summary: Vylijte beton. Beton utlačujte, jen pokud je to nutné. Natáhněte přes beton fošnu 50×100 mm. Použijte lať k vyrovnání betonu.

document: Pokud jste to nikdy nedělali, najděte si instrukce, jak na to. Jakmile beton vylijete, buďte připraveni pokračovat dalšími kroky. Řada moderních betonových směsí není třeba před finální úpravou utlačovat, neboli "hutnit". Nežádoucím hutněním můžete naopak oslabit pevnost desky.  Než se do toho pustíte, poraďte se raději s profesionálem.  Pokud se rozhodnete hutnit, jednoduše beton stlačujte různými hutnícími nástroji (rukama, válcem apod.) Vyberte tu nejrovnější fošnu 50×100, kterou najdete, a položte ji napříč bednění, které drží beton na místě (neboli "šalunku"). Fošna by měla přes bednění přečnívat alespoň o 30 cm na každé straně. Tato věc se nazývá stahovací lať. S pomocí techniky popsané níže posunujte lať přes formu, abyste se zbavili přebytečného betonu.   Pohybem podobným seřezávání tahejte a postrkujte lať přes beton, zatímco se pohybujete podél bednění. Seřezávání pomůže zabránit potrhání rovnaného povrchu. Přední hranu latě nakloňte mírně proti směru pohybu, abyste vytvořili tenkou řeznou hranu v místě, kde se stahovací lať dotýká betonu. Před latí si udržujte neustále minimálně 2,5cm kopeček betonu. Tento beton zaplní prohlubně v povrchu. U větších ploch beton vylévejte a vyrovnávejte po částech. Na konci betonové desky natlačte přebytečný beton k bednění, kde jej později dalším nástrojem seberete.

english_section_name: Initial Leveling

summary: Ještě jednou povrch uhlaďte a scelte ručním hladítkem. Zvažte uhlazení povrchu zednickou lžící. Zkuste vymetaný beton. Nechte beton vyzrát. Beton uzavřete.

document: Toto je poslední hlazení, kterým docílíte "krémovějšího" betonu a rovného odolného výsledného povrchu. Různé materiály nyní budou mít různý efekt:  Magnéziová hladítka jsou velmi populární mezi profesionály, jelikož jsou lehká a otevírají póry betonu pro odpařování vody. Hliníková hladítka jsou velmi podobná magnesiovým, avšak o něco těžší a silnější (hůře se s nimi zachází). Dřevěná hladítka (ze sekvoje či jiného tvrdého dřeva) jsou levná, rychle se však opotřebí. Vytváří hrubý a nerovný povrch, což se hodí pro hodně tuhý beton, nebo při použití barevných tvrdidel (která je třeba zapracovat hrubším nástrojem). Hladítka z laminátové pryskyřice slouží ke stejnému účelu jako hladítka dřevěná, vydrží však mnohem déle (a jsou dražší). A stejně jako předtím, přizvedněte si mírně přední hranu a lehce klužte s nástrojem po ploše povrchu. Řada lidí hlazení lžící přeskakuje, pokud mají v plánu beton zametat, jelikož tak dosáhnout jen nepatrného zlepšení. Hlazení lžící bez zametení pak vede k velmi hladkému povrchu (což je nebezpečné, pokud se může povrch namočit) a může způsobit vytvoření jemných vlasových prasklin.   Magneziovou lžíci použijte stejně, jako jste použili předchozí hladící nástroje. Když přes desku dvakrát či třikrát přejedete a mezi jednotlivými přechody necháte beton mírně vyschnout, můžete dosáhnout velmi hladkého povrchu. Hranu lžíce přitom po každém průchodu zvedněte o něco víc.   Lze použít i ocelovou lžíci, při nesprávném načasování však ocel zatlačí do betonu vodu, což jej poškodí.   Příliš hrubé stírání lžící, nebo stírání vzduchem plněného betonu může uvolnit vzduchové bublinky a zabránit betonu v řádném usazení. Větší hladící nástroje (nebo jiné finišovací nástroje s dlouhou rukojetí) jsou někdy nazývány "vyhlazovače betonu". Hodí se k dosažení do středu velkých betonových desek. Další možností je použít ruční lžíci a kleknout si na dřevěné desky, abyste mohli být na betonové desce a přitom nezanechali otisky. Většina lidí skončí úpravu povrchu s koštětem, aby vytvořili neklouzavý povrch. Můžete to udělat jak po předchozím hlazení lžící, tak bez něj.   Použijte středně tvrdé nebo tvrdší průmyslové koště (to široké a obdélníkové). Štětiny musí být dost tvrdé na to, aby v betonu nechali patrné stopy, a beton zase natolik měkký, aby šel koštětem podřít, avšak dost tvrdý na to, aby udržel tvar (neslil se zpět). Namočte koště do kyblíku s vodou, a poté přebytečnou vodu oklepte (ne na beton). Táhněte koště jemně přes betonové segmenty. Přetahujte přes předchozí tahy, abyste pokryli celý povrch. Pokud má z povrchu odtékat voda, dělejte rýhy tím směrem, kudy má téci. Finální schnutí betonu může trvat několik týdnů. Pokud je dobře "máčený", minimalizuje se možnost jeho pozdějšího poškození.   Nejjednodušší je navlhčit povrch betonu a zakrýt jej plastovou fólií. V rozích fólii zatižte těžkými předměty. Existuje mnohem více způsobů, jak udržet beton vlhký, ty však vyžadují více vody a údržby než metoda s fólií.   Profesionálové často využívají chemii pro zrání betonu. Takových chemikálií existuje celá řada, proto se o výběru té správné poraďte s někým, kdo umí pracovat s vaší betonovou směsí.   Nechte beton zrát hned, jak to bude možné. Jakmile zrání začne, po betonu 24 hodin nechoďte. Po týdnu ho můžete začít zatěžovat lehkým provozem (např. na kole) a teprve po dvou týdnech autem. Kompletní zrání trvá nejméně 30 dní, déle pak v rozích a na okrajích. Poté, co beton nejméně měsíc zrál, můžete použít penetraci na beton, která jej ochrání před poškozením kapalinou, a usnadní jeho úklid.   Před nanášením penetrace desku očistěte. Nanášejte tenké vrstvy, aby nevznikly louže. Je-li třeba, počkejte pár hodin (nebo dle instrukcí na obalu), a poté naneste další vrstvu kolmo na tu první. Než začnete po betonu chodit nebo na něj něco umisťovat, nechte penetraci zcela vyschnout. Tři dny vyčkejte, než na beton najedete autem.

english_section_name: Finishing, Stage Two

summary: Ihned po stažení betonu si připravte k použití plovoucí lištu. Použijte alternativní nástroj (volitelně). Menším nástrojem začistěte rohy. Vyřízněte si do betonu drážky. Počkejte, dokud beton částečně nevyschne. Naneste tvrdidlo barvy (volitelné).

document: Jde o plochý nástroj s dlouhou násadou, sloužící k vyrovnání drobných rýh a prohlubní, a také k zatlačení vyvýšených kousků hlouběji do betonu. Díky tomu získáte hladší "krémovou" konzistenci betonu, která se bude lépe dohlazovat.   Lištou pohybuje tam a zpět přes betonovou desku kolmo na směr, kterým jste beton stahovali latí. (Jinými slovy, pohybujte lištou mezi dvěma hranami formy, na kterých ležela stahovací lať.) Přední hranu lišty mírně nadzdvihněte, abyste vytvořili tenčí dotekovou plošku. Při tlačení ji naklápějte k sobě, při tahání od sebe. Nepřehánějte to však – hrana nástroje musí zůstat v rovině s betonem. Snažte se toto dokončit dříve, než se voda vzniklá "pocením betonu" vystoupí na povrch desky. Hladítko je nástroj s krátkou rukojetí, které slouží k tomu samému jako plovoucí lišta. Hodí se pro menší projekty.  "Vibrační lišta" neboli "helikoptéra" je motorový nástroj, určený pro velké betonáže.   Hladítkem pohybujte tam a zpět v překrývajících se obloucích, dokud dvakrát nepřejedete přes celý povrch. Vibrační lišta vyžaduje dva lidi, kteří ji opatrně položí na desky, k práci s ní však stačí jeden. Naučit se s ní zacházet vyžaduje trochu cviku, takže se zpočátku držte ve středu desky, abyste neponičili hrany betonu. Menší rohové hladítko slouží k vyrovnání hran a rohů vedle bednění, kde není práce s plovoucí lištou či hladítkem dostatečně přesná. Dosáhnete s ním pevnějších rohů, i lepšího vzhledu betonu.   Pohybujte s ním tam a zpět po ploše asi 30 – 40 cm, než přejdete dále. Stejně jako u předešlého nástroje si přizvedněte dopředu směřující hranu. Netlačte hladítko příliš hluboko do betonu, jinak vytvoříte těžko odstranitelné otisky. Ty se nazývají dotvarovací spáry a slouží k usměrnění praskání betonu, které je nevyhnutelné, do takové podoby, aby mělo co nejmenší vliv na funci i vzhled podlahy. Tyto spáry se prořezávají zhruba do 25 % síly betonové desky.   Vzdálenost mezi spárami by neměla přesáhnout 24násobek tloušťky desky.  Pokud počítáte v palcích, zdvojnásobením tloušťky desky v palcích dostanete potřebnou vzdálenost ve stopách (například 4" (10 cm) deska by měla mít spáry nejdále 8' (2,4 m) od sebe.) Od každého vnitřního rohu desky a každého rohu, který se dotýká budovy nebo schodu, by měla vést jedna spára. Právě tato místa velmi často praskají.   Pro lehké vyznačení spár nejprve použijte rovnou lať nebo provázek. Při řezání držte nástroj rovně. Většinou se také dají použít různé spárovací nástroje. Pokud už vám beton začal schnout a praska, použijte k jeho proříznutí kotoučovou pilu. Na opravdu velké projekty si vezměte značkovací vozík. Odhadnout správný čas chce trochu zkušeností, protože rychlost schnutí závisí na spoustě faktorů, jako je charakteristika směsi, nebo teplota a vlhkost. Zde jsou základní podrobnosti:   Při sedání betonu dochází k "pocení", kdy voda vystoupá na povrch. Počkejte, než se voda vypaří a začne mizet vlhký lesk betonu. Pokud je beton pořád dost vlhký a při zahájení dalšího postupu dělá vlky, ještě počkejte. Když beton vyschne a ztvrdne příliš na to, aby šel dobře uhladit, nalijte na jeho povrch vodu. Jde však o poslední možnost, protože tím oslabíte a zkrabatíte výslednou desku. Pokud barvíte beton pomocí prášku, který zabarvuje vrchní vrstvu, naneste prášek v množství uvedeném na štítku, dokud se beton stále vlhce leskne. Před postupem na další krok musí beton ještě trochu vyschnout.  Prášek nanášejte jen na vodorovné povrchy a s pomocí patřičných bezpečnostních pomůcek, abyste se jej nenadýchali.

english_section_name: Finishing, Stage One


summary: Zjistěte rychlost otáčení hnacího kola. Zadejte dané údaje do vzorce V1 × Z1 = V2 × Z2. Spočtěte.

document: Díky znalosti převodových poměrů lze snadno zjistit, jak rychle se bude hnané kolo otáčet na základě "vstupní" rychlosti hnacího kola. Začněte tím, že zjistíte rychlost otáčení hnacího kola. Ve většině výpočtů se pracuje s jednotkou otáčky za minutu (ot./min), lze však počítat i s jinou jednotkou rychlosti.   Uvažujme třeba, že se v našem výše uvedeném příkladě soukolí s hnacím kolečkem se 7 zuby a hnaným kolem s 30 zuby hnací kolo otáčí rychlostí 130 ot./min. Díky této informaci během několika dalších kroků spočítáme rychlost hnaného kola. V tomto vzorci V1 označuje rychlost otáčení hnacího kola, Z1 počet zubů hnacího kola, V2  a Z2 pak rychlost a počet zubů hnaného kola. Dosazujte do proměnných, dokud vám nezůstane jediná neznáma.   U tohoto typu příkladů budete často hledat V2, je však samozřejmě možné najít kteroukoliv proměnnou. V našem příkladě dostaneme po dosazení dostupných údajů následující: 130 ot./min × 7 = V2 × 30 Najití poslední proměnné je otázkou základní algebry. Pro získání výsledku stačí zbytek rovnice zjednodušit a osamostatnit proměnnou na jedné straně znaménka =. Nezapomeňte výsledek označit správnou jednotkou — ve škole byste za to přišli o body.   Náš příklad lze vyřešit takto: 130 ot./min × 7 = V2 × 30 910 = V2 × 30 910/30 = V2  30.33 ot./min = V2 Jinými slovy, pokud se hnací kolo otáčí rychlostí 130 ot./min, otáčí se hnané kolo rychlostí 30.33 ot./min. Dává to smysl — jelikož je hnané kolo mnohem větší, bude se otáčet mnohem pomaleji.

english_section_name: Making Ratio/Speed Calculations


summary: Zamyslete se nad svojí komunikací. Zamyslete se nad tím, co si myslíte o sobě. Uvědomujte si pokřivené myšlení. Zamyslete se nad tím, co chcete. Važte si sami sebe. Změňte to, jak si interpretujete svoji komunikaci s ostatními lidmi. Naučte se být asertivní. Naučte se zvládat konfrontace. Vyhledejte pomoc.

document: Nejste zodpovědní za chování ostatních lidí a neměli byste se obviňovat v případě, že se k vám lidé chovají zle, nebo k vám nejsou štědří. Můžete ovšem ovládat své vlastní činy. Pokud máte pocit, že vás ostatní lidé nerespektují, nebo ignorují, můžete ovlivnit to, jak na vás reagují tím, že změníte svůj styl komunikace a chování. Zde najdete několik možností a druhů chování, kterými můžete u ostatních vyvolat pocit, že by se k vám měli chovat neférově:  Souhlasíte se vším, o co vás ten druhý požádá, přestože víte, že jde o nevhodný, nebo nepohodlný požadavek. Nejste ochotní říct komukoli „ne,“ nebo požádat o změnu očekávání ze strachu, že se tomu druhému přestanete líbit, nebo že vás bude brát špatně. Nevyjadřujete své skutečné pocity, myšlenky a přesvědčení. Vyjadřujete své názory, potřeby, nebo pocity extrémně omluvným tónem (např. „Nebyl by pro tebe moc velký problém, kdyby...“ nebo „Je to jen můj názor, ale...“). Myslíte si, že jsou potřeby, pocity a myšlenky ostatních lidí důležitější, než ty vaše. Ponižujete se před ostatními (a dokonce i sami před sebou). Myslíte si, že vás lidé budou mít rádi jen když budete dělat to, co od vás očekávají. Psychologové definovali soubor „iracionálních přesvědčení,“ která způsobují bolest a nespokojenost. Tato přesvědčení často vyžadují více od vás, než od ostatních. Může jít také o tvrzení ve stylu „měl bych.“ Zamyslete se nad tím, zda některými z nich trpíte:   Věříte, že je důležité, aby vás měli rádi a uznávali všichni lidé ve vašem životě. Máte pocit, že jste k ničemu, bezcenní, zbyteční, nebo hloupí, když vás lidé neuznávají. Často si říkáte „měl bych“, například „Měl bych být schopen udělat vše, co se po mně chce,“ nebo „Měl bych se vždy snažit potěšit ostatní.“ Kromě toho, že možná trpíte iracionálními přesvědčeními, takže si například myslíte, že byste  měli vždy udělat vše, o co vás ostatní lidé žádají, možná také máte sami o sobě pokřivené představy. Pokud se chcete vypořádat s pocitem, že vás lidé berou jako samozřejmost, musíte se postavit nelogickým a pokřiveným myšlenkám, které o sobě a o ostatních lidech máte.   Možná si například myslíte, že jste zodpovědní za pocity všech ostatních lidí („klam vnitřní kontroly“). Jde o běžný zdroj pocitů, že vás lidé berou jako samozřejmost – máte strach, že ostatním ublížíte, když odmítnete nějaký jejich požadavek. Musíte si uvědomit, že když nebudete k sobě a k tomu druhému upřímní ohledně svých hranic, nepomůžete nikomu z vás.  Říct „ne“ je někdy zdravé a také užitečné. Další běžnou distorzí je „personalizace.“ V tomto případě máte pocit, že jste zavinili něco, na čem jste se ve skutečnosti vůbec nepodíleli. Příklad: představte si, že vás některý z vašich kamarádů požádal, abyste mu pohlídali dítě, zatímco půjde na pracovní pohovor, ale vy máte ten den nějakou důležitou událost, kterou není možné přesunout. V tomto případě by personalizace byla to, že byste se cítili zodpovědní za situaci svého kamaráda, přestože to není vaše vina. Kdybyste řekli „ano“ i v případě, že byste měli říct „ne,“ pravděpodobně byste se cítili naštvaně sami na sebe, protože jste nerespektovali své vlastní potřeby. „Katastrofické myšlenky“ se objevují, když se váš náhled na situaci vymkne kontrole a vy myslíte pouze na to nejhorší, co by se mohlo stát. Například budete mít pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost, protože si představujete, že když se postavíte svému šéfovi, bude se na vás zlobit, vyhodí vás z práce a nakonec budete žít pod mostem. Ve skutečnosti je ale mizivá pravděpodobnost, že by se to mohlo stát. Jednou ze sebeponižujících myšlenek, které vás mohou uvěznit v tomto cyklu je pocit, že si nezasloužíte nic lepšího. Když budete věřit tomu, že vás ostatní opustí v případě, že jim přestanete prokazovat laskavosti, budete mít pocit, že si ve svém životě necháváte lidi, kteří nijak nepřispívají k vašemu štěstí. Jistě víte, že nechcete mít pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost. Co ale chcete? Nepodaří se vám dosáhnout změny, když budete mít jen mizivou představu o tom, co se vám nelíbí, ale nebudete vědět, jak to napravit. Napište si seznam toho, co byste chtěli na vašem vztahu s danou osobou změnit. Až budete vědět, jak byste si představovali úspěšnou komunikaci, budete schopni vymyslet konkrétní kroky, které vás k ní dovedou.  Možná máte například pocit, že vás vaše děti berou jako samozřejmost, protože vám volají jen když potřebují peníze. Zamyslete se nad tím, jak byste si vaši komunikaci představovali. Chcete, aby vám volali jednou týdně? Nebo aby vám volali, když se jim něco podaří? Chcete jim dávat peníze, když si o ně řeknou? Dáváte jim peníze, protože máte strach, že když to nebudete dělat, přestanou vám volat? Musíte se zamyslet nad svými hranicemi a potom je dát jasně najevo ostatním lidem. Jen vy máte možnost stanovit hranice a držet se jich. Možná máte pocit, že si vás ostatní lidé neváží, protože jim nedáváte dostatečně jasně najevo své potřeby a pocity, nebo protože jednáte s manipulativními lidmi. Bohužel existují lidé, kteří s vámi budou manipulovat při každé příležitosti, aby dostali to, co chtějí.  Ať už chování toho druhého pramení z ignorance nebo manipulace, nesmíte předpokládat, že se situace vyřeší sama od sebe. Musíte se do toho pustit sami. Možná máte pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost, protože si dovolujete dělat ukvapené závěry a předpokládat, jak se bude vyvíjet vaše komunikace. Můžete si například myslet, že se na vás ten druhý naštve, když odmítnete nějaký jeho požadavek. Nebo můžete předpokládat, že to, že pro vás někdo zapomněl něco udělat musí znamenat, že mu na vás vůbec nezáleží. Snažte se trochu zpomalit a nad každou situací se logicky zamyslete.   Příklad: často svému partnerovi dáváte dárky, abyste mu dali najevo, že ho milujete, ale nedostáváte od něj žádné dárky zpět. Máte pocit, že si vás neváží, protože si jeho lásku získáváte určitými činy. Vašemu partnerovi na vás ovšem může záležet, ale nedává to najevo konkrétními činy, po kterých toužíte.  Když si s partnerem promluvíte, podaří se vám toto nedorozumění vyřešit. Můžete se také zamyslet nad tím, jak ostatní lidé řeší požadavky od určité osoby. Pokud máte například pocit, že vás váš šéf bere jako samozřejmost, protože vám neustále dává práci navíc na víkend, promluvte si se svými kolegy a zeptejte se jich, jak tyto požadavky řeší ni. Stalo se jim, že když šéfa odmítli, dočkali se negativního chování, ze kterého máte strach? Možná musíte dělat veškerou práci jen vy, protože jste jediný, kdo se za sebe nedokáže postavit! Asertivní komunikace neznamená, že byste měli být arogantní, nebo zlí. Znamená to, že byste měli jasně vyjadřovat své potřeby, pocity a myšlenky. Když ostatní nebudou vědět, co se vám honí hlavou, budou vás snadno využívat, i když to nebudou dělat vědomě. Výzkumy prokázaly, že můžete vyjadřovat dokonce i negativní pocity, aniž byste tím ostatním lidem ublížili, ale musíte to dělat asertivně, ne agresivně.   Projevujte své potřeby otevřeně a upřímně. Mluvte v první osobě a říkejte například „Já chci...“ nebo „Mně se nelíbí...“  Neomlouvejte se a neponižujte své činy. Je v pořádku někomu říct „ne.“ Nemusíte se cítit provinile kvůli tomu, že někomu nesplníte jeho požadavek. Někteří lidé se snaží za každou cenu vyhnout konfliktům. Je to možná proto, že se bojí, aby ostatní lidi něčím nerozzlobili. Může to být také kvůli kulturním hodnotám (například lidé z kolektivistické kultury neberou vyhýbání konfliktům jako negativní věc).  Když v touze vyhnout se konfliktu popíráte své vlastní touhy a potřeby, stává se z toho problém.   Když budete své potřeby vyjadřovat otevřeně, pravděpodobně se nevyhnete konfrontacím, ale nemusí jít vždy o negativní konfrontace. Výzkumy prokázaly, že produktivně zvládané konflikty mohou podpořit rozvoj schopnosti kompromisovat, vyjednávat a spolupracovat.   Kurz asertivity vám může pomoci zvládat konflikty lépe. Asertivní komunikace je spojena se zvýšeným sebevědomím.  Když budete věřit, že jsou vaše vlastní potřeby a pocity stejně důležité, jako potřeby a pocity ostatních lidí, budete schopní zvládat konfrontace bez defenzivního chování a bez pocitu, že musíte toho druhého napadnout. Je těžké zbavit se pocitů méněcennosti bez pomoci. Jakmile se vytvoří nějaký vzorec, není jednoduché ho narušit, zejména pokud jde o dlouhodobý problém s někým, kdo nad vámi má určitou autoritu a způsobil vám pocit, že ho musíte neustále poslouchat. Nebuďte k sobě příliš tvrdí – tyto vzorce chování se vytvořily jako způsob řešení problémů a jako způsob ochrany před zlem a hrozbami. Problémem je to, že se nyní staly špatně fungujícími mechanismy, které vám způsobují stále stejné neúspěchy. Když se je naučíte změnit, budete se cítit spokojeněji a bezpečněji.  Někteří lidé jsou schopní rozhodnout se překonat své problémy sami, nebo si najdou jen dobrého kamaráda či mentora. Jiní lidé zase vědí, že musí vyhledat pomoc psychologa nebo terapeuta. Udělejte to, co je pro vás v dané situaci nejvhodnější.

english_section_name: Thinking About Your Role

summary: Začněte zvolna. Buďte přímí. Nabídněte tomu druhému způsob, jak daný problém vyřešit. Komunikujte s ostatními empaticky. Vyzkoušejte si to, co chcete říct. Využívejte asertivní řeč těla. Buďte konzistentní.

document: Pravděpodobně se nenaučíte projevovat své potřeby a postavit se za sebe přes noc. Budete si to muset natrénovat v uvolněných situacích ještě dříve, než se postavíte někomu, kdo nad vámi má autoritu, nebo je pro vás důležitý (například šéf, nebo partner).  Pokud vás například kolega požádá, abyste mu přinesli kávu vždy, když jdete do kavárny, ale nikdy vám za to nezaplatí, měli byste mu připomenout, že vám dluží peníze, až bude příště chtít kávu. Nemusíte ho urážet, ani se chovat agresivně – stačí, když mu přátelsky, ale jasně dáte najevo, že by vám měl zaplatit: „Chceš mi zaplatit svoji kávu teď, nebo mám koupit obě a příště budeš platit ty?“ Pokud máte pocit, že vás ostatní lidé berou jako samozřejmost, musíte jim to dát najevo. Neměli byste to ale dělat tak, že k nim přijdete a řeknete jim: „Bereš mě jako samozřejmost.“ Útoky a obviňování většinou zničí šance na úspěšnou komunikaci a mohou zhoršit již špatnou situaci.  Používejte místo nich jednoduchá tvrzení, kterými vysvětlíte svoji nespokojenost.   Zachovejte klid. Možná cítíte vztek, pohrdání, nebo frustraci, ale je důležité tyto pocity udržet pod kontrolou. Pravděpodobně v sobě máte spoustu negativních emocí, ale měli byste se zaměřit na to, abyste je dali najevo klidně a ukázali, že nejste nestabilní a nemáte důvod toho druhého zbytečně napadat. Držte se první osoby. Je snadné začít toho druhého obviňovat a říkat mu „kvůli tobě se cítím špatně,“ nebo „chováš se jako idiot.“ To by vám ovšem nepomohlo. Raději klidně vysvětlete, jak se cítíte a mluvte vždy v první osobě: „Mám pocit,“ „Chci,“ „Udělám,“ nebo „Odteď budu...“  Pokud máte pocit, že když si stanovíte hranice, bude to vypadat, že nemáte zájem tomu druhému pomoci, můžete mu v klidu vysvětlit svoji situaci. Pokud vás kolega požádá o pomoc, řekněte mu: „Rád bych ti s svým projektem pomohl, ale dnes má můj syn klavírní koncert a nerad bych to zmeškal.“ Dáte tím najevo, že vám na tom druhém záleží, ale zároveň nebudete muset jeho požadavek přijmout.   Neodměňujte nepřátelskost a manipulaci pozitivními důsledky. „Nastavit druhou tvář,“ když vás někdo využívá, je v podstatě potvrzením toho, že takové chování přijímáte. Vyjádřete raději svůj nesouhlas s chováním toho druhého. Ostatní lidé si možná ani neuvědomují, že vás berou jako samozřejmost. Ve většině případů se budou snažit situaci napravit, jakmile jim o tom řeknete, ale je skutečně možné, že to sami nevědí. Řekněte tomu druhému, jak by podle vás bylo nejvhodnější situaci vyřešit, abyste měli z vašeho vztahu oba pozitivní pocit.   Pokud máte například pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost, protože neuznali váš příspěvek ve skupinovém projektu, vysvětlete svému šéfovi, jak může situaci napravit: „Byl jsem jediný, kdo za ten velký projekt nedostal žádné zásluhy. Měl jsem pocit, že si mé práce nikdo necení. V budoucnu bych byl rád, kdybyste uváděli pod projektem jména všech, kteří se na něm podíleli.“ Další příklad: pokud máte pocit, že váš partner bere vaši lásku jako samozřejmost, protože nevyjadřuje své city dost jasně, řekněte mu, co může udělat pro to, abyste se cítili milovaní. Můžete říct třeba: „Vím, že tě čokolády a květiny nezajímají, ale rád bych, abys mi čas od času vyjádřil své city. I obyčejná SMS zpráva během dne by mi udělala velkou radost.“ Nemusíte se s lidmi hádat, abyste se za sebe postavili a nemusíte ani předstírat, že se chováte zle, když odmítáte jejich požadavky. Když dáte najevo, že vám záleží na pocitech ostatních lidí, zbavíte se napětí v nepříjemných situacích a zajistíte, že budou ochotnější vám naslouchat a vyslechnout si vaše obavy.  Pokud například váš partner nikdy neumývá nádobí a nepere, začněte to s ním řešit empaticky: „Vím, že ti na mně záleží, ale když musím vždy uklízet jen já, mám pocit, že jsem spíše hospodyně, než tvoje partnerka. Byla bych ráda, kdybys mi pomáhal – můžeme se střídat, nebo můžeme dělat vše společně.“ Je dobré si natrénovat to, co chcete tomu druhému říct. Napište si situaci nebo chování, které vám vadí a popište, jakou změnu byste rádi viděli.  Nemusíte si to zapamatovávat doslova – jde o to, abyste byli schopni to bez problémů vyjádřit při rozhovoru s tím druhým.   Příklad: představte si, že máte kamaráda, který vám neustále na poslední chvíli ruší domluvené plány. Máte pocit, že vás bere jako samozřejmost, protože nerespektuje váš čas. Můžete mu říct například:  „Chtěl bych si s tebou promluvit o něčem, co mě trápí. Často se domlouváme, že spolu něco podnikneme a ty to na poslední chvíli zrušíš. Už mě to frustruje, protože většinou nemůžu takhle narychlo vymyslet žádné jiné plány. Mám pocit, že můj čas bereš jako samozřejmost, protože jsem ti vždy k dispozici, když mi zavoláš. Někdy mám dokonce pocit, že mi schůzky rušíš, protože se mnou ve skutečnosti nechceš trávit čas. Až se příště na něčem domluvíme, rád bych, aby sis to napsal do kalendáře a nedomlouval si na tu dobu nic jiného a pokud to musíš opravdu zrušit, ocenil bych, kdybys mi to dal vědět dříve, než několik minut před dohodnutým setkáním.“ Další příklad: „Sophie, rád bych s tebou probral něco ohledně hlídání dětí. Před několika dny jsi mne požádala, zda bych ti mohla pohlídat syna a já jsem souhlasila, protože si vážím našeho přátelství a chci, abys věděla, že jsem ti vždy k dispozici. Už jsem ti ale tento měsíc hlídala děti několikrát a začínám mít pocit, že sis na to trochu zvykla. Ráda bych, kdybys někdy požádala o pomoc také někoho jiného a ne jen mě.“ Je důležité ujistit se, že vaše slova a chování souhlasí, abyste tomu druhému nevysílali zmatené signály. Pokud chcete říct ne, nebo stanovit nějaké hranice, musíte mít asertivní řeč těla, abyste tomu druhému dali jasně najevo, že to myslíte skutečně vážně.  Stůjte rovně a dívejte se tomu druhému do očí. Stůjte čelem k němu. Mluvte pevně, ale slušně. Neměli byste křičet, aby vás bylo slyšet. Nevrťte se, nehihňejte se a nedělejte obličeje. Tyto věci sice mohou působit jako zjemnění situace, ale ve skutečnosti jimi dáte najevo, že říkáte něco jiného, než co si myslíte. Ujasněte si, že když řeknete „ne,“ skutečně to tak myslíte. Nepodléhejte manipulacím, nebo pokusům vzbudit ve vás pocity viny. Lidé možná budou vaše hranice ze začátku testovat, zejména pokud jste jim v minulosti vždy vyhověli. Buďte vytrvalí a slušní a udržte si své hranice.   Dejte si pozor, abyste nepůsobili příliš agresivně kvůli tomu, že se budete ospravedlňovat. Příliš mnoho vysvětlování a trvání na vlastním pohledu na věc by mohlo působit arogantně.   Pokud si váš soused například stále půjčuje nějaké nářadí, ale často ho nevrací, nemusíte k němu mít dlouhý projev o svých osobních právech, až jeho požadavek budete příště odmítat. Slušně mu řekněte, že mu nechcete nic půjčit, dokud vám nevrátí to, co si od vás již vypůjčil.

english_section_name: Working With Others

summary: Uvědomte si své pocity. Uvědomte si, že máte právo na úctu ostatních. Zamyslete se nad tím, proč se cítíte tak, jak se cítíte. Zjistěte, co se na vašem vztahu změnilo. Zamyslete se nad úhlem pohledu toho druhého.

document: Je důležité uvědomit si, že máte pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost. Nemůžete tyto pocity zpracovat nebo vyřešit, dokud si je nepřiznáte. Výzkumy prokázaly spojení mezi vyjádřením a analýzou negativních pocitů a různými duševními i tělesnými prospěšnými účinky. Když budete své pocity potlačovat, z dlouhodobého hlediska je tím pouze zhoršíte.  Existuje rozdíl mezi uvědoměním si svých pocitů a neustálým přemítáním. Když se budete soustředit na své negativní pocity, aniž byste je analyzovali, nebo pracovali na jejich nápravě, budete se cítit ještě hůře, než na začátku. Společenské a kulturní tlaky vám mohou způsobit pocity, že není správné říkat „ne“ a že byste měli pro všechny dělat vše, co po vás chtějí. Možná jste se také naučili, že je vaše práce méně hodnotná, než práce ostatních lidí a že si nezasloužíte uznání. (Platí to zejména u žen a obzvláště v domácím prostředí.)  Tyto věci vám mohou způsobit pocit, že vás ostatní lidé berou jako samozřejmost. Každý má právo na respekt a uznání ostatních a v žádném případě není špatné po tom toužit.  Je přirozené cítit vztek nebo bolest a někdy je snadné nechat tyto pocity převzít nadvládu nad vaší myslí. Soustřeďte se na konstruktivní řešení a neventilujte svůj vztek na ostatních lidech. Pokud chcete řešit své pocity, musíte se zamyslet nad tím, co vám je způsobuje. Napište si seznam konkrétních chování a událostí, při kterých máte pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost. Možná zjistíte, že jde o věci, které lze snadno vyřešit tím, že toho druhého požádáte, aby něco změnil. Možná také zjistíte, že byste měli zapracovat na svých vlastních komunikačních dovednostech. Budete se například muset naučit dávat jasněji najevo své hranice.  Výzkumy prokázaly, že „pocit nedocenění“ je běžným důvodem pro podávání výpovědí v práci.  81% zaměstnanců tvrdí, že mají v práci větší motivaci, když jejich nadřízení dokážou ocenit jejich práci.   Studie také prokázaly, že lidé, kteří se cítí osaměle, často snáze akceptují neférové jednání a umožňují ostatním, aby jich využívali. Pokud máte pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost, je to možná proto, že se bojíte odmítnout jejich požadavky, abyste se necítili osaměle. Snažte se nepřipisovat ostatním lidem motivace. Příklad: představte si, že vás někdo bere jako samozřejmost, protože ho pravidelně vozíte do práce, ale on vám tuto laskavost neoplatí ve chvíli, kdy se vám rozbije auto. Bylo by v pořádku napsat si „Jana mě nesvezla do práce, když se mi rozbilo auto, přestože já ji často vozím.“ Není ovšem dobré napsat si „Janě na mně vůbec nezáleží, protože mě neodvezla do práce.“ Když si s Janou nepromluvíte, nebudete vědět, co si myslí, nebo proč se chová tak, jak se chová. Pokud máte pocit, že vás ten druhý bere jako samozřejmost, možná je to proto, že jste dříve měli pocit, že si vás váží více, než nyní. Může to být také proto, že máte pocit, že by si vás ten druhý měl vážit, ale nedělá to. Ať už je příčina jakákoli, pomůže vám zjistit, co se na vašem vztahu s danou osobou změnilo. Může vám to také pomoci nalézt řešení, které váš vztah napraví.   Snažte se přijít na to, kdy jste s danou osobou začali poprvé komunikovat. Co ten druhý udělal pro to, abyste se cítili cenění? Co se od té doby na vašem vztahu a na vaší komunikaci změnilo? Změnilo se něco konkrétního na vás samotných?   Pokud máte pocit, že vás v práci berou jako samozřejmost, možná je to proto, že máte pocit, že si vaší práce nikdo neváží (například jste nedostali povýšení, nebo vás nikdo nepochválil za nějaký projekt). Může jít také o to, že máte pocit, že vás nikdo nezahrnuje do rozhodovacího procesu.  Zamyslete se nad tím, co by vám umožnilo cítit uznání v práci a zjistěte, zda se něco změnilo od doby, kdy jste se tak cítili. Když máte pocit, že váš vztah není spravedlivý, ať už jde o vztah s kolegou, nebo s partnerem, není snadné zamyslet se nad tím, jak to vnímá ten druhý. Možná máte pocit, že vás ten druhý trestá a nerespektuje vás, takže pravděpodobně nechcete ani pochopit, proč se k vám takto chová. Když se pokusíte pochopit, jak se ten druhý cítí, může vám to pomoci porozumět tomu, co se děje. Také vám to může pomoci spolupracovat s tím druhým a společně najít řešení vašeho problému.  Pokud nejsou na vině poruchy osobnosti a další vážnější problémy, lidé se většinou nechovají k ostatním záměrně špatně.  Když budete někoho obviňovat z toho, že se k vám chová zle, i v případě, že budete mít svůj názor podložen fakty, pravděpodobně nedosáhnete ničeho jiného, než neproduktivního vzteku. Když někoho začnete obviňovat, pravděpodobně ztratí nervy. Zamyslete se nad touhami a potřebami toho druhého. Změnily se nějak?  Výzkumy prokázaly, že lidé někdy využívají pasivní „metody odstupu,“ jako je například neoplácení laskavostí a neprojevování náklonnosti a uznání, když mají pocit, že o daný vztah již nemají zájem, ale zároveň nevědí, jak ho ukončit.

english_section_name: Examining the Problem


summary: Natrhejte zelené fazolky na zahradě nebo je kupte na trzích. Odstřihněte stopky a špičky fazolek. Připravte si nádobí na vaření. Blanšírujte fazolky ve vroucí vodě po dobu asi 3 minut. Přesuňte fazolky do studené vody. Sceďte fazolky. Zabalte připravené fazolky. Dejte zelené fazolky zmrazit.

document:
Používejte pouze nepoškozené plody. Vybírejte si takové lusky, které nemají uvnitř male fazolky. I když přítomnost fazolí nemá žádný vliv na chuť nebo kvalitu zeleniny, značí, že je už mírně přezrálá.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/63\/Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/63\/Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Použijte co nejčerstvější fazolky. Zmrazte je ten den, kdy je nasbíráte na zahradě nebo co nejdříve po jejich nákupu. Pokud to z nějakého důvodu nejde, uchovejte je v lednici, aby zůstaly křupavé.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/fa\/Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/fa\/Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-1Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Ostrým kuchyňským nožem odstraňte konce fazolových lusků. Pokud mají lusky nějaká otlačená místa nebo jiné vady, také je nožem odřízněte.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e6\/Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e6\/Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Nakrájejte fazolky na délku, jaká vám vyhovuje. Můžete je nechat  vcelku nebo je nakrájet na dvoucentimetrové kousky. Na francouzském struhadle můžete lusky take nakrájet na tenké dlouhé proužky.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/f0\/Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/f0\/Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-3Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Přiveďte k varu velký hrnec vody. Nechte v něm dostatek místa pro fazolky. Když hrnec zakryjete poklicí, voda se začne vařit rychleji a vy ušetříte energii a peníze.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/1\/1c\/Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/1\/1c\/Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Naplňte druhý hrnec nebo misku ledovými kostkami a vodou.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/d\/d1\/Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/d\/d1\/Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-4Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Tento process odstraní enzymy, které snižují kvalitu zelených fazolek.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/5\/51\/Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/5\/51\/Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Dávejte pozor, abyste fazolky nevařili příliš dlouho, jinak je rozvaříte.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/01\/Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/01\/Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-5Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Děrovanou naběračkou přesuňte blanšírované fazolky z horké vody do druhého hrnce s ledovou vodou.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/61\/Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/61\/Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Přidejte k fazolkám víc ledu, popkud je to nutné.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/68\/Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/68\/Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Nechte fazolky chladit asi 3 minuty.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/fc\/Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet3.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet3.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/fc\/Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet3.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-6Bullet3.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Je důležité, abyste z fazolek dostali co nejvíc vody. Jinak se v nich při mražení vytvoří ledové krystalky, které mají negativní vliv na výslednou chuť.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/8\/86\/Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/8\/86\/Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Papírovou nebo látkovou utěrkou z fazolek odsajte přebytečné množství tekutiny.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/2\/20\/Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/2\/20\/Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-7Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Použijte uzavíratelné sáčky do mrazáku, nebo z nich vysajte vzduch a vakuově je zabalte.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/4\/48\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/4\/48\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Do každého sáčku dejte takové množství fazolek, aby vystačilo na požadovaný počet porcí. Tak budete moci pokaždé rozmrazit jen tolik, kolik spotřebujete a nebudete muset rozmrazovat všechny lusky. Obvykle se počítá hrst fazolek na jednu porci a strávníka.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/d\/db\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/d\/db\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Téměř úplně sáček uzavřete. Do otvoru pak vložte brčko. Zbývající vzduch ze sáčku vymáčkněte brčkem. Nakonec brčko vytáhněte a sáček uzavřete.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/3\/3b\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet3.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet3.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/3\/3b\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet3.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet3.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Sáčky označte datem, kdy jste je zamrazili.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/a\/a3\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet4.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet4.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/a\/a3\/Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet4.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-8Bullet4.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Zatřepejte fazolkami, aby byly sáčky pokud možno ploché a nezabíraly příliš místa.Tak fazolky zmrznou rychle a zachovají si čerstvou chuť. Zelené fazolky vydrží v běžném mrazáku zmražené devět měsíců, v kvalitním zařízení pro hluboké mražení ještě déle.

english_section_name: Freezing Green Beans

summary: Vytáhněte zelené fazolky z mrazáku. Do pánve kápněte trochu oleje a rozpalte ji na středně vysokou teplotu. Dejte zelené fazolky na pánev. Fazolky osolte a opepřete. Restujte fazolky dokud lehce nezezlátnou a nebudou křupavé. Nasypejte fazolky do misky.

document: Vysypejte je ze sáčku a vložte do misky. Dřevěnou vařečkou oddělte lusky, které se případně přilepily k sobě. Nechte olej rozehřát. Promíchejte je dřevěnou vařečkou dokud se rovnoměrně nepokryjí olejem. Začnou tát a bude se z nich uvolňovat voda. Restujte fazolky, dokud se všechna voda neodpaří. Můžete přidat take další koření, například česnek, čerstvý zázvor, citronovou kůru nebo červenou papriku, abyste dodali fazolkám chuť. Stáhněte je z ohně dřív, než změknou. Podávejte teplé jako přílohu nebo smíchejte se špenátem a jinou listovou zeleninou, aby vznikl příjemný kontrast struktur.

english_section_name: Sauteing Frozen Green Beans

summary: Vytáhněte zelené fazolky z mrazáku. Osušte fazolové lusky papírovou utěrkou. V malé misce smíchejte šálek piva, šálek mouky, 1 a půl lžičky soli a půl lžičky pepře. Do velké pánve nalijte několik centimetrů oleje a zahřejte ho na středně vysokou teplotu. Těstíčko nalijte do velkého plastikového sáčku.Vložte k němu fazolky. Použijte kleště a obalené fazolové lusky naskládejte do rozpáleného oleje. Smažte fazolky, dokud nebudou zlatavé a křupavé.

document:
Vysypejte je ze sáčku a dejte do cedníku, položeného přes misku. Nechte je úplně rozmrznout. Přebytečná tekutina by způsobila, že by fazolky byly blátivé. Metličkou směs prošlehejte dohladka. Nechte olej rozpálit, dokud nebude dostatečně rozehřátý na smažení. Dotkněte se ho rukojetí dřevěné vařečky a teplotu vyzkoušejte. Jestliže se okolo rukojeti objeví bublinky, je olej připravený. Na smažení nepoužívejte olivový olej, protože se při vysokých teplotách rozkládá. Lepší je arašídový, rostlinný nebo řepkový olej, který snese velký žár. Uzavřete a obsah sáčku dobře protřepejte. Pokračujte a skládejte fazolky do pánve, dokud nebudete mít jednolitou vrstvu.  Nepřeplňujte pánev, jinak fazolky příliš změknou.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/c\/cc\/Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet1.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/c\/cc\/Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet1.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"}  Snažte se, aby se fazolkové lusky nepřekrývaly.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/7\/72\/Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet2.jpg\/v4-459px-Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/7\/72\/Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet2.jpg\/v4-759px-Freeze-Green-Beans-Step-27Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"
<\/div>"} Pak je vyjměte děrovanou vařečkou a naskládejte na talíř, vyložený papírovou utěrkou, která odsaje přebytečný tuk. Osolte a opepřete a podávejte horké..

english_section_name: Frying Frozen Green Beans

summary: Předehřejte troubu na 220°C. Vytáhněte zelené fazolky z mrazáku. Pokapejte fazolové lusky olejem. Ochuťte fazolky solí a pepřem. Vložte zelené fazolky do trouby. Vytáhněte pekáč s fazolkami z trouby.

document: Vysypejte je ze sáčku a rozložte je v jedné vrstvě na pečicí plech. Některé fazolky mohou zmrznout v hroudách – snažte se je rozdělit co nejvíc to půjde buď prsty nebo vidličkou. Můžete použít sezamový, olivový, arašídový nebo olej z jadérek hroznového vína. Všechny budou chutnat dobře. Chcete-li, můžete použít jakékoliv další oblíbené koření, například kajenský pepř, kmín, chilli, sušený česnek, nebo oregano, všechny se k zelenině hodí. Lehce s kořením fazolky promíchejte, aby se rovnoměrně pokryly. Pečte je asi deset minut, pak je vytáhněte a vařečkou zlehka promíchejte. Vraťte je do trouby a pečte, dokud nebudou částečně nazlátlé a křupavé. Zabere to dalších asi 5 minut. Můžete je ještě dochutit kořením nebo třeba posypat strouhaným sýrem. Podávejte horké.

english_section_name: Roasting Frozen Green Beans


summary: Předcházejte akné. Nevymačkávejte si žádné pupínky. Objednejte se k dermatologovi. Používejte produkty s kyselinou salicylovou. Používejte různé tyčinky na pupínky. Vyzkoušejte masku s jílem.

document: Zde je několik snadných tipů, které vám pomohou vyhnout se pupínkům na obličeji:   Dvakrát týdně si měňte povlaky na polštáře. Čisté povlaky bez bakterií zabrání tvorbě pupínků. Nesahejte si na obličej. Pokud si dáváte často bradu do dlaní, nebo si saháte na obličej prsty, přestaňte s tím. Mastnota a špína na rukou může na pleti způsobit pupínky a černé tečky. Na noc si vlasy stahujte do gumičky. Pokud máte dlouhé vlasy, každý večer si upleťte cop, nebo si berte čelenku, abyste si na vlasech neležela. Snažte se odpočívat. Stres způsobujte pupínky, takže byste se měla snažit být v klidu. Nechejte si předepsat jinou antikoncepci. Některé druhy antikoncepce obsahují estrogeny a mohou vám pomoci proti akné. Zeptejte se lékaře, zda vám takovou antikoncepci může předepsat. Tím byste ránu otevřela, ta by se potom zanítila a zůstala by vám navždy jizva. Pokud se vám nepodaří zbavit se akné svépomocí, zajděte si k lékaři. Ten vám předepíše vhodné léky a masti. Některé produkty proti akné obsahují kyselinu salicylovou, která zabijí bakterie, které akné způsobují.  Pokud nechcete mít suchou pleť, používejte kyselinu salicylovou pouze ráno a uvidíte, jestli vám to bude stačit. Když budete potřebovat větší pomoc, můžete ji používat i večer. Existuje několik produktů, které se nanáší přímo na pupínky a ničí bakterie. Tyto produkty obsahují kyselinu salicylovou, nebo benzoyl peroxid.   Pokud máte těžké akné, používejte produkty s oběma těmito ingrediencemi. Dejte si pozor – benzoyl peroxid bělí vlasy a oblečení. Jíl absorbuje přebytečný maz, odstraňuje nečistoty a dokonce i likviduje bakterie v pupíncích a pleť je díky němu čistější a jasnější. Jednou týdně po sprše si osušte obličej a naneste masku s jílem. Nechte ji působit 10 minut, nebo dokud nezačne zasychat. Masku poté opláchněte a obličej si namažte krémem. Nenechte masku na obličeji zaschnout úplně, ani ji nenechávejte přes noc. Mohla by vám pleť přesušit.

english_section_name: Dealing With Acne

summary: Každý večer si myjte obličej. Použijte tonikum. Používejte hydratační krém. Jednou týdně použijte peeling. Chraňte svoji pleť před sluncem.

document: Během dne se vám na obličeji usazuje špína, mastnota a make-up. Měla byste si tedy každý večer důkladně mýt obličej.   Používejte odličovač. Díky němu vám líčení nebude ucpávat póry a způsobovat pupínky a také si nebudete otírat bakterie na polštář. Když budete mít špinavý polštář, bakterie se vám v noci dostanou na pleť a budou způsobovat nepříjemné pupínky a černé tečky. Používejte šetrné mýdlo. Měla byste si obličej mýt, ale ne ho připravovat o všechny přirozené oleje – pokud máte po mytí napnutou a nepříjemně suchou pleť, používáte příliš silné mýdlo. Dávejte si pozor na oblast okolo očí – většina mýdel je na ni příliš agresivní. Opláchněte se vodou. Když budete používat na obličej žínku, mohla byste si pleť podráždit. Raději se nakloňte nad umyvadlo, naberte si vodu do rukou a omývejte si s ní obličej. Měla byste to udělat asi 10x za sebou. Jemně se osušte. Neměla byste si ručníkem dřít pleť. Místo toho se velmi jemně osušte, nebo nechejte obličej uschnout přirozeně. Tonikum z pleti odstraní přebytečnou špínu a mastnotu a uzavře vaše póry. Ne všechny ženy ho musejí používat, ale například pro mastnější pleť se rozhodně hodí.   Naneste si trochu tonika na vatový tamponek a jemně si s ním otřete obličej. Vysušující tonika používejte pouze pokud máte extrémně mastnou pleť. Tato tonika obsahují až 60% alkoholu. Pokud máte suchou pleť, tyto produkty by vám mohly způsobit akné, protože by se kvůli nim pleť zbytečně mastila. Místo tonika z drogerie si můžete koupit vodu z lísky. Tonikum si nanášejte pouze na ty oblasti pleti, na kterých se vám dělají pupínky. Můžete si ho tedy dávat jen na čelo, nebo jen na bradu. Když použijete krém ráno, ochrání vám pleť a líčení na něj dobře přilne. Když ho budete používat večer, pleť se bude moci přes noc zregenerovat a vy se vyhnete vráskám. Tak jako tak jsou hydratační krémy pro pleť velmi důležité.   Přes den používejte lehký krém. Pokud se vám často dělají pupínky, mastnější krémy byste měla používat pouze večer. Na den si vyberte lehký gel nebo nemastný krém. Nezapomínejte ani na krk a dekolt. Tyto oblasti se často vysušují a měla byste si je také mazat krémem. Pokud máte suchou šupinatou pleť, jednou týdně použijte peeling, abyste se zbavila mrtvých kožních buněk. Kupte si peeling s velmi jemnými zrníčky a nevtírejte si ho silně do pleti – pouze s ním jemně očistěte obličej.   Můžete si vyrobit vlastní peeling z medu a cukru. Po použití ho smyjte teplou vodou. Můžete si koupit i peelingový kartáč na obličej. Krouživými pohyby si s ním jemně čistěte pleť. Pokud nechcete mít hrubou pleť, každý den používejte opalovací krém. Když nebudete mít pleť poškozenou od slunce, bude vypadat dlouho krásně a zářivě. Nezapomeňte, že slunce vás spálí během 15 minut, takže byste měla být vždy připravená.   Používejte krémy s UV faktorem 30 – vyšší nemají o moc lepší účinnost. Kupte si opalovací sprej, který je lehký a není mastný. Můžete si koupit i podkladový make-up s UV faktorem, abyste nemusela používat více produktů.

english_section_name: Building a Routine

summary: Pijte hodně vody. Jezte zdravě. Jezte méně soli a cukru. Berte vitamíny. Cvičte.

document: Snažte se vypít 6-8 sklenic vody denně. Voda pročistí vaši pleť a dodá jí jas, protože vyplaví z vašeho těla všechny toxiny.   Noste si s sebou lahev s vodou a během dne z ní stále pijte. Pokud vás voda nebaví, pijte neslazené bylinné čaje. Bílkoviny, zdravé ovoce a zelenina vám pomohou rozjasnit pleť. Pokud chcete dosáhnout rychlých výsledků, jezte tyto věci:   Omega-3 mastné kyseliny. Najdete je v rybách a ořechách. Tyto kyseliny jsou pro pleť extrémně prospěšné. Vitamín C. Vitamín C vám pomůže zahojit pupínky, takže byste měli jíst dostatek citrusového ovoce a špenátu. Potraviny bohaté na vlákninu. Čerstvé ovoce, zelenina a ořechy vám dodají energii a zajistí, že budete mít zdravé zažívání. Když budete mít nepravidelné zažívání, budete se cítit unaveně a nemocně (bolesti hlavy a břicha). Snažte se každý den sníst maximálně 45 g sacharidů a omezte konzumaci slaných jídel. Když budete jíst příliš mnoho soli, budete mít opuchlý obličej. Pokud máte pocit, že z jídla nemáte dostatek vitamínů a minerálů, berte nějaké potravinové doplňky. Vitamíny určené pro těhotné ženy mají skvělé účinky na pleť. Aerobní cvičení vám zaručí zářivou pleť, protože stimuluje krevní oběh. Kromě toho je zdravé a budete díky němu silnější. Nějaké výsledky uvidíte okamžitě, ale z dlouhodobějšího hlediska dosáhnete mnohem lepších výsledků.

english_section_name: Eating Healthy and Exercising


summary: Vytvořte na obrazu texturované pozadí. Pravítkem a tužkou vytvořte linie. Nakreslete linie. Vybarvěte jen několik čtverců a obdélníků. Bílá místa nechte tak, jak jsou.

document: Jeden z nejsnadnějších způsobů je nanést co nejkvalitnější přípravek Gesso, což je hustý, gelový podkladový primer. Naneste primer stejně, jako barvu, případně můžete i špachtlí, pokud je dostatečně hustý. Tak budete mít lepší kontrolu nad stylem a texturou. Můžete použít klidně také silný papír nebo plakát. V takovém případě nemusíte na povrch aplikovat podkladový nátěr. Měli byste udělat několik horizontálních čar s různě širokými mezerami mezi nimi, stejně jako několik horizontálních. Jejich počet záleží jen na vás, pamatujte jen na to, že čím méně čar, tím větší obdélníky a čtverce budou mezi nimi. Použijte černou barvu a čáry silným tahem obtáhněte. Některé můžete nakreslit tenčí, jiné silnější. Váš obraz teď bude vypadat jako nepravidelná mřížka s černými čárami. Použijte klidně základní barvy (červenou, modrou, žlutou) a několik tvarů vyplňte. Pokud byste vybarvili všechny vzniklé tvary, obraz by působil přeplácaně. Místo toho si raději vyberte jen několik částí. Díky tomu barvy hezky vyniknou. Bílé prostory umožní barevným plochám opravdu vyniknout.

english_section_name: Painting Minimalist Geometric Abstract Art

summary: Pořiďte si kolečko s paletou barev. Pochopte systém primárních, sekundárních a terciárních barev. Pracujte s barevnou harmonií.

document:
Je to velmi jednoduchá pomůcka, která se skládá z obyčejného kolečka, na kterém je paleta mnoha odstínů barev. Hodí se k tomu, abyste rychle viděli vztahy mezi jednotlivými barvami – které k sobě ladí, které se tlučou a podobně. Pomůcku seženete v obchodech pro výtvarníky, v lepších papírnictvích nebo v supermarketu v oddělení nátěrů. Zjednodušeně řečeno jsou základem barevného kolečka primární barvy (červená, modrá, žlutá). Sekundární barvy vznikají smíšením primárních barev dohromady (zelená, oranžová, fialová). Terciární barvy mohou vzniknout mícháním sekundárních a primárních barev (žluto-oranžová, červeno-oranžová, červeno-fialová, modro-fialová, modro-zelená a žluto-zelená). Abyste se s mícháním barev seznámili, můžete si namalovat vlastní barevné kolečko. Existuje několik způsobů, jak zjistit, které barvy se k sobě hodí. Vyzkoušejte například:  Analogické barvy: Vyberte si dvě nebo tři barvy, které jsou na kolečku hned vedle sebe. Jedna z nich bude pravděpodobně vynikat, ale všechny tři dohromady vytvoří hezký celek.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/1\/1f\/Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet1-Version-3.jpg\/v4-460px-Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet1-Version-3.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/1\/1f\/Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet1-Version-3.jpg\/v4-760px-Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet1-Version-3.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}  Komplementární barvy: Vyberte si dvě barvy, které jsou na kolečku přesně proti sobě. Vznikne kontrast, který přitáhne pozornost.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/01\/Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet2-Version-3.jpg\/v4-460px-Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet2-Version-3.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/01\/Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet2-Version-3.jpg\/v4-760px-Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet2-Version-3.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}  Triadické barvy: Vyberte si tři barvy, mezi kterými je na kolečku stejný rozestup. Pokud si mezi nimi narýsujete čáry, musí vzniknout rovnostranný trojúhelník. Počítejte s tím, že pak vyniknou všechny tyto barvy.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/9\/92\/Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet3-Version-3.jpg\/v4-460px-Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet3-Version-3.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/9\/92\/Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet3-Version-3.jpg\/v4-760px-Create-an-Abstract-Painting-Step-8Bullet3-Version-3.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}

english_section_name: Learning Color Theory

summary: Vytvořte si strukturované pozadí. Nalepte si na plátno linie a místa, kde se čáry budou překrývat. Namíchejte si barvy. Vybarvěte místa mezi lepicí páskou. Odlepte pásku. Chcete-li, vyplňte prázdné místo pod páskou nějakou barvou.

document: Jedna z nejsnadnějších cest, je nanést látku nazvanou Gesso v co nejlepší kvalitě. Je to hustý gelový podkladový primer. Nanáší se úplně stejně jako barva, případně můžete použít špachtli, pokud je směs dostatečně hustá. Díky tomu budete mít nad vznikající texturou plnou kontrolu. Chcete-li, klidně nechte plátno bílé a hladké. Jak už bylo řečeno, pro abstraktní malbu neexistují žádná závazná pravidla, nemusíte mít tedy texturované pozadí. Mnoho umělců začíná s obyčejným čistým plátnem. Použijte modrou malířskou písku a nalepte několik pruhů. Vzniknou vám různé geometrické obrazce, například trojúhelníky, čtverce a obdélníky. Cílem je vytvořit obrázky, které se nepodobají realitě. Nalepené linie vám s malováním pomohou a páska zajistí, že linie budou čisté, nerozmazané, s jasnými tvary. Místo pásky použijte pravítko a tužku. Pokud se vám nechce zaobírat volnými místy, která zbudou po odlepení malířské pásky, klidně si plátno rozvrhněte obyčejnou tužkou a s pomocí pravítka. Opět – položte pravítko přes plátno několikrát, aby vzniklo několik různých tvarů. Rozhodněte se, jaké barvy pro dokončení obrazu použijete. Namíchejte si je buď na malířské paletě, nebo třeba na starém talíři. Můžete si je také rozmíchat přímo na plátně, ale to vyžaduje určité zkušenosti, aby výsledný dojem působil pěkně. Nebojte se – když přetáhnete až na pásku, nic se neděje. Nemyslete si navíc, že musíte zaplnit na plátně úplně všechna místa – klidně nechte nějaké tvary prázdné. Někteří abstraktní malíři nejprve barvou obtáhnout obrysy každého tvaru, než začnou malovat. Jiní se nerozmýšlejí a barvy používají tak, jak jim to připadá nejvhodnější přímo při malování. Jakmile si myslíte, že je dílo hotové, odlepte malířskou pásku. Pokud se vám líbí jasné, rovné okraje, udělejte to, dokud je malba ještě stále vlhká. Při odlepení ze suché malby je pravděpodobné, že odlepíte i kousky barvy, takže okraje budou lehce zubaté. Až pásku odstraníte, uvidíte bílá místa tam, kde páska byla. Můžete je nechat prázdná, nebo je můžete vyplnit barvou.

english_section_name: Painting Random Geometric Abstract Art

summary: Položte si plátno na zem. Vyčistěte si mysl. Míchejte barvy rovnou na plátně. Nalijte barvu přímo na plátno (nepovinné). Stříkejte nebo kapejte barvu na plátno (nepovinné). Zkuste malovat se zavřenýma očima. Jakmile máte pocit, že je obraz hotový, přestaňte.

document: Mnoho umělců prohlašuje, že díky tomu jsou svému dílu blíž. Navíc, pokud se pokoušíte o gesturální abstraktní obraz, bude se vám barva snáze různými způsoby nanášet. Nebojte se, klidně si můžete při malování plátnem pohybovat, jak chcete. Vlastně – pokud začnete na podlaze a postupně plátno budete vztyčovat s ještě mokrou barvou, může vzniknout velmi zajímavé dílo. U gesturálního abstraktního malování se nepokoušíte o věrné zobrazení předmětu. Raději se soustřeďte jen na samotné nanášení barvy. Zkoušejte nejrůznější techniky, ať zjistíte, co se vám líbí. Protože tato technika je hlavně o nanášení barvy, nemusíte si dělat starosti se specifickou barevnou paletou dřív, než začnete. Místo toho s barvami pracujte během samotného malování. Lití barvy přímo na obraz je jen jedním způsobem, jak vytvořit jedinečné umělecké dílo. Množství barvy záleží jen a pouze na vás. Můžete také měnit vzdálenost, ze které barvu na plátno budete lít. Z velké výšky pravděpodobně vzniknou cákance, lití z blízka vám naopak zajistí větší přesnost a kontrolu. Použijte cokoliv, co se vám hodí, a namočte to do barvy. Pak náčiním na obraz kapejte, cákejte a nechte barvu různě stékat. K nanášení barvy můžete použít například štětce, brčka, lahvičky s rozprašovačem nebo starý zubní kartáček. Pokud je něco, na čem se abstraktní malíři shodnou, pak je to, že abstraktní obraz nemusí vůbec odpovídat realitě. Jeden z nejlepších způsobů, jak se oprostit od toho, abyste náhodou nenamalovali postavy a předměty, je zkrátka zavřít oči. Nechte štětec s barvou klouzat po plátně, aniž byste mysleli na to, co vlastně vytváříte. Tento typ malby je spíš o získávání zkušeností, než o tom, co z toho vznikne. Nesnažte se přemalovávat, abyste dílo vylepšili. Abstraktní malba není o precizním výsledku – zkrátka s malováním skončete, až se vám bude chtít. Nesnažte se obraz zbytečně přeplnit – řiďte se svými pocity. Jistě poznáte, kdy máte hotovo.

english_section_name: Painting Gestural Abstract Art


summary: Měli byste znát příznaky Crohnovy choroby. Všímejte si i méně častých příznaků Crohnovy choroby. Kdy je nutné vyhledat lékaře. Podstupte testy, které potvrdí diagnózu.

document: Hlavní příznaky této nemoci jsou stejné, jako příznaky ostatních poruch zažívacího traktu, jako je například IBS nebo ulcerózní kolitida. Příznaky se mohou objevovat pouze někdy a mohou být mírné, ale i velmi vážné. Liší se u každého člověka a také podle toho, která část zažívacího traktu je postižena. Mezi běžné příznaky patří:   Průjem: Záněty způsobené Crohnovou chorobou postihují buňky střeva a způsobují vylučování velkého množství vody a soli. Protože střevo nedokáže přebytečnou vodu absorbovat, objevuje se průjem. Bolesti a křeče břicha: Záněty a vředy mohou způsobit otoky a zjizvení střev, což ovlivňuje přirozené pohyby zažívacího traktu a může způsobovat vážné křeče a bolesti. Krev ve stolici: Potrava, která prochází zažívacím traktem, může způsobit krvácení zanícených tkání, takže se ve stolici objevuje krev. Vředy: Crohnova choroba začíná ve formě malých vřídků na povrchu stěn střeva. Nakonec se tyto vředy zvětší a zasahují hluboko do stěn střeva (někdy jimi dokonce pronikají). Snížená chuť k jídlu a hubnutí: Bolesti břicha a křeče mohou ovlivnit vaši chuť k jídlu a schopnost trávit a absorbovat živiny z potravy. Fistule nebo abscesy: Záněty způsobené Crohnovou chorobou se mohou protlačit skrz střevní stěnu a postihnout sousední orgány, například močový měchýř, nebo vagínu a způsobit tak patologické spojení, kterému se říká fistule. To později vede ke vzniku abscesů – hnisavých boláků. Kromě výše zmíněných příznaků mohou lidé s Crohnovou chorobou pociťovat i jiné příznaky, například bolest kloubů, zácpu, nebo oteklé dásně.   Lidé, kteří trpí vážnou formou Crohnovy choroby, mívají horečky a trpí únavou, artritidou, očními záněty, poruchami kůže a záněty jater a žlučovodů. Děti trpící Crohnovou chorobou mají zpomalený růst a pohlavní vývoj. Pokud trpíte následujícími příznaky, okamžitě zavolejte lékaře:   Rychlý a slabý puls, závratě Silné bolesti břicha Nevysvětlitelné horečky nebo zimnice trvající déle než dva dny Opakované zvracení Krev ve stolici Časté průjmy, které nereagují na běžně dostupné léky Pokud má lékař podezření na Crohnovu chorobu, pošle vás na gastroenterologii na několik různých vyšetření:   Krevní testy: Lékař vám vezme krev a zjistí, zda netrpíte anémií, což je běžný vedlejší příznak Crohnovy choroby. Kolonoskopie: Toto vyšetření lékaři umožní prozkoumat vaše střevo díky tenké ohebné hadičce s kamerou. Díky kameře lékař zjistí, zda máte ve střevech zánět, nebo krvácející vředy. Sigmoidoskopie: Při tomto vyšetření vám lékař pomocí tenké trubičky vyšetří posledních 60 cm tlustého střeva. Baryový klystýr: Tato metoda umožní lékaři sledovat vaše střeva pomocí rentgenu. Před vyšetřením vám bude zaveden klystýr s kontrastní látkou. RTG střev: Toto vyšetření dokáže vyšetřit části tenkého střeva, do kterých není možné se dostat při kolonoskopii. Počítačová tomografie (CT): Někdy je nutné podstoupit CT sken, který je přesnější a detailnější, než klasický rentgen. U tohoto vyšetření bude lékař schopen prohlédnout si celá střeva i tkáně okolo nic. Endoskopie: Pokud trpíte příznaky, které se shodují s běžnými příznaky Crohnovy choroby, ale všechna vyšetření jsou negativní, lékař provede endoskopii.

english_section_name: Recognizing Symptoms and Confirming Diagnosis

summary: Zeptejte se lékaře na různé léky, které vám může nabídnout. Řiďte se pokyny svého lékaře ohledně stravování. Proveďte změny životního stylu. Zjistěte si něco o možnostech operace. Zkuste byliny, které vám mohou pomoci s léčbou Crohnovy choroby.

document: Příznaky Crohnovy choroby se léčí mnoha různými léky. Typ léků, který budete potřebovat, bude záviset na tom, jakým stupněm Crohnovy choroby trpíte a jaké příznaky máte. Běžně se používají následující léky:   Protizánětlivé léky: Tyto léky jsou většinou prvním krokem v léčbě zánětlivých onemocnění zažívacího traktu. Patří mezi ně Azulfinide, který se používá při léčbě tlustého střeva, Asacol, který může pomoci předejít návratu Crohnovy chorob po operaci, a kortikosteroidy. Léky na potlačení imunity: Tyto léky zmírňují zánět, ale potlačují imunitní systém. Patří mezi ně Imuran, Purinethol, Remicade, Humira, Cimzia, Rheumatex, Neoral a Tysabri. Antibiotika: Antibiotiky se léčí abscesy a fistule u lidí, kteří trpí Crohnovou chorobou. Patří mezi ně například Flygyl nebo Cipro. Léky proti průjmu: Pacienti trpící Crohnovou chorobou, kteří mají chronický průjem, většinou dobře reagují na léky proti průjmu, jako je loperamid. Tento lék (komerčně prodávaný jako Imodium) seženete v lékárně i bez předpisu. Pohlcovače žluče: Pacienti, kteří trpí posledním stádiem ileální choroby, nebo mají problémy s tenkým střevem, neabsorbují žluč, která se později vylučuje ve formě průjmu. Tito pacienti dostávají léky, které žluč pohlcují. Další léky: Někdy mohou pomoci i jiné léky, například steroidy, léky na potlačení imunitního systému, vlákninové doplňky, laxativa, léky proti bolesti, železo, vitamín B12, vápník a vitamín D. Neexistují žádné důkazy o tom, zda stravování způsobuje zánětlivé nemoci zažívání. Některé potraviny a nápoje mohou ovšem Crohnovu chorobu zhoršit, zatímco jiné mohou ulevit od příznaků a předejít návratu nemoci.   Potravinové doplňky s vlákninou pomáhají pacientům s nemocemi střev. Je to proto, že se vláknina v těle mění na mastné kyseliny, které pomáhají léčit střeva. Vyhýbejte se mléčným produktům. Většina pacientů, kteří trpí Crohnovou chorobou, mají i nesnášenlivost na laktózu. Můžete jíst vápník ve formě tablet, aby se vám jeho hladina nesnížila. Vyhýbejte se potravinám, které způsobují nadýmání, jako jsou fazole a listová zelenina. Měli byste také omezit konzumaci smažených a mastných jídel, která zpomalují zažívání. Kromě toho byste měli jíst po menších porcích víckrát denně, abyste neměli nafouknuté břicho a abyste zbytečně nezatěžovali své zažívání. Za určitých okolností vám lékař doporučí speciální výživu pomocí trubičky nebo injekcí. Jde o dočasnou léčbu, která vašemu tělu dodá živiny a uleví vašemu zažívání. Tato léčba se používá zejména po operacích střev, nebo v případech pacientů, jejichž těla neabsorbují živiny z potravy.   Uvědomte si, že Crohnova choroba se liší u každého pacienta a každý pacient má jiné příznaky a problémy. Nejlepší je vést si deník a zapisovat si všechno, co sníte. Díky tomu snadno zjistíte, které potraviny vaše příznaky zhoršují. Až budete vědět, které potraviny pro vás nejsou vhodné, budete se jim moci vyhnout. Přestože není možné Crohnovu chorobu vyléčit, je možné omezit její příznaky a žít naprosto normální život. Stačí jen řídit se radami lékaře a dodržovat následující pravidla:   Omezte stres: Přestože stres Crohnovu chorobu nezpůsobuje, může zhoršit její příznaky. Není sice možné se stresu vyhnout úplně, ale měli byste se naučit ho lépe zvládat. Přestaňte kouřit: Pokud kouříte, máte vyšší riziko, že se vám Crohnova choroba rozvine. Kromě toho kouření zhoršuje příznaky Crohnovy choroby a zvyšuje riziko komplikací a nutnosti chirurgických zákroků   Častěji cvičte: Pravidelné cvičení vám umožní mít zdravou váhu a zbavit se stresu, což jsou dvě věci, které vám pomohou se s Crohnovou chorobou vypořádat. Najděte si cvičení, které vás bude bavit. Vyhýbejte se alkoholu: Příznaky Crohnovy choroby jsou po požití alkoholu horší. Proto doporučujeme pít pouze výjimečně, v nejlepším případě vůbec. Pokud strava, změny životního stylu a léky nefungují, lékař vám může doporučit podstoupit operaci, při které se vyjmou fistule a část poškozeného střeva. Zde jsou tři hlavní typy chirurgických zákroků, které se provádí u pacientů s Crohnovou chorobou:   Proktokolektomie: Tato procedura zahrnuje odejmutí konečníku a části tlustého střeva. Provádí se v celkové anestezii. Zotavování po operaci trvá většinou 4-6 týdnů. Ileostomie: Tato procedura se často provádí spolu s proktolektomií. Zahrnuje připojení konce tenkého střeva k otvoru v břiše (stoma). K otvoru se připojí malý sáček, do kterého je odváděna stolice. Po operaci bude pacientovi ukázáno, jak má sáček vyprazdňovat a čistit a dále může žít běžný život. Střevní resekce: Při tomto zákroku se odstraňuje nemocná část střeva. Po odstranění se dva zdravé konce střeva sešijí a zažívání dále funguje normálně. Zotavování trvá 3-4 týdny. Odhaduje se, že asi dvě třetiny lidí trpících Crohnovou chorobou budou muset podstoupit chirurgický zákrok, protože konvenční léčba přestane fungovat. Bohužel se Crohnova choroba často vrací i po operaci, takže je často nutné operace opakovat. Pokud se vyskytují také časté fistuly, je dobré provést ájurvédskou metodu Kshar Sutra Therapy. Byliny jako je lékořice nebo chřest vám mohou pomoci při léčbě.   Studie s lékořicí zjistily, že tato bylina pomáhá stabilizovat prostředí střev a zmírňuje záněty. Studie s chřestem  naznačují, že tato bylina zklidňuje střevní stěny a podporuje regeneraci poškozených tkání. Studie s kozlíkem lékařským  naznačují, že tato homeopatická bylina pomáhá zmírňovat příznaky, jako jsou bolesti břicha, zácpa, průjem, samovolné vylučování stolice a nevolnost.

english_section_name: Understanding Treatment Options


summary: Podle kroků níže spočítejte tok energie v elektrickém obvodu. Zvolte si rezistor. Připojte rezistor ke zdroji proudu. Nechte obvodem procházet proud po danou časovou periodu. Změřte velikost proudu. Použijte vzorec P = I2 x R. Vynásobte výkon uplynulým časem.

document: Níže uvedený postup má formu praktického příkladu, poslouží však i pochopení zadaného fyzikálního problému. Nejprve spočteme výkon P pomocí vzorce P = I2 x R, kde I udává proud v ampérech a R odpor v ohmech. Tyto jednotky nám dají výkon ve wattech, takže můžeme použít vzorec z předchozího kroku pro výpočet energie v joulech. Rezistory jsou označovány ohmy, a to buďto přímo hodnotou odporu, nebo řadou barevných proužků. Odpor rezistoru můžete zjistit připojením na ohmmetr nebo multimetr. V tomto příkladu uvažujme rezistor s odporem 10 ohmů. Buďto připojte dráty k rezistoru pružinovou či krokodýlí svorkou, nebo jej zasaďte do testovací desky. Použijeme například dobu 10 sekund. Provedete to ampérmetrem nebo multimetrem. Většina proudů v domácnosti se pohybuje v miliampérech, neboli v tisícinách ampéry. Uvažujme proto velikost proudu 100 miliampér, tedy 0,1 ampéry. Ke zjištění výkonu vynásobte kvadratickou hodnotu proudu odporem. Tím dostanete výstupní výkon ve wattech. Kvadratická hodnota z 0,1 je 0,01, když ji vynásobíte 10, dostanete výstupní výkon 0,1 wattů, neboli 100 miliwattů. Tím dostanete výstupní energii v joulech. 0,1 wattů x 10 sekund je rovno 1 joulu elektrické energie. Jelikož jsou jouly malými jednotkami a jelikož spotřebiče obvykle používají k udání spotřeby watty, miliwatty a kilowatty, běžné nástroje měří jejich výstupní energii v kilowatthodinách. Jeden watt je roven 1 joulu za sekundu, neboli 1 joule se rovná 1 wattsekundě. Kilowatt se rovná 1 kilojoulu po dobu sekundy, zatímco 1 kilojoule se rovná 1 kilowatt sekundě. Jelikož má hodina 3.600 sekund, je 1 kilowatthodina rovna 3.600 kilowatt sekundám, 3.600 kilojoulům a 3.600.000 joulům.

english_section_name: Calculating Electrical Energy in Joules

summary: Pochopte výkon a energii. Vynásobte watty sekundami, abyste dostali jouly.

document: Watty jsou jednotkou výkonu, neboli rychlosti využití energie (energie za čas). Jouly udávají energii. Abyste tedy mohly watty převádět na jouly, musíte udat délku času. Čím déle proud teče, tím více energie potřebuje. 1wattové zařízení spotřebuje 1 joule energie za každou 1 sekundu. Pokud vynásobíte počet wattů počtem sekund, dostanete jouly. Pro výpočet množství energie, které spotřebuje 60W žárovka za 120 sekund, vynásobte (60 wattů) x (120 sekund) = 7200 joulů. Tento vzorec platí pro všechny druhy výkonu udávané ve wattech, nejčastěji se však aplikuje právě na elektřinu.

english_section_name: Calculating Joules from Watts

summary: Zjistěte hmotnost zahřívaného objektu. Zjistěte měrnou tepelnou kapacitu předmětu. Zjistěte stávající teplotu objektu. Objekt zahřejte a znovu změřte jeho teplotu. Od teploty po zahřátí odečtěte původní teplotu. Vynásobte hmotnost objektu měrnou tepelnou kapacitou a rozdílem teplot.

document: Použijte k tomu váhu se závažími (decimálku), nebo pružinovou váhu. Je-li objekt tekutina, zvažte nejprve nádobu, do které ji budete nalévat. Tuto hodnotu musíte odečíst od celkové hmotnosti nádoby a tekutiny, abyste zjistili hmotnost čisté tekutiny. V tomto příkladu uvažujme, že je zahřívaným předmětem 500 gramů vody. Nepoužívejte jinou jednotku než gramy, jinak nedostanete výsledek v joulech. Zjistíte ji z chemických tabulek v knižní i online podobě. Voda má měrnou tepelnou kapacitu c rovnu 4,19 joulům na gram za každý stupeň Celsia, o který se ohřeje. Potřebujete-li být extra přesní, je to 4,1855 J/g°C.   Měrná tepelná kapacita se ve skutečnosti mění v závislosti na teplotě a tlaku. Různé organizace a učebnice pracují s rozdílnými "běžnými teplotami," takže se můžete setkat i s měrnou tepelnou kapacitou vody 4.179 J/g°C. Namísto stupně Celsia můžete pracovat i s teplotou v Kelvinech, jelikož je rozdíl teplot u obou jednotek stejný (ohřátí něčeho o 3ºC se rovná ohřevu 3 Kelviny). Nepoužívejte však stupně Fahrenheita, jinak nedostanete výsledek v joulech. Je-li předmětem kapalina, můžete použít ponorný teploměr. Některé objekty je nutné změřit teploměrem se sondou. To bude třeba ke zjištění množství tepla dodaného objektu při zahřívání.  Pokud chcete zjistit celkové množství energie, která je v objektu uložena ve formě tepla, můžete předstírat, že byla původní teplota objektu absolutní nula: 0 Kelvina, nebo -273.15ºC. Není to však příliš užitečné. Získáte tak stupně změny teploty předmětu. Za předpokladu, že měla voda původně teplotu 15 stupňů Celsia a zahřála se na 35 stupňů Celsia, má změna teploty hodnotu 20 stupňů Celsia. Vzorec zní: H = mcΔT, kde ΔT značí "rozdíl teplot." V tomto případě by byl výsledek 500g x 4.19 x 20, neboli 41,900 joulů. Teplo je častěji v metrickém systému udáváno v jednotkách kalorií či kilokalorií. Kalorie je definována jako množství energie potřebné ke zvýšení teploty 1 gramu vody o 1 stupeň Celsia, zatímco kilokalorie je množství tepla potřebné ke zvýšení teploty 1 kilogramu vody o 1 stupeň Celsia. V příkladu výše vyžaduje zvýšení teploty 500 gramů vody o 20 stupňů Celsia 10,000 kalorií, neboli 10 kilokalorií.

english_section_name: Calculating Heat in Joules

summary: Pochopte fyzikální význam práce. Definujte práci. Najděte hmotnost předmětu, který pohybujete. Vypočtěte sílu. Změřte uraženou vzdálenost. Vynásobte sílu vzdáleností. Vypočtěte práci při síle způsobující pohybu objektů pod úhlem. Najděte celkovou působící sílu. Vypočtěte odpovídající sílu. Vynásobte sílu vzdáleností.

document: Pokud tlačíte krabici napříč místností, vykonáváte práci. Pokud ji zvednete, vykonáváte práci. Než však k vykonání „práce“ dojde, musí být splněny dvě důležité podmínky:  Působíte stálou silou. Síla způsobuje pohyb předmětu ve směru svého působení. Práci lze spočítat snadno. Jednoduše vynásobíte velikost použité síly uraženou vzdáleností. Vědci obvykle udávají sílu v newtonech a vzdálenost v metrech. Pokud použijete tyto jednotky, dostanete výsledek v joulech.  Kdykoliv se dostanete k příkladu s výpočtem práce, zastavte se a zamyslete se, kam působí síla. Pokud zvedáte krabici, tlačíte ji vzhůru a krabice se pohybuje vzhůru – uražená vzdálenost je tedy výška, do které ji zvednete. Pokud však krabici nesete, žádnou práci nekonáte. Krabici sice stále tlačíte vzhůru tak, aby vám nespadla na zem, ta se však nepohybuje vzhůru. Abyste zjistili, jakou sílu potřebujete k pohnutí s objektem, musíte znát jeho hmotnost. V našem prvním příkladě uvažujme osobu zvedající činku z podlahy k hrudníku a spočtěme, kolik síly musí osoba na tuto činku aplikovat. Řekněme, že činka váží 10 kilogramů (kg). Nepoužívejte libry a další nestandardní jednotky, jinak výsledek nedostanete v joulech. Síla = hmotnost × zrychlení. V našem příkladu zvedáme činku přímo vzhůru, takže bojujeme proti gravitačnímu zrychlení, které je rovno 9.8 metrů/sekundu2. Spočtěte sílu potřebnou ke zdvihnutí činky tak, že vynásobíte (10 kg) x (9.8 m/s2) = 98 kg m/s2 = 98 newtonů (N). Pokud předmětem pohybujete horizontálně, je vliv gravitace irelevantní. Namísto toho můžete být v příkladu požádáni o výpočet síly potřebné k překonání tření. Pokud je zadáno, jak rychle objekt při pohybu zrychluje, stačí vynásobit dané zrychlení hmotností objektu. V tomto příkladu řekněme, že je činka zvedána do výšky 1,5 metru (m). Vzdálenost musí být udána v metrech, jinak by výsledek nebyl v jednotkách joulů. Ke zvednutí činky silou 98 newtonů do výšky 1,5 metru budete potřebovat vykonat práci 98 × 1.5 = 147 joulů. První příklad byl jednoduchý: někdo působil na předmět vzhůru směřující silou, takže se předmět pohnul vzhůru. Někdy však směr působení síly zcela nesouhlasí se směrem pohybu předmětu, protože na předmět působí sil několik. V dalším příkladu spočítáme množství joulů, které musí vyvinout dítě, aby přetáhlo sáňky na vzdálenost 25 metrů po zasněžené rovině za provázek mířící nahoru pod úhlem 30º. V tomto případě se Práce = síle × cosinus(θ) × vzdálenost. Symbol θ označuje řecké písmeno "théta" a udává úhel mezi směrem působení síly a směrem pohybu. V tomto příkladu uvažujme, že dítě táhne za provázek silou 10 newtonů. Pokud je v příkladu zadána síla "působící vpravo," "působící vzhůru," nebo "působící ve směru pohybu," pak už výpočet "síla × cos(θ)" proběhl a vy můžete přeskočit níže, kde se násobí hodnoty. Jen část použité síly táhne sáňky kupředu. Jelikož provázek směřuje pod úhlem vzhůru, zbytek síly se snaží sáňky zdvihnout, přičemž zcela zbytečně působí proti gravitační síle. Vypočtěte sílu působící ve směru pohybu:  V našem příkladu je úhel θ mezi sněhovou plochou a provázkem roven 30º. Vypočtěte cos(θ). cos(30º) = (√3)/2 = cca. 0.866. Tuto hodnotu můžete spočítat na kalkulačce, ověřte si však, že je nastavená na správné úhlové jednotky (stupně, nebo radiány). Celkovou sílu vynásobte cos(θ). V našem příkladu 10N x 0.866 = 8.66 N síly působící ve směru pohybu. Nyní, když známe velikost síly skutečně působící ve směru pohybu, můžeme snadno spočítat práci. Zadání říká, že sáňky urazili směrem vpřed vzdálenost 20 metrů, takže výsledkem je 8.66 N x 20 m = 173.2 joulů práce.

english_section_name: Calculating Work in Joules

summary: Pochopte, co je kinetická energie. Zjistěte hmotnost objektu. Určete rychlost. Tato čísla dosaďte do následujícího vzorce.

document: Kinetická energie je množství energie ve formě pohybu. Stejně jako každá jiná jednotka energie může být vyjádřena v joulech.  Kinetická energie je rovna množství práce vykonaného ke zrychlení nehybného objektu na určitou rychlost. Jakmile objekt rychlosti dosáhne, zůstává objem kinetické energie zachován, dokud se tato energie nezmění na teplo (díky tření), tíhovou potenciální energii (při pohybu proti směru gravitace), nebo nějaký jiný typ energie. Můžeme například zjistit kinetickou energii cyklisty a jeho kola. Řekněme, že cyklista váží 50 kg a kolo váží 20 kg, což dává celkovou hmotnost m rovnou 70 kg. Nyní můžeme kolo i s cyklistou považovat za jeden 70kg objekt, jelikož se pohybují společně stejnou rychlostí. Pokud již znáte velikost a směr rychlosti cyklisty, zapište si ji a posuňte se na další krok. Pokud potřebujete rychlost sami zjistit, použijte jednu z níže uvedených metod. Pamatujte, že nás zajímá velikost rychlosti, nikoliv její směr. Takže když se často používá zkratka rychlosti v, ignorujeme veškeré změny směru, které mohl cyklista provést, a předstíráme, že se pohybuje celou dobu po přímé dráze.   Pokud se cyklista pohyboval konstantní rychlostí (nezrychloval), spočtěte celkovou vzdálenost v metrech, kterou urazil, a vydělte ji počtem sekund, který pohyb po vzdálenosti trval. Tím dostanete průměrnou rychlost, která je v tomto případě rovna okamžité rychlosti. Pokud cyklista konstantně zrychluje a nemění směr, vypočtěte jeho rychlost v čase t pomocí vzorce "okamžitá rychlost v čase t = (zrychlení)(t) + počáteční rychlost. Čas udávejte v sekundách, rychlost v metrech za sekundu a zrychlení v m/s2. Kinetická energie = (1/2)mv2. Například pokud jede cyklista rychlostí 15 m/s, je jeho kinetická energie K = (1/2)(70 kg)(15 m/s)2 = (1/2)(70 kg)(15 m/s)(15 m/s) = 7875 kgm2/s2 = 7875 newton metrů = 7875 joulů. Vzorec pro výpočet kinetické energie lze odvodit z práce (W = FΔs) a kinematické rovnice v2 = v02 + 2aΔs. Δs značí "změnu v dráze," neboli délku uražené vzdálenosti.

english_section_name: Calculating Kinetic Energy in Joules


summary: Pečujte o svoji pleť. Stříhejte si nehty a zbavujte se ochlupení. Jezte zdravě. Pijte hodně vody. Přestaňte kouřit. Najděte si nějaký sport, který vás bude bavit. Pečujte o sebe.

document: Bez ohledu na to, co si vezmete na sebe, nebudete nikdy vypadat dobře, když nebudete mít zdravou a hezkou pleť. Pečujte o svoji pleť tak, abyste ji měli stále svěží a zdravou. Pro každého to znamená něco jiného, ale existuje několik obecných rad, které by si měl vzít k srdci každý:   Umývejte si pleť velmi jemnými prostředky. Používejte jemné šetrné mýdlo, které zachová vlhkost pleti a zajistí zdravý vzhled. Několikrát týdně používejte peeling, abyste se zbavili mrtvých buněk. Používejte hydratační krém nebo olej, abyste měli jemnou a hladkou pokožku. Tyto dva základní zvyky vám zajistí svěží a čistý vzhled, i když na sobě nebudete mít žádné speciální oblečení.   Dělejte si manikúru, nebo na ni choďte pravidelně do salonu. Rozhodněte se, které chloupky chcete mít a kterých se chcete zbavit. Ty přebytečné si oholte, nebo vytrhejte voskem nebo pinzetou. Pokud chcete mít zdravě vypadající tělo a zdravé vlasy a pleť, budete muset jíst každý den hodně vitamínů a živin. Omezte cukr, zpracované potraviny, bílou mouku, slané jídlo a smažené pokrmy a budete zdravější a krásnější. Zařaďte do svého jídelníčku více následujících potravin:   Ovoce a zelenina. Je důležité jíst ovoce a zeleninu – nejlépe připravenou v páře, nebo rozmixovanou (ne smaženou ani vařenou). Snažte se jíst opravdu hodně ovoce a zeleniny. Zdravé tuky. Jezte ořechy, avokáda, ryby, vejce a další potraviny, které obsahují omega-3 mastné kyseliny. Budete mít zdravou pleť, vlasy a orgány. Libové bílkoviny. Jezte drůbeží maso, ryby, vejce, hovězí, vepřové, tofu a další kvalitní zdroje bílkovin. Nejezte zpracované maso, protože obsahuje spoustu přídavných látek. Celozrnné potraviny. Ovesná kaše, celozrnná mouka a další potraviny tohoto druhu jsou nezbytnou součástí vyvážené stravy. Pokud se cítíte unavení a bez života, pijte více vody. Brzy uvidíte velký rozdíl. Budete mít jemnější vlasy a pleť a také budete mít více energie. Snažte se pít alespoň 8 sklenic vody denně.   Sladké nápoje nahrazuje neslazenými bylinnými čaji. Nepijte moc alkoholu – po nějaké době by se to rozhodně projevilo na vašem těle a na vašem obličeji, nemluvě o tom, že kocovina je nepříjemná věc. Když budete pít, zapíjejte každou sklenici alkoholu sklenicí vody. Když budete kouřit, budete mít staře vypadající pleť a vlasy a rozhodně nebudete vypadat tak dobře, jak byste mohli. Přestaňte kouřit co nejdříve a zbavte se všech tabákových výrobků. Když budete cvičit, budete mít zdravější a silnější svaly a budete vypadat skvěle. Vaše pleť bude zářit, zlepší se vám držení těla a paže, nohy i trup bude vytvarovanější. Pokud ještě necvičíte, pusťte se do toho!  Posilování je skvělé pro budování svalů. Začněte chodit do posilovny a budete se moci při cvičení i seznamovat s lidmi. Pokud chcete něco klidnějšího, zkuste jógu. Měli byste naslouchat potřebám svého těla a snažit se je všechny splnit. Když jste ve stresu a cítíte se unaveně, vaše tělo tím trpí a je to na něm vidět. Je důležité o sebe dobře pečovat. Když se podíváte do zrcadla a uvidíte zdravého a zářivého člověka, budete vědět, že to děláte dobře.   Snažte se dostatečně spát. Upravte si svůj denní rozvrh, abyste spali alespoň 7-8 hodin každý den. Odpočívejte. Udělejte si několikrát týdně čas na relax. Choďte na dlouhé procházky, naložte se do vany, jděte ven s přáteli, zahrajte si videohru, nebo si přečtěte svoji oblíbenou knihu. Pravidelně choďte k lékaři. Je důležité mít přehled o svém zdraví. Všechny zdravotní potíže řešte co nejdříve.

english_section_name: Getting a Healthy Glow

summary: Experimentujte s různými styly. Najděte si nějaký vzor. Noste barvy, které se hodí k vašemu tónu pleti. Nebojte se vystupovat z davu. Používejte doplňky a ozvláštňujte jimi svůj šatník. Mějte pro každou příležitost správné oblečení.

document: Měli byste nosit to, v čem se cítíte dobře, ať už to budou vysoké podpatky a perly, nebo tričko a šortky. Zjistěte si, v čem se cítíte sami sebou a v čem vypadáte nejlépe. Nezáleží na tom, jaký styl si vyberete – měl by jen odrážet vaši osobnost a měli byste se v něm cítit dobře.   Pokud nosíte mikiny s kapucí a rifle a nevíte, jak vybočit z davu, zkuste měnit svůj šatník kousek po kousku. Vezměte si místo mikiny jednou nějaké zajímavé tričko. Pokud se v něm budete cítit dobře, můžete ho začít nosit. Pokud se v něm budete cítit špatně, zkuste příště něco jiného. Zkoušejte různé věci a hledejte si svůj styl. Můžete si vypůjčit oblečení od nějaké kamarádky nebo kamaráda, který má dobrý styl a experimentovat, aniž byste museli utrácet peníze. Můžete také nakupovat v secondhandech, kde najdete spoustu různých stylů. Pomůže vám najít si příklady stylově oblečených a učesaných lidí. Máte nějakou celebritu, jejíž styl vám připadá přitažlivý? Najděte si takové lidi a všímejte si toho, co nosí. Jaké barvy a materiály používají? Jaké střihy oblečení nejčastěji nosí? Až budete mít jasnou představu, zkuste podobné oblečení zařadit do svého šatníku.  Módní blogy jsou plné fotek lidí, kteří nosí zajímavé oblečení. Najděte si několik blogerek, které mají styl, který se vám líbí a hledejte u nich inspiraci. Často na blozích najdete také tipy ohledně toho, kde podobné oblečení sehnat. Blogy si vedou různí lidé s různým vkusem a typem postavy, takže na rozdíl od módních časopisů můžete snadno zjistit, jak dané oblečení vypadá na skutečných lidech. Pomůže vám to zjistit, co by vám mohlo slušet. Máte teplejší, nebo chladnější barvu pleti? Nosíte rádi černou a bílou, nebo máte raději tlumené zemité barvy? Měli byste vědět, co vám bude slušet a v jakých barvách budete vypadat přitažlivěji. Obecně noste barvy, které nesedí k vaší barvě pleti – kontrast vypadá dobře.   Pokud máte tmavou pleť, noste teplejší pastelové barvy, zářivé barvy a syté hluboké barvy, jako například měděnou a zlatou. Pokud máte středně tmavou pleť, noste zlatou a stříbrnou, odstíny modré nebo červené a držte se dál od hnědé. Pokud máte olivovou pleť, noste růžovou, červenou, zelenou nebo hnědou. Pokud máte velmi světlou pleť, bude vám slušet broskvová, jahodová, tmavě modrá a zelená. Je naprosto v pořádku vykašlat se na všechna pravidla ohledně stylu a nosit jednoduše to, co se vám líbí. Důležité je jen to, abyste se v tom cítili dobře. Možná jste již slyšeli, že vysoké ženy by neměly nosit podpatky – proč by nemohly? Pokud je máte ráda, klidně je noste. Také se říká, že malým ženám nesluší maxisukně. Pokud ale nějakou máte, nenechávejte ji viset ve skříni. Záleží jen na vašem sebevědomí. Pokud se nebojíte nosit to, co se vám líbí, zapomeňte na všechna pravidla a noste to! Sluneční brýle, kabelky, hodinky, šperky a další doplňky vám pomohou dodat svému oblečení ten správný šmrnc. Budete s nimi vypadat sladěněji, což je pro dokonalý vzhled důležité. Až si vyberete oblečení, najděte si k němu i nějaké vhodné doplňky.   Jednobarevný vršek vypadá dobře s výrazným náhrdelníkem, který vašemu vzhledu přidá na zajímavosti . Pokud máte vlasy stažené do culíku nebo drdolu, vezměte si výrazné náušnice, které přitáhnou pozornost k vaší bradě. Muži mohou nosit zajímavé hodinky, kravaty a manžetové knoflíčky, ale i různé šperky. Součástí toho, vypadat skvěle, je také umět se vhodně obléci pro každou příležitost – tedy dobře si rozmyslet, co si máte vzít na sebe. Není nic špatného na tom někdy vystupovat z davu, ale měli byste to dělat tak, abyste zároveň nepůsobili příliš křiklavě. Nenoste takové oblečení, které bude přitahovat pozornost všech lidí a které zastíní vaši osobnost.  Pokud se chystáte na nějakou speciální událost, zjistěte si, zda je předepsaný styl oblékání. Najděte si způsob, jak se tohoto stylu držet, ale přitom zachovat svůj vlastní styl.

english_section_name: Being Stylish


summary: Připravte si ingredience. Připravte si větší, alespoň dvoulitrovou, pánev. Jakmile se cukr rozpustí, stáhněte pánev z plotny. Sceďte sirup. Připravte si trychtýř. Otevřete láhev.

document: K přípravě zázvorového piva na sporáku budete potřebovat následující ingredience:  40 gramů najemno strouhaného čerstvého zázvoru 3/4 šálku (170 gramů) cukru 7 1/2 šálku (1.8 litru) filtrované vody 1/8 lžičky (0.5 gramu) aktivního sušeného droždí 2 lžíce (30 gramů) čerstvě vymačkané citronové šťávy Za střední až vysoké teploty do pánve postupně přidejte strouhaný zázvor, cukr a půl šálku (120 ml) vody. Směs míchejte, dokud se v ní kompletně nerozpustí všechen cukr. Zabere to nejméně několik minut, takže se obrňte trpělivostí. Dejte ji stranou, přiklopte poklicí a nechte ji jednu hodinu odstát. Je důležité, abyste směs nechali úplně v klidu a nijak s ní po celou hodinu nemanipulovali. Nejsnáze se vám to povede přelitím sirupu skrze cedník s jemnými oky přímo do nějaké mísy nebo jiné nádoby. Pevnou část směsi v cedníku něčím stlačte a vymačkejte z ní co nejvíce tekutiny. Mísu potom vložte do ledové lázně nebo ji postavte do ledničky a nechte její obsah zchladit na pokojovou teplotu, tedy zhruba 20 až 22°C. Vložte ho do hrdla čisté, plastikové lahve o objemu 2 litry a nalijte do ní zchlazený sirup. Potom přidejte kvasnice, citronovou šťávu a zbývajících 7 šálků (cca 1.7 litru) vody. Na láhev nyní nasaďte víčko, pevně ho utáhněte a celý obsah důkladně protřepejte tak, aby se všechny přísady dobře promísily. Láhev následně nechte 48 hodin stát na nějakém místě v pokojové teplotě. Ovšem ne déle! Pokud byste směs nechali bez dozoru příliš dlouho, chuť by začala s postupující fermentací získávat hořký nádech. Sundejte víčko a zkontrolujte míru nasycení. Pokud je všechno v pořádku, dejte své pivo vychladit do ledničky. Jestliže je potřeba větší množství oxidu uhličitého, nechte nápoj ještě nějakou dobu fermentovat. Zázvorové pivo skladujte v lednici nejdéle 2 týdny. Láhev pravidelně otevírejte alespoň jednou denně a vypouštějte z ní přebytečný oxid uhličitý. Pokud byste tento krok vynechali, v lahvi by vznikl velmi silný tlak a vy byste tak riskovali její výbuch.

english_section_name: On The Stove-Top

summary: Připravte si ingredience. Dva šálky vody přiveďte v pánvi k varu. Tekutinu přeceďte skrze cedník s jemnými oky. V druhé pánvi si připravte cukrový sirup. Polovinu šálku zázvorové vody smíchejte s třetinou šálku cukrového sirupu a polovinou šálku sodovky.

document: K přípravě nealkoholického zázvorového piva budete potřebovat následující ingredience:  1 šálek (200 g) oloupaného, najemno nasekaného zázvoru 2 šálky (450 ml) vody 1 šálek (225 g) cukru 1 šálek (225 ml) vody 1/2 šálku (115 ml) sodovky (na každou sklenici) Několik kapek limetkové šťávy Klínky limetky (na ozdobu) Přidejte oloupaný a najemno nasekaný zázvor. Plotnu nyní stáhněte na střední teplotu a nechte zázvor pomalu vařit zhruba 5 minut.  Po pěti minutách stáhněte pánev z plotny a zázvor nechte 20 minut odstát. Pokud byste ho nechali odstát déle, výsledná chuť by byla příliš silná. Pevné kousky zázvoru vyhoďte - voda by již měla mít výbornou zázvorovou chuť, takže je nebudete potřebovat. Jeden šálek krystalového cukru rozpusťte v jednom šálku vroucí vody. Jakmile cukr ztratí svou pevnou konzistenci, sirup je hotový. Odstavte ho z plotny. Toto množství vám postačí na jednu sklenici. Do každé sklenice přidejte několik kapek čerstvé limetkové šťávy a klínek limetky. Nápoj podávejte vychlazený a pořádně si ho užijte!

english_section_name: Non-Alcoholic Version

summary: Připravte si ingredience. Suchým trychtýřem nasypte do lahve jeden šálek cukru. Odměřte 1/4 lžičky čerstvého pekařského droždí (granulovaného). Droždí do lahve přidejte skrze trychtýř. Na jemném struhadle nastrouhejte zhruba dvě lžíce zázvoru. Nastrouhaný zázvor vložte do odměrného šálku nebo nějaké odměrky. Vymačkejte šťávu z jednoho celého citronu. Štávu z citronu smíchejte s nastrouhaným zázvorem. Citronovou šťávu umíchejte se strouhaným zázvorem do kašovité konzistence a potom směs nalijte trychtýřem do lahve. Nádobku po zázvoru a citronové šťávě opláchněte čistou vodou. Zavíčkujte láhev a důkladně ji protřepejte. Znovu láhev otevřete a naplňte ji čistou, studenou vodou téměř až po hrdlo. Zázvorové pivo uskladněte na nějakém teplém místě na 24-48 hodin. K otestování finální fáze procesu sycení zmáčkněte láhev silně palcem. Jakmile láhev začne vašemu stisku odolávat, obvykle po 24-48 hodinách, uložte ji do ledničky.

document: K přípravě zázvorového piva tradiční metodou budete potřebovat:  1 šálek (225 gramů) cukru 2 lžíce (30 gramů) čerstvě nastrouhaného zázvoru Štávu z jednoho citronu 1/4 lžičky (1.6 gramu) čerstvého pekařského droždí Studenou obyčejnou vodu Trychtýř v lahvi nechte po celou dobu přípravy, dokud nepřijde čas na zavíčkování. Použít můžete jakoukoli značku, kterou v obchodě seženete. Láhev dobře protřepejte a rozmělněte tak droždí, které se smísí s cukrem. Použijte k tomu co nejjemnější struhadlo.  Citron je velmi důležitý pro udržení správné hladiny pH a pro předcházení napadení nechtěnými mikroorganismy. Pokud nemáte rádi citron, použijte místo něj šťávu z grapefruitu.  Ničeho se neobávejte, v dalších krocích všechny zbytky z trychtýře spláchnete. Trochu vody přidejte také do lahve s ingrediencemi. Pomůžete tím aktivovat kvasnice a nastartujete proces sycení. Nechte nahoře asi dva centimetry místa a potom láhev pevně zavíčkujte. Prostor v horní části lahve je velmi důležitý pro zachycení plynů, tvořících se během procesu fermentace. Několikrát láhev obraťte a nechte tak kompletně rozpustit cukr.  Zkontrolujte dno, v jehož vybouleninách cukr často ulpívá. Nastrouhaný zázvor se samozřejmě nerozpustí, takže jeho nános na dně lahve je zcela normální. Vyšší teplota je velmi důležitá pro aktivaci fermentace, ovšem nesmíte to přehnat! Příliš dlouhá fermentační doba zvýší koncentraci alkoholu a úplně změní chuť piva. Pokud ji stále dokážete promáčknout tak jako na obrázku, potom sycení ještě není u konce. Při fermentaci se tvoří oxid uhličitý (stejný jako v limonádách a minerálkách), který zevnitř láhev vyplní a její promáčknutí pak bude zcela nemožné. Nechte ji tam alespoň přes noc, aby byla před otevřením důkladně vychlazená. Při otevírání nejprve otočte víčkem pouze trochu a pomalu uvolněte tlak v lahvi. Vidina zázvorového piva, rozlitého po celé kuchyni, by se vám určitě nezamlouvala!

english_section_name: Old-Fashioned Method