Můžete si tyto dny udělat i tematické. Pokud se například hraje nějaký důležitý fotbalový zápas, všichni mohou přijít do práce v barvách svého oblíbeného týmu. Uvolněné oblečení můžete využít také k tomu, abyste oslavili nadcházející svátky. Například před Vánoci si lidé mohou vzít legrační sobí parohy, nebo o Halloweenu mohou všichni přijít v černé a oranžové barvě.

english_section_name: Creating a Friendly Work Environment

summary: Oceňujte každého zaměstnance zvlášť. Oceňujte své zaměstnance jako skupinu. Odměňujte zaměstnance za tvrdou práci.

document: Když se někomu podaří něco skvělého, měli byste mu to dát jasně najevo. Neříkejte svým zaměstnancům, že si všichni vedou dobře, ale udělejte si čas na to, abyste si osobně promluvili s konkrétními lidmi, kteří podávají skvělé výkony, nebo jim alespoň napsali email a dali jim najevo, že si jejich tvrdé práce skutečně vážíte.   Můžete zaměstnance ocenit také tím, že jeho úspěchy vyvěsíte na nástěnku ve společném prostoru, nebo rozešlete hromadný email všem zaměstnancům a popíšete v něm úspěchy tohoto zaměstnance. Pokud se nějakému zaměstnanci podařilo něco skutečně významného, například získání nového prestižního klienta, můžete ho osobně pochválit před všemi ostatními kolegy. Pokud to bude přirozené a vhodné, nebojte se zaměstnanci i zatleskat. Je důležité oceňovat individuální snahy zaměstnanců, ale měli byste si dát pozor, aby si nikdo nepřipadal vyčleněný z kolektivu – neměli byste chválit stále dokola ty samé lidi. Měli byste svým zaměstnancům dávat najevo, že skvěle pracují v týmu a oceňovat jejich snahu a čas. Když své zaměstnance každý den pochválíte, dodáte jim motivaci pracovat ještě tvrději. Zkuste to například takto:  Uspořádejte schůzi celé společnosti a ukažte svým zaměstnancům, jak jejich práce přispívá k dosažení celkových cílů společnosti. Vaši zaměstnanci nechtějí mít pocit, že jsou pouze kolečky v soukolí, ale chtějí vědět, že přispívají k něčemu hodnotnému, takže byste si měli dávat pozor na to, abyste jim to často ukazovali. Pokud máte fakta a data, kterými podpoříte svá tvrzení, využijte je! Posílejte zaměstnancům každý týden hromadný email a ukažte jim, že se jejich snahy vyplácejí. Oceňujte práci svého týmu a používejte pozitivní adjektiva, abyste jim dali najevo, že si jejich tvrdé práce skutečně vážíte. Pokud máte pocit, že je ještě co zlepšovat, je to naprosto v pořádku. Buďte ke svým zaměstnancům upřímní a nezapomeňte jim říct, co musejí zlepšit. Řekněte si, že budete svým zaměstnancům dávat pozitivní zpětnou vazbu častěji, než tu negativní. Díky tomu se budou cítit lépe a ze své práce budou mít lepší pocit. Systém odměn je skvělým způsobem, jak motivovat zaměstnance. Můžete vymyslet například malou soutěž o to, kdo dosáhne určitého úspěchu, nebo zaměstnance nechat, aby soutěžili v tom, kdo společnosti vynese nejvíce peněz za měsíc. V podstatě jakákoli soutěž, ať už bude jakkoli hloupá, vaše zaměstnance motivuje k tomu, aby pracovali tvrději. Zde jsou tipy na odměny pro zaměstnance:   Odměňujte své zaměstnance malými dárky. Dávejte jim lístky do kina, dárkové poukazy do obchodů, nebo třeba lístky na sportovní utkání. Nejprve se se zaměstnanci poraďte o tom, jaké odměny by jim vyhovovaly. Když jim budete dávat za odměnu něco, o co nemají zájem, nebudou mít motivaci. Odměňujte zaměstnance volným časem. Byli byste překvapení, jak rychle začnou všichni pracovat, když ji řeknete, že když dokončí práci dříve, budou moci z práce odejít dříve, nebo budou moci druhý den do práce přijít později. Odměňujte zaměstnance prací z domu. Zaměstnanec, který udělá nejvíce práce, může jeden den pracovat z domu. Musíte si jen dát pozor na to, aby to neskončilo tak, že budou chtít všichni pracovat pouze z domu. Nezapomínejte na to, že byste měli zajistit, aby se zaměstnanci do práce těšili. Odměňujte zaměstnance tím, že za ně uděláte kus práce. Lidé milují, když jejich nadřízení dělají jejich práci, ať už jde o úklid koupelny, nebo telefonáty s klienty. Odměňujte zaměstnance uvolněným dress codem. Zaměstnanci se rádi oblékají podle sebe, takže můžete nejaktivnější zaměstnance odměňovat tím, že budou moci do práce přijít ve svém běžném oblečení. Odměňujte zaměstnance obědem. Zaměstnanec, který vyhraje soutěž, od vás získá oběd zdarma, což je zároveň i příležitost, jak se lépe poznat.

english_section_name: Recognizing and Rewarding Your Employees

summary: Seznamte se se svými zaměstnanci. Pořádejte společenské události. Využívejte tematické dny.

document: Možná si myslíte, že nemáte dost času na to, abyste poznali všechny své zaměstnance, ale měli byste se nad tím zamyslet znovu. Když budete mít se svými zaměstnanci pevné vztahy, budete vědět, čím si je získáte a dodáte jim motivaci, protože vás budou mít raději a budou chtít podávat co nejlepší výkony. Zkuste následující tipy:   Zaveďte „páteční kávu,“ kdy strávíte půl hodiny tím, že si budete v kanceláři povídat se svými zaměstnanci u kávy. Nemusíte mluvit o práci, mnohem lepší bude, když si budete povídat o vašich zájmech, koníčcích a rodinách. Nebojte se na těchto schůzkách požádat o zpětnou vazbu. Vaši zaměstnanci vám mohou pomoci zjistit, jak jim nejlépe dodáte motivaci. Zjistěte si něco o rodinách svých zaměstnanců. Pamatujte si, že vaši zaměstnanci jsou lidé s rodinami a starostmi. Když budete znát jména jejich manželů a manželek, dětí, nebo dokonce domácích zvířat, budete si mít o čem povídat a uděláte na ně lepší dojem. Zjistěte si něco o zájmech svých zaměstnanců. Pokud například zjistíte, že jeden z vašich zaměstnanců sleduje váš oblíbený seriál, můžete si o tom popovídat. Uvědomte si, že je velký rozdíl mezi budováním silné vazby mezi zaměstnanci a intimním přátelstvím se zaměstnanci. Měli byste si povídat otevřeně a přátelsky, ale ne příliš osobně. Když budete mít každý rok v kalendáři několik společenských akcí, vaši zaměstnanci se navzájem lépe poznají. Budou se do práce více těšit a když budou v přátelském prostředí, nebo se mezi nimi vytvoří skutečná přátelství, budou pracovat pilněji. Zkuste tyto tipy:   Jednou za měsíc zorganizujte společný oběd zaměstnanců. Lidé se při jídle nebudou cítit izolovaně a budou se moci lépe poznat. Sestavte bowlingový nebo softballový tým. Jde o skvělý způsob, jak zaměstnance seznámit a kromě toho sporty vašim zaměstnancům pomohou pocítit dýmového ducha a spolupracovat. Když budete hrát proti jiným společnostem, nebo jiným pobočkám vaší společnosti, bude to ještě větší zábava. Pozvěte své zaměstnance po práci do baru na skleničku, aby se mohli uvolnit a zasmát. Tato posezení mohou organizovat zaměstnanci sami, ale nemusíte se bát se k nim přidat. Vytvořte tým dobrovolníků. Nejen že uděláte dobrý skutek, ale vaši zaměstnanci se při dobrovolnické práci lépe poznají. Tematické dny jsou skvělým způsobem, jak se zaměstnanci mohou lépe poznat. Během těchto tematických dnů se lidé cítí uvolněněji a nevadí jim trávit čas v práci a s kolegy. Můžete zkusit následující věci, které vám pomohou zlepšit vztahy na pracovišti díky zábavným tématům:   Udělejte si tematický den s jídlem. Každý připraví nějakou svoji specialitu z konkrétní světové kuchyně, například z Mexické. Pokud máte v kanceláři lidi z různých koutů světa, můžete zaměstnance požádat, aby každý přinesl nějaký typický pokrm ze své země. Můžete vymýšlet kostýmy na svátky a oslavy. Jistě nechcete, aby vaši zaměstnanci mazali halloweenský make-up po klávesnicích počítače, ale můžete jim dovolit, aby se oblékli do halloweenských kostýmů a uspořádat například soutěž o nejlepší kostým. Udělejte si sportovní tematický den. Každý se bude moci obléci za svého oblíbeného sportovce. Udělejte si havajský den. Vyberte si nějaký letní den a všem zaměstnancům řekněte, aby se oblékli jako na dovolenou. Uvidíte, že se v práci budou cítit uvolněněji.

english_section_name: Developing Great Relationships in the Workplace