summary: Dodržujte zásady hygieny. Noste oblečení, které vám sluší. Pečujte o sebe. Zapracujte na svém podání ruky. Nedělejte na veřejnosti nic urážlivého.

document: Pravidelně se koupejte a používejte deodorant a kolínskou, ale nepřehánějte to s nimi. Některým dívkám se vaše vůně nemusí líbit a když budete vonět příliš silně, neuděláte na ně dobrý dojem. Také nepoužívejte příliš mnoho gelu na vlasy – je lepivý a po chvíli by vám s ním vlasy ztuhly. Důležité je pečovat o své tělo, abyste vypadali stále dobře a čistě.   Když nebudete hezky vonět, nebude záležet na tom, jak okouzlující jste, nebo jaké máte oblečení. Hygiena je vždy to nejdůležitější – nepříjemný zápach odradí každého. Po každém použití toalety si umyjte ruce. Je to slušné a předejdete tomu šíření chorob. Pokud chcete být gentleman, měli byste nosit oblečení, které vám dobře sedí a ve kterém vypadáte dobře. Vyhněte se největším módním faux pas (například kšiltovky natočené do strany). V jednoduchém oblečení vynikne vaše osobnost, takže nemusíte zbytečně nosit příliš extravagantní oblečení. Držte se jednoduchého jednobarevného oblečení v zemitých přírodních barvách. Nemusíte nosit trička s nápisy, neonové šortky, ani příliš velké hodinky. Oblékejte se jednoduše a elegantně.   Je důležité nosit kalhoty, které vám dobře sedí. Kupte si nějaký hezký pásek, kterým výsledný outfit doladíte. Až si na sebe příště budete muset vzít oblek, nechejte si ho ušít. Skutečný gentleman si na svém vzhledu dává záležet a nosí oblečení šité na míru. Vezměte si oblek, který vám skutečně sedí a v žádném případě nenoste obleky, které jsou vám malé nebo velké. Vaše boty musejí být neustále čisté. Někteří lidé říkají, že boty jsou to první, čeho si žena u muže všimne. Když si boty před odchodem z domu rychle vyčistíte, uděláte rázem mnohem lepší dojem. Kromě toho čistými botami dáte najevo, že vám záleží na lidech, kteří se na ně musejí dívat, když vyjdete z domu. Musíte se umět také obléknout tak, aby se to hodilo k dané příležitosti. Dodržujte dress code události, na kterou se chystáte, ať už jde o pracovní oblečení, nebo formální oděv na svatbu nebo na nějakou důležitou společenskou akci. Pamatujte si, že je lepší být oblečen o něco lépe než ostatní, než hůře než ostatní. Pokud chcete být skutečným gentlemanem, musíte si česat vlasy, holit si vousy a pečovat o svoji pleť. Nenoste strniště a každé ráno se holte, abyste nevypadali neupraveně. Noste s sebou hřeben, abyste si mohli (v soukromí) upravit vlasy i během dne.  Také čisté nehty jsou velmi důležité. Pravidelně si je stříhejte a čistěte si je, aby vaše ruce vypadaly stále přitažlivě. Stříhejte si také ochlupení v nose. Skutečný gentleman ví, jak správně lidem podávat ruku. Ať už se seznamujete s novým šéfem, nebo podáváte ruku otci své přítelkyně, dívejte se tomu druhému do očí a pevně mu stiskněte ruku, abyste dali najevo, že vám na něm záleží. Nemusíte ruce lidem tisknout příliš silně, ale vyhněte se tzv. leklé rybě. Správným podáním ruky ukážete, že jste gentleman, který se rád seznamuje s novými lidmi.  Pokud do místnosti vejde někdo nový, komu se budete chtít představit, prokažte mu úctu tím, že se postavíte a podáte mu ruku. Pokud jste na veřejnosti, neměli byste upouštět větry, krkat, mluvit příliš hlasitě, chovat se dětinsky, sahat si mezi nohy, nebo se opíjet. Gentleman má své chování i své tělo stále pod kontrolou. Když nad sebou kontrolu ztratíte, je důležité si to uvědomit a nechovat se, jako kdyby se nic nestalo.   Skutečný gentleman je člověk, který dokáže jít do společnosti, aniž by si udělal ostudu. Součástí gentlemanství je sebeuvědomění. Myslete na to, jak vás vnímají ostatní lidi a uvědomujte si, jak vaše chování ostatní ovlivňuje.

english_section_name: Being Presentable

summary: Všechny ženy si zaslouží vaši úctu. Dělejte pro ženy hezké věci. Když jdete někam se ženou, jděte po straně chodníku, která je blíž u cesty. Nemluvte se ženou o tématech, která ji nezajímají. Nemluvte se ženami povýšeně. Naučte se správně se se ženou rozloučit. Dávejte si pozor na staré tradice.

document: To nejhorší, co můžete udělat, je mluvit se ženou povýšeně a chovat se k ní jako ke kusu masa. Ženy jsou lidské bytosti s myšlenkami, nadějemi a sny a nikdy byste se k nim neměli chovat jako kdyby byly pouze potěšením pro vaše oči. Když poznáte nějakou novou ženu, zeptejte se jí, jak se jmenuje a snažte se ji poznat. Dejte si pozor, abyste na ženy nezírali a nesvlékali je očima.  Gentleman si uvědomuje, že se k ženám musí chovat uctivě. Nepoužívá otřepané balící fráze a ovládá umění jemného flirtu. Otvírejte jim dveře od auta, usazujte je v restauraci atd. Každá žena je jiná, takže musíte dávat pozor, která gesta dané ženě budou vyhovovat. Můžete ženě například nabídnout kabát, když bude venku zima, ale když to odmítne, netrvejte na tom. Jde o tradiční gentlemanské gesto, kterým ženu chráníte. Měli byste si tyto věci uvědomovat. Všímejte si toho, jak na tato gesta žena reaguje a podle toho určete, zda jí připadají gentlemanská, nebo staromódní. Když začnete o něčem mluvit a uvidíte, že se žena začíná nudit, změňte téma. Je v pořádku ženy trochu škádlit, ale nesmíte se chovat zle. Škádlení neznamená nadávky ani povýšený přístup. Bez ohledu na to, jak moc se snažíte být vtipní, byste mohli ženu snadno urazit. Také nikdy nenaznačujte, že toho o něčem víte více jen proto, že jste muž.  Falešný gentleman se chová k žene mile, ale jakmile si uvědomí, že o něho nemá zájem, začne s ní mluvit povýšeně. Pokud chcete být skutečným gentlemanem, měli byste akceptovat fakt, že se nebudete líbit všem ženám na světě a měli byste se k nim i přesto chovat stále slušně. Nabídněte jí, že ji doprovodíte domů (nebo k autu). Pokud žena musí zaparkovat daleko od domu, nabídněte jí, že ji doprovodíte až domů. Neměli byste to ale přehánět – dejte si pozor, aby dívka neměla pocit, že si myslíte, že by to nezvládla sama.  Pokud je dívka u vás doma a odchází, musíte ji vyprovodit alespoň ke dveřím nebo k autu. V žádném případě nezůstávejte sedět na gauči! V dnešní době není snadné zjistit, které ze starých tradic byste měli dodržovat a kterým se raději vyhnout. To, co bylo před sto lety naprosto normální, může být v dnešní době již přežitkem. Obecně platí, že byste měli respektovat nezávislost moderní ženy. Pokud jí vaše chování nebude příjemné, zkuste trochu ustoupit. Zde je několik tradic, které byly v dřívější době naprosto normální, ale dnes již postupně ztrácejí na významu:   Placení v restauraci. Pomáhání ženě do kabátu. Vstávání ze židle, když do místnosti vejde žena. Nabízení své židle ženě.

english_section_name: Being Courteous to Women

summary: Pomáhejte lidem okolo vás. Naučte se s lidmi mluvit slušně. Nemluvte sprostě. Nemluvte příliš o sobě. Nebavte se s lidmi o nepříjemných tématech. Ke všem se chovejte uctivě. Vyhýbejte se fyzickým konfrontacím.

document: Snažte se neustále pomáhat ostatním lidem. Počkejte o něco déle, abyste mohli podržet dveře člověku, který vchází po vás, pomozte někomu s těžkými taškami do auta atd. Nemusíte to přehánět a riskovat, že si ublížíte (pokud například nesete něco těžkého, nemusíte držet dveře člověku za vámi), ale mějte k lidem úctu. Skutečný gentleman se nesoustředí pouze na ženy. Být gentlemanem znamená chovat se ke všem se stejnou úctou.  Všímejte si také lidí, kteří potřebují pomoc, ale nechtějí si o ni říct. Možná za vámi jde pán, který nese tác plný kávy, ale stydí se vás požádat, abyste mu otevřeli dveře. Ptejte se lidí jak se mají, zda jim můžete s něčím pomoci atd. Naučte se mluvit pomalu a klidně a mluvte s lidmi co nejslušněji, i když budete spěchat. Bez ohledu na to, zda mluvíte se svým sousedem, nebo s dívkou, která se vám líbí, se usmívejte, chovejte se přátelsky a povídejte si o zajímavých věcech. Gentleman nemusí nutně přecházet vždy rovnou k věci – gentleman má dost času na to, aby se s lidmi nejprve trochu seznámil.  Když budete umět vést smysluplný rozhovor, dáte tím najevo, že jste dospělí a víte, jak se chovat. Za žádnou cenu nemluvte sprostě ani vulgárně. Pokud vám dělá problém přestat mluvit neslušně úplně, pracujte alespoň na tom, abyste to co nejvíce omezili. Gentleman by neměl mluvit sprostě. Když řeknete něco neslušného, měli byste se omluvit a v budoucnu si na to dávat pozor. Pokud jste v situaci, kdy máte tendenci nadávat častěji než obvykle (například při sledování sportu, nebo v dopravní zácpě), dávejte si větší pozor, abyste stále působili jako skutečný gentleman.  Kromě sprostých slov a nadávek byste se měli vyhýbat také všem ostatním neslušným poznámkám. Uvědomte si, že to co připadá vtipné vám a vašim kamarádům, nemusí připadat vtipné dívce, která se vám líbí. Můžete lidem říct dostatek informací na to, aby vás alespoň trochu poznali, ale neměli byste jim o sobě říkat vše. Kromě toho, že je rozhovory s vámi budou více bavit, budete působit tajemněji, což zejména na ženy působí velmi dobře. Pracujte na tom, abyste měli nějaký obecný přehled základních informací a abyste se s lidmi mohli bavit o všem možném. Pokud vás něco zajímá a připadá vám důležité, snažte se si o tom zjistit co nejvíce.  Při rozhovoru se lidí ptejte na jejich zájmy, koníčky a plány. Ukažte jim, že se o ně zajímáte více než o sebe. Neměli byste se bavit o politice a náboženství s lidmi, které moc dobře neznáte. Ze začátku se raději držte uvolněnějších témat. Někdy stačí jen pokrčit rameny. Gentleman si dává záležet na tom, aby se s ním ostatní lidé cítili dobře. Soustřeďte se na ostatní lidi a uvědomte si, že není důležité mít vždy pravdu nebo prosadit svůj názor. Nemusíte nikomu nic dokazovat – lepší dojem na lidi uděláte, když budete s každým dobře vycházet.  Berte ohled na lidi, se kterými mluvíte. To, co připadá vtipné pracujícím lidem z předměstí nebude připadat vtipné bohatým lidem z velkoměsta. Vnímejte potřeby a zájmy ostatních lidí. Být gentleman neznamená pouze chovat se slušně k ženám – musíte se chovat mile také k ostatním mužům, ke starším lidem a dokonce i k dětem. Skutečný gentleman by se měl chovat slušně úplně ke všem lidem. Respektujte osobní prostor ostatních lidí a nestůjte u nich při rozhovoru příliš blízko. Respektujte jejich soukromí a nedívejte se jim přes rameno a neptejte se jich na příliš osobní věci. Jde o to zajistit, aby se s vámi lidé cítili stále dobře a aby neměli pocit, že se k nim chováte neuctivě.   Zdravte lidi, které potkáte na ulici, ptejte se jich, jak se mají a naučte se zjistit, kdy je dobré odejít. Nemluvte příliš hlasitě a nedělejte hluk na veřejnosti, ale ani doma. Neměli byste se chovat jako kdybyste byli jediným člověkem na této planetě. Žvýkejte se zavřenými ústy a mějte úctu ke svým spolustolovníkům. V některých situacích se fyzickým konfrontacím nevyhnete, ale měli byste se k nim uchylovat pouze v sebeobraně nebo v obraně někoho jiného.   Pamatujte si: gentleman se každý problém snaží vyřešit nenásilným způsobem. Někdy je dobré jednoduše odejít, nebo zavolat policii. Všechna bojová umění zdůrazňují, že by násilí mělo být poslední možností, jak vyřešit konflikt.

english_section_name: Being Polite

summary: Nebuďte sobec. Dávejte své dívce neočekávané dárky. Zahrnujte svoji dívku láskou. Postavte se za svoji dívku. Neříkejte svým přátelům o své dívce nic negativního. Neříkejte svým přátelům o své dívce příliš mnoho. Nenuťte dívku k ničemu, co se jí nechce dělat.

document: Uvědomte si, že byste pro svoji dívku měli dělat hezké věci. Pokud něco nese, vezměte jí to. Uvědomte si, že sobeckost není přitažlivá. Pokud se spolu díváte na televizi, nechejte dívku sledovat to, na co se chce dívat. Uvidíte, že to ocení.  Zároveň byste si ovšem měli dávat pozor na to, aby dívka neměla pocit, že si myslíte, že je neschopná. Pokud dívka nechce, abyste jí nosili těžké věci, měli byste ustoupit a pomoci jí pouze když to bude potřebovat. Když dívce přinesete květinu nebo čokoládu i jindy, než na narozeniny a svátky, uděláte jí velkou radost. Nemusíte jí dávat žádné drahé a okázalé dárky – jde o to, že si na ni vzpomenete. Jedna růže, nebo roztomilý vzkaz na polštáři udělá dívce větší radost, než kdejaký velký dar. Tyto malé dárky jí dají najevo, že na ni myslíte i když spolu nejste a že vám záleží na tom, aby měla radost.  Bonboniéry a květiny jsou skvělé, ale mnohem lepší jsou osobní dárky. Kupte jí lístky do divadla, suvenýr s jejím jménem, nebo jí nechejte vyrobit plakát s vašimi fotkami. Dejte jí najevo, že na ni myslíte. Pokud svoji dívku skutečně milujete, dávejte jí to najevo láskyplnými doteky. Pokud jste spolu na veřejnosti, vezměte ji za ruku, nebo jí dejte pusu na tvář. Když budete o samotě, můžete se chovat i intimněji – líbejte dívku na krku, nebo ji hlaďte po zádech a po stehnech. Pokud chcete být skutečným gentlemanem, musíte postupovat pomalu a počkat, až bude dívka připravená.  Skutečný gentleman se za svoji dívku nestydí a zahrnuje ji láskou i mezi přáteli. Měli byste dívku držet za ruku i v přítomnosti svých kamarádů, ale zároveň byste se s dívkou neměli na veřejnosti dotýkat příliš intimně. Nemusíte rozdávat rány každému, kdo se na ni podívá trochu křivě, ale pokud někdo vaši dívku pomlouvá, nebo se ji snaží sbalit, musíte zasáhnout. Vezměte ji kolem ramen a odejděte, nebo se za ni postavte a braňte ji. Když ji obejmete, dáte jí najevo, že se na vás může spolehnout a agresor pozná, že musí jednat i vámi oběma. Není gentlemanské nechat cizí muže, aby vaši dívku balili, nebo měli nejapné poznámky.  Neměli byste ostatním mužům nadávat ani vyhrožovat. Chovejte se slušně a s klidem jim dejte najevo, že překročili hranici. Pokud chcete být skutečným gentlemanem, nikdy byste svoji dívku neměli před přáteli pomlouvat. Možná máte pocit, že je v pořádku si postěžovat, nebo se chovat, jako kdyby vám na ní nezáleželo, ale takové chování je naprosto nepřípustné a vaše dívka by se to jistě dozvěděla. Pokud chcete s přáteli mluvit o své dívce, musíte ji pouze chválit, nebo je žádat o radu v konkrétní situaci.  Musíte se chovat uctivě ke všem lidem. Není nic horšího, než prát špinavé prádlo na veřejnosti jen pro pobavení přátel. Pokud chcete být gentlemanem, musíte se vyhnout i detailům o vašem milostném životě. Není gentlemanské mluvit s přáteli o tom, že jste se konečně vyspali s dívkou, která se vám líbí. Tyto věci by měly zůstat jen mezi vámi dvěma – když kamarádům řeknete, co se stalo a dívka se to dozví, bude na vás velmi naštvaná.  Ať už s dívkou chodíte, nebo jste měli jen několik rande, měli byste si detaily nechávat pro sebe. Když dívka zjistí, že tyto informace říkáte ostatním lidem, bude se zlobit a vy získáte špatnou pověst. Skutečný gentleman si uvědomuje, že má jeho dívka své hranice a respektuje je. Pokud s vámi dívka zatím ještě nechce spát, nebo s vámi nechce spát před svatbou, měli byste toto rozhodnutí respektovat a netlačit na ni. Pro vás je možná sex velmi důležitý, ale pro dívku může být důležité něco jiného. Je jen na ní, jak se svým tělem naloží. Nikdy ji nenuťte dělat něco, do čeho se jí nechce a v žádném případě se k ní nechovejte zle kvůli tomu, že se drží svých zásad.  Skutečný gentleman ženě umožní rozhodovat o tom, jak daleko chce zajít a nikdy se k ní kvůli tomu nechová zle. Gentleman ženě naslouchá a když ví, že mu za to stojí, trpělivě na ni počká.

english_section_name: Being a Gentleman to Your Girlfriend


summary: Použijte plnotučnou majonézu. Zjistěte, kolik majonézy budete potřebovat. Nechejte majonézu ohřát na pokojovou teplotu. Navlhčete vlasy teplou vodou. Majonézu vmasírujte do pokožky hlavy a do vlasů. Na hodinu vlasy zakryjte plastovou koupací čepicí. Na vlasy aplikujte šampon.

document: Obyčejná plnotučná majonéza obsahuje ingredience, které zjemňují vlasy. V nízkotučné majonéze nebo variantě bez tuku jsou různé náhražky, které by vlasům moc neprospěly. Nejlepších výsledků dosáhnete s klasickou majonézou.  Vyhněte se majonéze s příchutí (jako například s bylinkami nebo kořením). Vaše vlasy by podivně voněly a navíc tyto přísady nemusejí být pro vlasy dobré. Pokud chcete vlasům dopřát to nejlepší, vyberte si přírodní, organickou majonézu. Tento typ majonézy většinou obsahuje olivový olej a další vyživující přísady, které vlasům prospívají. Použijte přibližně půl hrnku majonézy (řiďte se délkou vlasů). Potřebujete tolik majonézy, abyste pokryli všechny vlasy od kořínků po konečky. Nenanášejte ale větší množství, nebo se vám bude majonéza špatně vymývat. Půl hodiny až jednu hodinu před použitím vyndejte majonézu z ledničky, aby se trochu ohřála. Tuky a oleje z majonézy se lépe dostanou do vlasových folikul, když bude majonéza teplá. Majonéza se pak bude lépe nanášet na vlasy. Na vlasy neaplikujte šampon ani kondicionér, pouze je namočte teplou vodou. Když se vlasy zahřejí, folikuly se otevřou a majonéza pak může vlasy vyživit. Každý pramen vlasů pečlivě obalte majonézou a postupujte až ke konečkům. K rovnoměrnějšímu nanesení můžete také použít hřeben se širokými zuby.  Pokud se vám zdá, že nemáte dostatek majonézy, lžičku či dvě přidejte. Pokud majonéza ve vlasech vytvoří hrudky, přidejte trochu teplé vody. Můžete také použít plastovou fólii nebo tašku. Tělesné teplo se tak zachytí v oblasti hlavy a majonéza tak může vlasy dobře vyživit. Majonézu nechte působit půl až jednu hodinu dle toho, jak důkladně chcete vlasy vyživit.  Pokud nemáte čas na celou vyživovací kúru, můžete majonézu použít před mytím vlasů. Namočte si vlasy, naneste majonézu, nechte působit pět minut a zatím se například vysprchujte. Poté naneste šampon a majonézu smyjte. Chcete-li vlasy maximálně vyživit, nechte majonézu působit přes noc a ráno ji vymyjte. Sundejte ručník a plastový obal a pomocí teplé vody majonézu vymyjte z vlasů. K vymytí majonézy použijte dostatečné množství šamponu. Vlasy by měly být hebké, ale ne mastné.

english_section_name: Using Plain Mayonnaise

summary: Připravte si vlastní majonézu. Připravte si vyživující majonézovou masku s mlékem a medem. Připravte si očistnou majonézovou masku s octem a citronovou šťávou. Chcete-li se zbavit krepatých vlasů, připravte si majonézovou masku s vaječným bílkem.

document: Majonéza zakoupená v obchodě je praktická volba, ale také si můžete vyrobit vlastní majonézu z přírodních surovin. Tak budete vědět, co přesně si na hlavu dáváte. Domácí majonéza obsahuje složky, které vlasy vyživují, aniž by obsahovaly konzervanty. Připravíte ji následovně:  V míse smíchejte jeden žloutek s jednou čajovou lžičkou octa a jednou čajovou lžičkou citronové šťávy.  Do směsi pomalu vlijte půl hrnku řepkového oleje a šlehejte. Šlehejte do té doby, než směs získá texturu majonézy. Směs naneste na vlasy, zakryjte je koupací čepicí, nechte působit jednu hodinu a poté smyjte šamponem. Majonéza sama o sobě vlasy dobře vyživuje, ale pokud přidáte mléko a med, dosáhnete ještě lepších výsledků. Mléko a med jsou přírodní kondicionéry a díky nim budou vlasy jemné a hebké. Tuto masku použijte, pokud vlasům potřebujete maximálně hydratovat. Připravíte ji následujícím způsobem:  Smíchejte půl hrnku majonézy, jednu polévkovou lžíci medu a jednu polévkovou lžíci mléka. Směs naneste na vlasy, zakryjte koupací čepicí a před šamponováním nechte hodinu působit. Pokud vlasy poslední dobou vypadají matně, můžete použít pár ingrediencí navíc, které vlasy vyčistí a dodají jim lesk. K vyčištění vlasů můžete použít ocet i citronovou šťávu. Masku si připravíte následovně:  Smíchejte půl hrnku majonézy s jednou polévkovou lžící octa (destilovaného nebo jablečného) nebo jednou polévkovou lžící citronové šťávy. Směs naneste na vlasy, zakryjte koupací čepicí a před šamponováním nechte hodinu působit. Bílek vyřeší problém se suchými a krepatými vlasy a zanechá je lesklé a zdravé. Majonéza často obsahuje žloutky, ale v tomto případě přidejte i bílek, abyste se zbavili krepatění. Masku připravíte následujícím způsobem:  Bílek oddělte od žloutku. Žloutek si ponechejte na později. Smíchejte bílek s půl hrnkem majonézy. Směs naneste na vlasy, zakryjte koupací čepicí a před šamponováním nechte hodinu působit.

english_section_name: Making a Custom Mayonnaise Mask


summary: Jemně kotě osušte dosucha. Zabalte kotě do velkého měkkého ručníku. Dejte kotěti odměnu.

document: Ze začátku ho pouze zabalte do ručníku, aby mu nebyla zima. Ručník nasaje vlhkost a kotě v něm bude bezpečně uvězněné. Potom mu velmi jemně osušte obličej, tělo a srst. Když budete opatrní, kotě bude uvolněné.   Někteří lidé kočky suší fénem nastaveným na chladný vzduch. Vyberte si metodu, která vašemu kotěti bude vyhovovat. Některé kočky mají fény rády, jiné se jich děsí. Pokud vašemu kotěti fén nevadí, nastavte ho na chladný vzduch na nejnižší výkon a opatrně ho vysušte. Až se vám to povede, budete schopni ho rychle osušit téměř dosucha. Menší zvířata se mohou snadno podchladit, takže se snažte kotě vysušit co nejlépe. Po osušení byste ho měli dát na teplé místo, aby mohlo v klidu doschnout. V ručníku se kotě pravděpodobně bude cítit klaustrofobně, takže se snažte ho usušit co nejrychleji. Kotě si pravděpodobně většinu vody oklepe stejně jako pes.  Pokud máte dlouhosrstou kočku, měli byste ji po koupeli vykartáčovat, abyste ji zbavili zamotané srsti. Po koupání si s kotětem chvíli hrajte, dejte mu pamlsek a buďte na něho hodní. Vaše kotě si právě prožilo jeden z nejhorších zážitků, které ho mohly potkat. Většina koček vodu nenávidí!) I když si vaše kočka na koupání nakonec zvykne, bude pro ni první zkušenost stresující. Nezapomínejte na to.  Když kočce po koupeli dáte nějaký pamlsek, bude si koupel spojovat s příjemnými věcmi a v budoucnu jí nebude tolik vadit.

english_section_name: Drying Your Kitten

summary: Připravte kotěti vanu. Zajistěte, aby kotě bylo klidné. Přidávejte vodu. Použijte šampon. Opláchněte kotě vlažnou vodou. Umyjte kotěti obličej vodou.

document: Nejlepším místem ke koupání kotěte je vana nebo velké umyvadlo. Mnohem lépe se kotě koupe v menší nádobě, například v umyvadle nebo v lavoru. Když budete mít kotě ve vaně, bude problém ho udržet na místě. Někteří lidé kotěti napouští vanu a potom ho do ní namáčí, ale lepší je se tomu vyhnout, protože většina koček při tom zpanikaří. Měli byste kotě dát do lavoru nebo umyvadla a opatrně ho polévat vodou.   Můžete na dno umyvadla nebo lavoru dát gumovou podložku, aby kotěti nepodkluzovaly tlapky. Někteří lidé doporučují naplnit lavor trochou vody, aby si kotě zvyklo na to, že má vodu na tlapkách. Může vám to pomoci připravit kotě na koupel. Pokud se vaše kočka bojí vody, pravděpodobně to pro ni bude příjemnější. Je téměř jasné, že se vaše kotě bude snažit za každou cenu dostat ven z vany. Můžete ho jemně držet za horní polovinu těla a druhou rukou mu koupat zadní stranu těla. Mluvte na něho klidným a příjemným hlasem. Když budete panikařit vy, bude panikařit i vaše kotě a koupel pro něho bude stresujícím zážitkem.  Hlaďte své kotě a držte ho za záda. Pokud je klidnější, když může mít přední tlapky venku z lavoru, držte ho v této poloze a nedávejte ho do lavoru celé. Až bude kotě v lavoru nebo v umyvadle, začněte ho pomalu polévat teplou vodou, dokud nebude celé mokré. Jemně vodu nalévejte na kotě a hlaďte ho, aby se cítilo bezpečně. Pokud máte pomocníka, můžete ho požádat, aby kotě držel na místě, abyste ho mohli polévat vodou. Nepolévejte kotě najednou větším množstvím vody – stačí jeden šálek. Také mu nepolévejte obličej.  Můžete umyvadlo naplnit jen částečně a namočit do něho kotě. Pokud chcete použít tuto metodu, měli byste kotě ze začátku dát do malého množství vody a namáčet ho postupně. Naplňte si lavor v předstihu tak, aby u toho kotě nebylo – některé kočky se bojí zvuku tekoucí vody. Vezměte si malé množství šamponu a naneste ho na kotě. Nejprve ho dejte na záda, na zadní nohy, na ocas, na přední nohy a na krk. Nezapomeňte ani na bříško. Pokud se to vašemu kotěti nelíbí, můžete ho šamponovat postupně a vždy ho hned opláchnout. Měli byste se vyhnout tomu, abyste měli kotě celé od šamponu a nemohli jste ho chytit, abyste ho mohli opláchnout.   Měli byste šampon jemně vmasírovat do srsti kotěte. Koupejte ho jako malé dítě a nedřete mu srst příliš silně. Když budete postupovat jemně, vaše kotě bude více v klidu. Kotěti se šamponování pravděpodobně nebude líbit. Měli byste na něho stále mluvit a ujišťovat ho, že je vše v pořádku. Dejte si pozor, aby se kotěti šampon nedostal do očí, jistě mu při koupání nechcete ublížit. Až bude kotě našamponované, můžete ho opláchnout. Jemně ho polejte vodou ze džbánu a rukama mu vymývejte šampon ze srsti, dokud nepoteče čistá voda. Pokud máte kotě v umyvadle, vypusťte vodu, aby šampon odtekl. Polévejte kotě tak dlouho, dokud nebude šampon pryč. Můžete si vzít i mokrou žínku a otírat mu s ní srst.  Některé kočky milují vodovodní kohoutky. Pokud se vaše kotě nebojí kohoutku a vy ho koupete v umyvadle, pusťte mu vodu, aby se očistilo. Nemusíte používat šampon. Bude vám stačit jen trocha vody. Můžete použít mokrou žínku. Snažte se, aby se mu voda nedostala do očí. Některé kočky nesnáší, když jim někdo sahá na obličej, zejména něčím mokrým, takže postupujte velmi jemně.   Nikdy nedávejte kotěti obličej pod vodu, ihned by zpanikařilo.

english_section_name: Bathing Your Kitten

summary: Zjistěte, zda je nutné vaše kotě vykoupat. Zastřihněte kotěti drápky. Vykartáčujte kotěti srst. Vezměte si ochranné oblečení. Připravte si šampon na kočky. Připravte si vše, co budete potřebovat. Snažte se zajistit, aby koupel byla pro kočku příjemná. Až bude kotě klidné, začněte ho koupat.

document: Kočky většinou není nutné vůbec koupat, protože se dokážou dobře umýt samy. Pokud má vaše kotě ale blechy, nebo se venku od něčeho ušpinilo, bude nutné ho vykoupat. Pokud máte velmi mladé kotě, měli byste ho místo koupání pouze otřít vlhkou žínkou.    Zeptejte se veterináře, kdy je dobré kotě začít koupat. Podle některých zdrojů byste neměli koupat koťata mladší 8 týdnů.   Výhodou koupání kotěte je to, že si na to zvykne dříve, než bude dospělé. Nezapomeňte ale na to, že kočky tráví 30% svého času tím, že se čistí a pečují o sebe, takže byste je neměli koupat častěji, než jednou, nebo dvakrát za rok (pokud se neušpiní). I ty nejčistotnější kočky budou při koupání protestovat, zejména pokud se je chystáte koupat poprvé. Měli byste svému kotěti zastřihnout drápky, aby vás nemohlo poškrábat. Drápy malého kotěte nejsou tak ostré, jako drápy dospělé kočky, ale přesto vás s nimi mohou zranit. Lepší je mít jistotu, že se vám nic nestane.   Neměli byste kotěti drápky zastřihávat těsně před koupelí, ideální je udělat to den dopředu. Když kočce zastřihnete drápky, bude naštvaná a chvíli jí potrvá, než se uklidní. Pokud jste kotěti ještě nestříhali drápky, měli byste to udělat o dost dříve, než ho budete chtít koupat. Pro kotě je zastřihování drápků nepříjemnou zkušeností, takže byste to neměli dělat těsně před koupáním. Než kotě namočíte do vody, byste mu měli důkladně vykartáčovat srst, nohy, bříško i hlavu. Je důležité, aby mělo kotě srst hladkou. Když kotě vykoupete s nerozčesanou srstí, srst se mu zacuchá ještě více. Na tento krok nikdy nezapomínejte.  Některé kočky milují česání, jiné zase panikaří už při pohledu na kartáč. Pokud vaše kočka česání nesnáší, vykartáčujte ji alespoň dvě hodiny před koupáním, aby měla čas se uklidnit. Když jí po česání dáte malý pamlsek, bude se cítit lépe. Nikdy nekoupejte kočku v tílku s odhalenýma rukama a dekoltem. Vezměte si silnou mikinu nebo košili, aby vás kočka nemohla poškrábat. Někteří lidé tvrdí, že byste si měli chránit i ruce, ale to platí pouze v případě, že vaše kočka kouše. Lepší je chránit se moc, než málo, takže si rozhodně vezměte alespoň triko s dlouhým rukávem.   Vezměte si na sebe něco bavlněného, aby vám kotě při koupání nevytahalo nitky z oblečení. Vyberte si něco, do čeho se nebude moci zaseknout. Kočky musíte koupat ve speciálním šamponu. Pokud má vaše kočka blechy, musíte použít šampon určený pro zablešené kočky. Šampon koupíte na internetu, nebo ve zverimexu. Pokud si nevíte rady, nechejte si poradit od prodavačů ve zverimexu. Nikdy kočku nekoupejte v šamponu pro lidi, mohli byste jí podráždit pokožku.  Nepoužívejte ani šampon pro psy, musíte použít speciální šampon určený pro kočky. Až budete připraveni kočku koupat, vezměte si misku s vodou a ručník, kterým kočku vysušíte. Připravte si i šampon. Pokud vám s koupáním někdo může pomoci, máte štěstí. Když budete mít vše připraveno, nebudete muset během koupání nikam odcházet a budete moci kotě držet.  Je dobré zavřít dveře od koupelny, aby vám kotě nikam neuteklo. Pokud se vaše kotě nikdy nekoupalo, můžete se pokusit zajistit, aby to pro něho nebylo tak nepříjemné. Vezměte mu do vany jeho oblíbené hračky, nebo si s ním před koupelí chvíli hrajte, aby nevnímalo koupelnu jako nepřátelské místo a zvyklo si na její prostředí.   Až přijde čas kotě vykoupat, můžete mu do vany dát jeho oblíbené hračky, aby se cítilo dobře. Pokud chcete, nechejte ho, aby si ve vaně chvíli hrálo a prozkoumalo ji. Tento bod je velmi důležitý. Neměli byste kotě polévat vodou hned jak ho dáte do vany, ani ho nekoupejte po tom, co se půl hodiny honilo po bytě za mouchou. Nekoupejte ho před jídlem, jinak bude nervózní a bude chtít jíst. Vyberte si dobu, kdy je kotě klidné, uvolněné a nic nepotřebuje.   Koťata se většinou snadno rozruší, ale přesto je dobré začít kotě koupat ve chvíli, kdy je klidné. Budete mít alespoň trochu času na to, abyste ho dostali do vany. Můžete si s kotětem chvíli hrát, aby se unavilo a potom počkat, až si trochu odpočine. Potom bude vhodná doba na koupání.

english_section_name: Getting Ready to Bathe Your Kitten


summary: Jezte banány. Připravte si bílou rýži. Kupte nebo vyrobte jablečné pyré. Připravte toast.

document: Banány se snadno tráví a obsahují velké množství draslíku, kterého se tělu po častém zvracení a průjmech nedostává. Je v nich také spoustu škrobu, odolného proti amyláze, kterému byly prokázány účinky v rychlejším zastavení průjmu. Někteří lidé dávají přednost plně dozrálým banánům, protože jsou údajně šetrnější k žaludku. Vyzkoušejte několik různých banánů a zjistěte, co je pro vás nejvhodnější. Rýže pomáhá rehydratovat tělo a zrychluje proces léčby.  Rýži můžete připravit několika způsoby:  Použijte rýžovar. Jeden šálek rýže přiveďte s 1.5 šálkem vody k varu, potom hrnec přiklopte a teplotu stáhněte tak, aby voda pouze jemně probublávala. Počkejte dokud se veškerá voda nevsákne do rýže - to by mělo trvat zhruba 20 minut.  Rýži vařte ve vroucí vodě dokud není dostatečně měkká ke konzumaci a potom ji sceďte. Jablka obsahují menší množství vlákniny a pomáhají zpevňovat vaši stolici. Syrové ovoce je těžko stravitelné, a proto se preferuje použití jablečného pyré nebo tenkých plátků jablka. Příprava vlastního jablečného pyré:  Šest oloupaných a rozčtvrcených jablek bez jádřince vložte do velkého hrnce společně s jedním šálkem vody a jednou lžící (15 ml) citronové šťávy. Přiveďte směs k varu, potom teplotu stáhněte a pomalu nechte probublávat zhruba 30 minut. Pokud bude potřeba, použijte šťouchadlo na brambory a rozmělněte s ním veškeré větší kousky. Do směsi přidejte lžičku cukru. Přidat můžete také ¼ lžičky skořice, ale buďte opatrní, některým lidem může skořice podráždit žaludek. Pokud se rozhodnete jablečné pyré koupit, vybírejte neslazené varianty nebo ty, na kterých je nápis 'bez přidaného cukru.' Toast je dalším dobře stravitelným pokrmem s nízkým obsahem vlákniny, který pomůže zpevnit vaši stolici. Chcete-li přidat potravě na živinách, můžete si toast klidně namazat džemem, pokud to váš žaludek zvládne. Vyhnout byste se měli máslu a arašídovému máslu, tedy surovinám s velkým množstvím tuku, který je na náš žaludek příliš těžký. Ačkoli je obvykle celozrnný toast zdravější než bílý, v tuto chvíli to není důležité. Vyšší obsah vlákniny v celozrnném chlebu by mohl způsobit zažívací nevolnost.

english_section_name: Eating the BRAT Diet

summary: Pijte dostatek vody. Do jídelníčku postupně zařaďte jednoduché sacharidy, jako jsou slané krekry, těstoviny, vařené brambory nebo mrkev. Bílkoviny doplňujte kuřecím masem. Jezte spoustu jogurtu. Připravte si šálek kakaa nebo si dopřejte kousek hořké čokolády. Zkuste karobový prášek nebo psyllium. Vyhýbejte se potravinám, které vás dehydratují nebo jsou příliš těžké na váš žaludek.

document: Pokud stále ještě zvracíte, nejezte žádnou pevnou stravu. Místo toho se držte tekutin s vysokým obsahem elektrolytů. Dostupné jsou pod různými komerčními značkami.  Po ustání zvracení můžete zařadit do stravy vývar, zředěné ovocné šťávy, limonády bez kofeinu nebo čaj s medem. Pomalu usrkávejte a věštinu tekutin přijímejte mezi jídly. Někteří lidé, kterým je nevolno, nedají při dehydrataci dopustit na cucání kostek ledu. S omáčkou na těstovinách buďte opatrní, pokud si nejste jistí, že to váš žaludek zvládne. Zároveň nezapomeňte oloupat brambory. Čisté kuřecí s ořezaným tukem je výborným zdrojem bílkovin, důležitých pro celkovou regeneraci. K žaludku jsou šetrná také obyčejná vajíčka nebo vaječné bílky, což je další významný zdroj bílkovin. Probiotika (dobré bakterie), obsažená v jogurtech, dokážou prokazatelně redukovat délku i intezitu průjmů. Mezi nejlepší kmeny bakterií patří Lactobacillus rhamnosus, Lactobacillus reuteri, Saccharomyces boulardii, Lactobacillus acidophilus a Bifidobacteria bifidum. Probiotika můžete pořídit také ve formě prášku nebo pilulek. Pilulky i prášky obvykle obsahují více různých kmenů dobrých bakterií. Výkumy prokázaly, že látky obsažené v kakau cílí na bílkoviny, které způsobují uvolňování vody ve střevech, a znehybňují je. Trocha čokolády proto může pomoct zpevnit vaši stolici. Při přípravě kakaa použijte jen malé množství mléka. Mléko by mohlo podráždit váš žaludek. Lžíce karobového prášku rozmíchaná v jablečném pyré dokáže zklidnit podrážděný žaludek. 9-30 gramů psyllia denně dokáže zpevňovat stolici a zmírňuje tak intenzitu průjmu. Ačkoli je důležité vrátit se co nejdříve k normální stravě, začít byste měli s jednoduššími potravinami a ostatní zařaďte až následně. Buďte opatrní a vyhněte se:  Tučnému a mastnému jídlu, obzvláště tomu smaženému.  Mléčným výrobkům, kromě jogurtu.  Syrovému nebo sušenému ovoci a zelenině a neředěným ovocným šťávám.   Kofeinu a alkoholu; jedná se o diuretika (dehydratují vás).  Dezertům a jiným sladkostem; sladké jídlo se obtížně tráví.  Slanému jídlu; příliš soli a nedostatečné množství vody prohlubuje dehydrataci.

english_section_name: Adding to the BRAT Diet


summary: Podávejte ježkovi pestrou stravu. Vybírejte kvalitní krmivo. Pokud víte, že v době krmení nebudete doma, nechte příděl granulí v kleci. Dávejte ježkovi rozmanité pamlsky, aby byla jeho strava vyvážená. Pamatujte, že určitým potravinám je nutné se vyhnout. Pokud váš ježek příliš přibírá, upravte porce jídla. Krmte v podvečer. Pořiďte na krmení vhodnou misku. Do klece umístěte napáječku s trubičkou nebo misku na vodu.

document: Ježci jsou primárně hmyzožravci, ale chutnají jim i jiné věci, například ovoce, zelenina, vajíčka a maso. Mají tendenci k tloustnutí, takže je nutné hlídat složení jídelníčku, aby ježek příliš nepřibíral. Obézní ježek se nemůže schoulit do klubíčka a po těle se mu mohou tvořit tukové vaky, které mu brání v pohybu. Přesné hodnoty nutričních potřeb ježků jsou dosud záhadou, nicméně kvalitní kočičí granule jsou obecně považovány za vhodnou základní stravu pro ježky, kterou je ovšem třeba doplnit o další složky, o kterých bude řeč dále. Nakupujte granule, které obsahují méně než 15% tuku a přibližně 32-35% proteinů; vybírejte taková krmiva, která jsou organická a plnohodnotná – vyhněte se krmivům, která obsahují plnidla, kukuřici a podobné složky. Ježkovi podávejte každý den dvě polévkové lžíce suchých kočičích granulí. Vyvarujte se levným krmivům pro ježky, protože často obsahuje velmi nekvalitní ingredience. Ježčí krmiva s vysokou kvalitou jsou přijatelná, například L'Avian, Old Mill, a 8-v-1. Mnoho majitelů nechává ježka, aby se nakrmil sám, kdy chce, a nechávají mu proto vždy volně přístupné odpovídající množství granulí. Granule vždy doplňujte o malé množství jiných jídel – stačí kávová lžička denně nebo ob den. Zde je pár nápadů:  Nakrájené vařené, nekořeněné kuřecí, krůtí nebo lososí maso bez kůže Malé kousky ovoce a zeleniny, například meloun, vařený drcený hrášek či sladké brambory, jablečné pyré  Míchané nebo natvrdo uvařené a nakrájené vejce Mouční červi, cvrčci, housenky: Tyto pochoutky jsou důležitou součástí ježčího jídelníčku. Coby hmyzožravci potřebují mentální stimulaci, kterou jim pojídání živé kořisti poskytuje společně s potřebnými živinami. Ježkovi podávejte několik hmyzích jedinců jednou až čtyřikrát týdně. Nikdy nekrmte svého ježka hmyzem chyceným venku (například na zahradě), protože může mít v systému uložené toxické pesticidy nebo škodlivé parazity, které mohou ježkovi způsobit zdravotní problémy. Ačkoliv pestrá strava ježkům svědčí, jsou určité druhy potravin, které ježci nesmí: oříšky/semínka, sušené ovoce, syrové maso, nevařená tvrdá zelenina, lepivé/vláknité/tvrdé potraviny, avokádo, hroznové víno a hrozinky, mléko a mléčné výrobky, alkohol, chléb, celer, cibule a cibulový prášek, syrová mrkev, rajčata, nezdravé pochutiny (chipsy, sladkosti, cokoliv sladkého, slaného, apod.), kyselé potraviny a med. Pokud zjistíte, že váš ježek příliš tloustne, snižte množství jídla, které mu podáváte, a přimějte ho k více pohybu. Ježci mají krepuskulární aktivitu, to znamená, že jsou aktivní za soumraku. Pokud je to možné, krmte je jednou denně právě v tuto dobu. Miska musí být dostatečně široká, aby se do ní ježek snadno dostal, ale měla by být i dost těžká, aby ji nepřevrhl (a nezačal si s ní hrát). Ježek by měl mít neustále přístup k čerstvé vodě.  Pokud se rozhodnete pro misku, ujistěte se, že je dost mělká a těžká, aby ji ježek nemohl převrhnout. Každý den ji důkladně omyjte a naplňte čerstvou vodou. Jestliže upřednostníte raději napáječku, přesvědčte se, že z ní ježek umí pít! Měl by být schopný se to naučit sám, ale je možné, že bude potřeba mu to předvést. Nezapomeňte, že i vodu v napáječce je nutné denně měnit, abyste předešli množení bakterií.

english_section_name: Feeding Your Hedgehog

summary: Klec s ježkem umístěte na klidné tiché místo. Dopřejte ježkovi dostatek příležitostí k pohybu. Sledujte, jak se ježek chová a jak moc jí a pije. Berte si ježka často do ruky. Pravidelně čistěte klec. Ježka koupejte pouze pokud je to potřeba. Pravidelně kontrolujte drápky. Buďte připraveni na vypadávající bodliny.

document: Nevhodná jsou místa poblíž televize a audiopřehrávače. Jelikož v přírodě jsou ježci lovci silně závislí na svém sluchu, přílišný hluk a shon v okolí klece je pro ně stresující. Ujistěte se, že množství hluku, světla a aktivity v okolí klece jsou nízké; pokud se z nějakého důvodu hluk výrazně zvýší, klec přesuňte na jiné místo. Ježci si dokáží na hluk zvyknout, pokud se jeho intenzita stupňuje postupně. Ježci mají sklon k tloustnutí, takže pravidelný pohyb je pro ně nutností. To znamená, že potřebují mnoho hraček a samozřejmě kolečko na běhání. Na hraní by ježek měl mít něco, co může žvýkat, strkat, přelézat a k čemu se může tulit; hračky, které může rozkousat na kousky a spolknout ale nejsou vhodné. Ubezpečte se, že drápky nebo nožky se nemohou chytit do žádných uvolněných částí nebo děr.  Mezi vhodné hračky patří: gumové míčky, staré hračky pro děti, pryžové figurky, prořezávací kroužky pro miminka, rozpůlené roličky od toaletního papíru, balónky pro kočky nebo hračky s rolničkami určené pro papoušky, atd.  Příležitostně nechte ježka hrát si také na větším prostoru. Můžete pro něj pořídit velkou plastovou nádobu nebo ho nechat hrát si ve vaně (samozřejmě bez vody). Onemocnění bývá u ježků velmi často skryté, proto je důležité, abyste svého ježka důkladně sledovali. Zaznamenávejte každou změnu a vždy se poraďte s veterinářem, zda je nutné provádět speciální vyšetření.  Pokud váš ježek jeden nebo dva dny nejedl, něco není v pořádku a měli byste ho vzít k veterináři. Jestliže ježci několik dní nejedí, hrozí u nich ztukovatění jater, které pro ně může být smrtelné.  Pravidelně kontrolujte, zda kůže v okolí bodlin není suchá nebo šupinovitá; to často signalizuje výskyt parazitů, kteří mohou způsobit vážné komplikace. Pískavý dech nebo chroptění, stejně jako výtok kolem očí a na packách jsou projevy infekce horních cest dýchacích, které jsou u ježků bohužel časté a závažné. Měkké výkaly nebo průjem trvající déle než jeden den doprovázený apatickými stavy nebo nechutenstvím jsou často projevem parazitické infekce nebo jiného onemocnění. Hibernace, ačkoliv je pro ježky v přírodě přirozená, není u domestikovaných ježků bezpečná. Jak už bylo zmíněno dříve, pokud má váš ježek studené bříško, zahřejte ho pod tričkem svým tělesným teplem. Pokud se během hodiny nezahřeje, ihned ho vezměte k veterináři. Aby si ježek na lidský kontakt zvykl, je nutné často ho brát do ruky. S ježkem manipulujte s jistotou: nejsou tak křehcí, jak vypadají. Obecně se doporučuje držet ježka aspoň 30 minut denně.  K ježkovi přistupujte tiše a pomalu. Zvedněte ho tak, že ho podeberete pod bříškem, poté ho schouleného držte v obou rukou.  Udělejte si čas na hraní. Nebojte se brát ježka do ruky ani zapojit se do jeho her. Pokud se budete do her zapojovat pravidelně, ježek vás přijme jako partnera na hraní. Každý den omyjte teplou vodou nádoby na žrádlo a vodu. Kolečko na běhání a záchůdek čistěte také jednou denně, podestýlku vyměňte jednou za týden nebo podle potřeby. Někteří ježci jsou čistotnější než druzí, takže je možné, že ten váš bude potřebovat koupel méně nebo naopak více často.  Naplňte umyvadlo teplou (ne horkou) vodou do výše jeho břicha. Voda se ježkovi nesmí dostat do uší ani do nosu. Do vody přidejte trochu ovesné přísady do koupele nebo šamponu pro štěňata a kartáčkem na zuby ježkovi očistěte bodliny a tlapky. Opláchněte teplou vodou a vašeho mazlíčka osušte čistým suchým ručníkem. Pokud se ježek nechá, můžete ho osušit pomocí fénu zapnutého na nejnižší stupeň, v opačném případě zůstaňte u ručníku. Nikdy nevracejte ježka do klece, pokud je ještě mokrý. Pokud jsou příliš dlouhé a kroutí se, mohl by si je ježek strhnout při běhání v kolečku.  Dlouhé drápky stříhejte pomocí malých manikúrních nůžek; vždy zastřihněte jen úplné konečky. Pokud se objeví krvácení, naneste na ranku pomocí vatové tyčinky malé množství kukuřičného škrobu. Nepoužívejte komerčně vyráběné pudry, které mají tendenci štípat. Vypadávání bodlin u ježků je ekvivalentem našeho vypadávání mléčných zubů nebo svlékání kůže u hadů. Dochází k němu mezi šestým a osmým týdnem věku a může probíhat dále během prvního roku, kdy bodliny mláďat uvolňují místo dospělým bodlinám. Tento proces je normální a není nutné se kvůli němu znepokojovat, pokud není doprovázen známkami nemoci nebo nevolnosti, a pokud nové bodliny průběžně dorůstají. Ježci bývají v tomto období podráždění a hůře snáší, když je vezmete do ruky; můžete jim zkusit připravit ovesnou koupel, abyste jim v jejich nepohodlí ulevili. Jde pouze o určité stádium.

english_section_name: Keeping Your Hedgehog Happy and Healthy

summary: Ujistěte se, že chov ježků je ve vaší zemi legální. Ježka kupte jedině od spolehlivého chovatele. Zkontrolujte, že ježek je zdravý. Připravte pro ježka vhodný domov. Buďte připraveni na ježčí pomazání.

document: Pygmy ježek je klasifikován jako exotické zvíře a s tím mohou být spojena určitá zákonem daná omezení a předpisy. V některých oblastech může být chov afrických ježků nelegální, jinde může být vyžadováno zvláštní povolení. Informujte se u příslušných úřadů ve vaší zemi a městě, jaké zákony a omezení platí ohledně chovu exotických zvířat ve vaší oblasti. Pokud potřebujete pomoc se zjištěním konkrétních předpisů ve vaší zemi, nebo potřebujete najít bezpečný domov pro ježka, kterého nemůžete legálně chovat, kontaktujte organizaci na ochranu zvířat nebo spolek přímo zaměřený na ježky. Ježci zakoupení od zodpovědného chovatele jsou obvykle lépe socializováni, a protože chovatel zná rodiče všech mláďat, která prodává, výrazně se snižuje riziko, že si koupíte ježka se zdravotními problémy. Z toho plyne, že je nutné najít dobrého chovatele. Pokud tak neučiníte, hrozí, že si domů přinesete mrzutého nebo nemocného ježka.  Ujistěte se, že vrhy od zvoleného chovatele jsou kvalitní, čistokrevné a že se v jejich rodové linii nevyskytuje rozviklaný ježčí syndrom (WHS). V České republice není k chovu ježků potřebná žádná speciální licence, jak je tomu v některých jiných zemích. Sdružení českých a slovenských chovatelů – Klub chovatelů ježků – je dobrovolné. Nicméně dlouhodobé členství v tomto klubu může být jedním z ukazatelů spolehlivého chovatele. Vyvarujte se nákupu od chovatelů, kteří inzerují na bazarových portálech. Informujte se u chovatele, jestli poskytuje nějaké záruky na zdraví zvířete. Postupy jednotlivých chovatelů se mohou lišit, ale jistě budete při výběru klidnější, pokud vám chovatel umožní ježka vrátit nebo vyměnit v případě, že se u ježka v blízké době projeví nějaké zdravotní problémy. Chovatel se díky tomu dozví i o možných zdravotních problémech v určitých liniích, takže zájem o zdraví prodaných zvířat je rovněž známkou zodpovědného chovatele. Existuje několik základních znaků, které můžete u ježků pozorovat, abyste se přesvědčili, že jste si vybrali zdravého jedince.  Čisté oči: Ježek by měl vypadat bděle; jeho oči by neměly být zapadlé ani opuchlé a neměly by se v jejich okolí vyskytovat strupy. Čistá srst a bodliny: Určité množství mazu je normální (viz níže), ale pozůstatky fekálií okolo konečníku mohou poukazovat na průjem nebo jiné závažné zdravotní problémy. Zdravá kůže: Strupovitá kůže okolo bodlin je známkou suché pokožky nebo roztočů – v druhém případě je nutné ježka léčit. Dále zkontrolujte, jestli ježek nemá blechy (malé, rychle skákající hnědé tečky velikosti špendlíkové hlavičky) – výskyt blech je rovněž nutné léčit. Žádné škrábance ani poranění: Pokud je zvíře poškrábané nebo poraněné, chovatel musí jasně vysvětlit, co se mu stalo, a musí být zřejmé, že se rána správně hojí. Zatímco někteří ježci mohli přežít závažná zranění (oslepnutí, ztrátu končetiny apod.) a přesto žít zdravý a spokojený život, měli byste zvážit skutečnost, že takové zvíře vyžaduje zvláštní péči, a rozhodnout se, zda jste schopni mu ji poskytnout. Ostražitost: Ježek by měl být ostražitý, vnímat své okolí a reagovat na podněty, nesmí být letargický. Trus: Zkontrolujte klec, zda se v ní nevyskytují zeleně zbarvené výkaly poukazující na průjem. Pokud ano, může to být důkazem, že ježek má nějaké zdravotní problémy. Úměrná váha: Obézní ježek má kolem podpaží tukové vaky a nemůže se schoulit do klubíčka. Podvyživený ježek má nafouklé bříško a propadlé boky. Oba jevy mohou doprovázet další zdravotní problémy. Zdravé packy: Drápky by měly být zastřižené tak krátce, aby se nekroutily. Pokud jsou příliš dlouhé, požádejte chovatele, aby vám předvedl, jak se stříhají. Před samotným nákupem se ujistěte, že máte pro ježka veškeré potřebné vybavení. Dopřejte ježkovi aspoň měsíc na to, aby si zvykl na vás, na nové pachy a nové prostředí. Právě prožívá zásadní životní změnu! Berte si ježka každý den na ruku, aby si na vás zvykl. Stačí si ho například vzít na klín a mluvit na něj. Pěstujte si jeho důvěru tak, že mu budete podávat pamlsky z ruky a do jeho výběhu umístíte své starší tričko, které jste měli den na sobě, aby si ježek zvykl na váš pach. Jedna z nejpodivnějších věcí na ježčím chování je jejich nadměrné slinění při kontaktu s novým jídlem, pachem nebo solí. Ježek se zkroutí do tvaru písmene S, hlavičku otočí dozadu a roztírá sliny po svých bodlinách. Ačkoliv si nikdo není jistý, proč to dělají, předpokládá se, že ježci takto pokrývají bodliny dráždivou látkou a jejich bodliny se tak stávají účinnější zbraní. Z toho důvodu se může stát, že z počátku můžete mít při hraní s ježkem mírně podrážděnou kůži na rukou.

english_section_name: Choosing and Bringing Home Your Hedgehog

summary: Zajistěte pro něj vhodnou ubikaci. Vyberte kvalitní podestýlku. Umístěte do ubikace vybavení. Zajistěte vhodnou teplotu.

document: Ježci potřebují pro své pohodlí velkou klec; rádi zkoumají své prostředí a jejich přirozená teritoria mívají v průměru rozlohu 200 až 300 m. Při výběru klece pro vašeho nového mazlíčka je nutné vzít v potaz i další faktory.  Musí být dostatečně velká. Minimální rozměry klece by měly být 50 x 60 cm, ale pokud si můžete dovolit prostornější, čím větší klec bude ježek mít, tím lépe. Vhodnější je klec s rozměry 60 x 70 cm; klec o velikosti 80 x 80 cm a větší je více než dostačující.  Boční stěny klece by měly být přibližně 40 cm vysoké. Zatímco někteří doporučují uzavřené hladké stěny, jiní upozorňují, že v uzavřených ubikacích je problém s odvětráváním. Je nutné myslet i na to, že klece mohou představovat problém, pokud váš ježek rád šplhá. Ježci jsou mistři úniků. Ujistěte se, že klec má dobře zajištěné víko, a pokud víko nemá, ubezpečte se, že ježek z ní nemůže vylézt. Klec by měla mít pevnou podlahu, protože do drátěné podlahy by drobné ježčí nožky mohly zapadnou a ježek by se mohl zranit.  Klec by neměla mít více než jedno patro, protože ježci mají velmi slabý zrak a při pádu si často zraní některou z končetin. Drátěné klece, po kterých mohou šplhat, mohou být rovněž nebezpečné, pokud je váš ježek nadšený šplhavec! Když kupujete nebo vyrábíte klec, nezapomeňte počítat i s místem pro misky na jídlo, hračky a záchůdek. Ujistěte se, že ubikace je dobře odvětrávaná. Zajistěte neustálý přísun čistého vzduchu. Jediný případ, kdy je nutné přísunu vzduchu bránit, může nastat, pokud v místnosti rapidně klesne teplota (například při výpadku energie); tehdy je vhodné přikrýt klec dekou. Ježkům vyhovují dřevěné piliny, ale vybírejte osikové piliny spíše než cedrové; cedrové totiž obsahují karcinogenní fenoly (aromatické oleje), které mohou při dlouhodobějším vdechování způsobit rakovinu. Případně můžete klec vystlat pevnou textilií (jako je např. kepr, manšestr nebo fleece) zastřiženou do odpovídajících rozměrů. Carefresh je komerční výrobek připomínající kartonovou drť. Někteří chovatelé tento druh podestýlky doporučují, je ale důležité vzít na vědomí, že částečky mohou uvíznout v samčích genitáliích nebo mezi bodlinami. Do připravené klece je nutné přidat dalších pár věcí, které váš ježek potřebuje.  Úkryt: Ve volné přírodě jsou ježci především noční lovci, proto potřebují bezpečnou zónu, kde si odpočinou, ukryjí se před zvídavými pohledy, světlem a všeobecným ruchem v místnosti. Domeček ve tvaru iglú nebo spací vak jsou pro ně nejvhodnější. Kolečko na běhání. Ježci potřebují hodně pohybu a pro jejich každonoční běh je kolečko ideální. Podlážka kolečka musí být pevná – do koleček z drátů nebo pletiva se ježci snadno zamotají a mohli by si tak strhnout drápky nebo polámat končetiny. Připravte pro ježka záchůdek z nádoby s okrajem maximálně 1,5 cm vysokým, aby do něj měl ježek snadný přístup a nehrozil mu pád a poranění. Ujistěte se, že používáte pouze nehrudkující kočičí stelivo, pokud se pro stelivo rozhodnete, nebo můžete použít papírové utěrky. Záchůdek by měl být pro ježka dostatečně velký a je nutné čistit ho každý den. Můžete použít jakýkoliv vhodný tác nebo speciálně vyráběný plastový záchůdek. Většina chovatelů umisťuje záchůdek hned pod běhací kolečko, protože tam se ježci pohybují nejčastěji. Ježci potřebují o něco vyšší teplotu, než si většina z nás doma udržuje, přibližně 22ºC až 27ºC. V nižších teplotách se ježek pravděpodobně pokusí uložit k zimnímu spánku (hibernaci), což pro něj může být SMRTELNÉ, protože může onemocnět zápalem plic, na druhou stranu v příliš vysokých teplotách se může dostavit tepelný stres. Pokud pozorujete, že se váš ježek v kleci často natahuje, jako kdyby mu bylo horko, teplotu upravte. Pokud je ježek letargický a jeho tělesná teplota je nižší než obvykle, okamžitě si ježka vezměte pod tričko a zahřejte ho svým tělesným teplem. Jestliže i po hodině je ježek stále podchlazený, navštivte okamžitě veterináře.

english_section_name: Housing Your Hedgehog


summary: Spočtěte rozptyl. Odečtěte od každého čísla z datové sady střední hodnotu. Umocněte všechna čísla vzniklá odečítáním na druhou. Sečtěte druhé mocniny. Vydělte součet čtverců číslem (n-1).

document: Rozptyl je hodnota reprezentující to, jak daleko jsou data ve vzorku shromážděna kolem průměrné hodnoty.   Tento výpočet vám ukáže, jak široce jsou data rozptýlená. Vzorky s nižším rozptylem mají data shromážděná blíže střední hodnotě. Vzorky s vysokým rozptylem mají data shromážděná daleko od střední hodnoty. Rozptyl se často používá pro porovnání rozložení dvou sad dat. Tak zjistíte, jak se daná hodnota liší od průměru.   například v našich výsledcích testu (10, 8, 10, 8, 8 a 4) je střední hodnota (neboli aritmetický průměr) rovna 8. 10 - 8 = 2; 8 - 8 = 0, 10 - 8 = 2, 8 - 8 = 0, 8 - 8 = 0, a 4 - 8 = -4. Postup zopakujte a každý výsledek zkontrolujte. Tato čísla musí být nutně správně, protože je potřebujete k dalšímu kroku. Pro zjištění rozptylu ve svém vzorku budete potřebovat každý z těchto členů.   Vzpomeňte si, jak jsme v našem vzorku odečetli střední hodnotu (8) od každého z čísel sady (10, 8, 10, 8, 8 a 4) a dostali jsme následující: 2, 0, 2, 0, 0 a -4. Pro následující výpočet ke zjištění rozptylu potřebujete udělat následující: 22, 02, 22, 02, 02 a (-4)2 = 4, 0, 4, 0, 0 a 16. Než budete pokračovat, opět výsledky zkontrolujte. Tomuto úkonu se říká součet čtverců.   V našem příkladu s výsledky testů máme následující druhé mocniny: 4, 0, 4, 0, 0 a 16. Pamatuje, že jsme v příkladu s výsledky testů začali odečtením střední hodnoty od každého výsledku, což jsme pak umocnili na druhou: (10-8)^2 + (8-8)^2 + (10-8)^2 + (8-8)^2 + (8-8)^2 + (4-8)^2 4 + 0 + 4 + 0 + 0 + 16 = 24. Součet čtverců je 24. Vzpomeňte si, že n byl počet prvků ve vzorku. Tímto krokem již zjistíte rozptyl. Důvodem, proč se počítá s n-1 je to, že je třeba udržet rozptyl vzorku a rozptyl populace vzájemně nezávislý.   V našem příkladu s výsledky testů (10, 8, 10, 8, 8 a 4) je 6. Tudíž n = 6. n-1 = 5. Součet čtverců byl 24. 24 / 5 = 4.8 Rozptyl vzorku tudíž je 4,8.

english_section_name: Finding the Variance In Your Sample

summary: Spočtěte hodnotu rozptylu. Spočítejte druhou odmocninu z rozptylu. Znovu si projděte výpočet střední hodnoty, rozptylu a směrodatné odchylky.

document: Tu budete potřebovat pro výpočet směrodatné odchylky vzorku.   Pamatujte, rozptyl udává, jak daleko jsou data od střední hodnoty (neboli od aritmetického průměru). Směrodatná odchylka je podobným číslem, která udává, jak široce jsou data ve vzorku rozptýlená. V našem příkladu s výsledky testů je rozptyl 4,8. Toto číslo je směrodatnou odchylkou.   Obvykle se do intervalu střední odchylky a jedné směrodatné odchylky vejde alespoň 68 % ze všech vzorků. Rozptyl výsledků testů byl roven 4,8. √4.8 = 2.19. Směrodatná odchylka výsledků testů je tudíž 2.19. 5 ze 6 (83%) našich vzorků výsledků testů (10, 8, 10, 8, 8 a 4) je méně než jednu směrodatnou odchylku (2.19) vzdáleno od střední hodnoty (8). Budete si tak moci své výsledky ověřit.   Při počítání ručním i s kalkulačkou je důležité zapisovat si každý krok výpočtu. Pokud vám napodruhé vyjde jiná hodnota, zkontrolujte si postup. Pokud nemůžete chybu najít, začněte znovu potřetí a porovnejte si postupy.

english_section_name: Calculating the Standard Deviation

summary: Podívejte se na svůj soubor dat. Shromážděte data. Sečtěte čísla ze vzorku. Vydělte sumu počtem čísel ve vzorku (n).

document: Tento krok je důležitý při jakýchkoliv statistických výpočtech, a to i při tak jednoduchých, jako je výpočet průměru nebo mediánu.   Zjistěte, kolik čísel má váš soubor. Liší se od sebe čísla výrazně? Nebo jsou v nich rozdíly jen několik desetin? Pochopte, na jaká data se díváte. Co data ve vzorku reprezentují? Může jít o výsledky testů, tepové frekvence, výšky, hmotnosti apod. Vezměme například soubor výsledků testů: 10, 8, 10, 8, 8 a 4. K výpočtu aritmetického průměru budete potřebovat každé číslo ze vzorku.   Střední hodnota je totéž jako aritmetický průměr všech bodů dat. Spočtete ji sečtením všech čísel ze vzorku a vydělením tohoto součtu počtem čísel ve vzorku (n). Ve vzorku výsledků testu (10, 8, 10, 8, 8, 4) je 6 čísel. Tudíž n = 6. Toto je první krok ve výpočtu aritmetického průměru, čili střední hodnoty.   Například použijte data z výsledků testu: 10, 8, 10, 8, 8 a 4. 10 + 8 + 10 + 8 + 8 + 4 = 48. Toto je suma všech čísel v datové sadě. Pro kontrolu sečtěte čísla podruhé. Tím dostanete střední hodnotu, neboli průměrnou hodnotu dat.   Ve vzorku výsledků testů (10, 8, 10, 8, 8 a 4) je šest čísel, proto n = 6. Suma všech výsledků testu byla 48. Vydělme tedy 48 číslem n a dostaneme střední hodnotu. 48 / 6 = 8 Střední hodnota výsledků testů je 8.

english_section_name: Finding the Mean


summary: Nakreslete horizontální čáru. Z obou konců rovné čáry nakreslete diagonální linii. Z konečných bodů právě nakreslených čar veďte další diagonální linie. Nakreslete další horizontální linku, která spojí dvě spodní čáry.

document: Pro nakreslení rovné čáry bez použití pravítka si nejprve označte výchozí a konečný bod zamýšlené linie. Následně přiložte špičku tužky na výchozí bod, pohled upřete na konečný bod a veďte k němu tužkou rovný tah. Tato čára může být dlouhá pouze několik málo centimetrů. Diagonální linie na levém konci první čáry by měla směřovat dolů doleva a diagonální linie na pravém konci čáry doprava dolů. Obě tyto diagonály by měly se základní horizontální linkou tvořit úhel 120°. Tyto linie by měly tvořit zrcadlový obraz prvních diagonál. Čára vlevo dole by měla vypadat jako zrcadlový odraz čáry vlevo nahoře a čára vpravo dole jako zrcadlový odraz čáry vpravo nahoře. Horní čáry by měly směřovat směrem ven od horizontální linky a dolní čáry zase z konečných bodů horních čar dovnitř směrem k budoucí základně. Tak vytvoříte základnu šestiúhelníku. Ideálně by měla být rovnoběžná s horní horizontálou. Tímto posledním krokem dokončíte svůj šestiúhelník.

english_section_name: Drawing a Rough Hexagon Using Only a Pencil

summary: Obkreslete tužkou dno sklenice. Středem kružnice veďte horizontální linku. Přes rozpůlenou kružnici nakreslete velké X a rozdělte ji tak na šest stejných sekcí. Z šesti sekcí kruhu vytvořte trojúhelníky. Vygumujte pomocné čáry.

document: Vytvoříte tak kružnici. Je třeba, abyste skutečně použili tužku, protože budete později všechny pomocné čáry gumovat. Stejným způsobem můžete také obkreslit obrácený hrnek, zavařovací sklenici, nádobu na potraviny nebo jakýkoli jiný předmět s kruhovou základnou. K tomu si můžete pomoct pravítkem, knihou nebo jiným předmětem s rovnou hranou. Pokud máte k dispozici pravítko, můžete střed najít naměřením a zakreslením vertikálního průměru a jeho rozdělením na dvě části. Vzhledem k tomu, že přes kružnici již vede pomocná vertikální čára, X bude muset být vyšší než širší, aby vznikly skutečně rovnoměrné sekce. Představte si, že chcete nakrájet pizzu na šest stejných dílů. Jednoduše použijte pravítko a spojte sousední body pod zakřivenou částí kružnice u každé sekce. Spojíte-li tyto body rovnými čarami, v každé sekci vytvoříte trojúhelník. Tento úkon zopakujte šestkrát. Můžete si představit, že se snažíte zformovat jakousi krustu na okraji pizzy. Pomocnými čarami myslíme původní kružnici, tři linie, kterými jste ji rozdělili na šest dílů a všechny další značky a čáry, které mohly v průběhu práce vzniknout.

english_section_name: Drawing a Rough Hexagon Using a Round Object and a Ruler

summary: Narýsujte kružítkem kružnici. Přesuňte hrot kružítka na kružnici. Na kružnici si tuhou udělejte malou značku. Hrot kružítka zabodněte do vyznačeného bodu. Dále na kružnici vyznačte kružítkem druhý bod. Stejným způsobem vyznačte další čtyři body. Jednotlivé body propojte pravítkem. Vymažte pomocné linky.

document: Do kružítka vložte tuhu a roztáhněte ho na požadovanou šířku, která určí poloměr kružnice. Nejspíš vám postačí několik málo centimetrů. Následně zabodněte hrot do papíru a otáčejte kružítkem, dokud nenarýsujete perfektní kružnici.  Někdy je snadnější narýsovat nejprve polovinu kružnice a potom se vrátit k výchozímu bodu a dokončit ji v opačném směru. Umístěte ho blíže horní části kružnice. Nastavený poloměr nijak neměňte. Je třeba, aby značka byla dostatečně viditelná, ale ne příliš silná nebo tmavá -- později ji budete mazat. Opět na kružítku nezapomeňte uchovat nastavený poloměr. Umístěte ho přesně na značku. Vytvořte další značku, která bude od první vzdálená na šířku nastaveného poloměru. Ať už jste se rozhodli postupovat po směru nebo proti směru hodinových ručiček, pokračujte stejným způsobem dál. Měli byste skončit opět v bodě, kde jste s označováním původně začali. Pokud se tak nestane, pravděpodobně jste někdy v průběhu práce změnili nedopatřením nastavení poloměru, nejspíš v důsledku příliš silného tlaku na kružítko nebo jeho uvolněné konstrukce. Šest bodů, které jste si na kružnici původně vyznačili, bude tvořit rohy vašeho šestiúhelníku. Použijte tužku s pravítkem a rovnou čarou vždy spojte dva vedlejší body. To zahrnuje původní kružnici, jednotlivé body, původně vyznačené kružítkem a další značky a šmouhy, které mohly během práce vzniknout. Po vygumování všech pomocných čar a bodů by měl být pravidelný šestiúhelník na světě.

english_section_name: Drawing a Perfect Hexagon Using a Compass


summary: Navštivte lékaře. Získejte sádru či jinou podporu. Vezměte si léky.

document: Pokud utrpíte nějaký větší úraz (pád či autonehoda) a cítíte silnou bolest, zejména spojenou s prasknutím nebo otokem, vyhledejte nejbližší nemocnici, aby vás mohl prohlídnout lékař. Dojde-li k poranění nějaké nosné kosti (nohy či pánve), nesnažte se na nohy postavit, jednoduše danou oblast vůbec nezatěžujte. Snažte se získat pomoc od někoho v okolí, zeptejte se ho, zda je ochoten vás dopravit do nemocnice, případně vám zavolat sanitku.  Mezi běžné příznaky zlomeniny patří: intenzivní bolest, viditelná deformace kostí či kloubů, nevolnost, nehybnost, necitlivost, mravenčení, otoky a modřiny.  Rentgen, kostní skeny, magnetická rezonance a CT jsou metody, které lékaři používají k diagnostice zlomených kostí a určení jejich závažnosti. Malé únavové zlomeniny nemusí být z rentgenu patrné, dokud nezmizí otok, proto je lékař může objevit až po týdnu. Rentgenové paprsky se proto nejčastěji používají pro diagnostiku úrazových zlomenin. V případě komplikované zlomeniny, kdy došlo ke zlomení více kostí, případně dojde-li k otevřené zlomenině (kost trčí z kůže), pak je pravděpodobně nutnost operace. Předtím, než vám lékař dá na poraněnou kost sádru, může být třeba dát některé kosti do původního stavu. Mnoha případech lékař používá tzv. metodu redukce, která spočívá v natažení kostí (vytvoření trakce) a jejich navrácení do správné polohy. U komplikovanějších zlomenin je většinou potřeba chirurgického zákroku, při kterém chirurg často zavádí různé kovové tyče, kolíky či jiné předměty pro podporu kosti.  Zpevnění kosti sádrou nebo laminátem je pro léčbu zlomenin nejvhodnější. Obvykle vám lékař umístí danou část nejprve do dlahy, teprve po 3-7 dnech, co odezní otok, vám lékař dá pevný odlitek. Takový odlitek je vyrobený tvořen měkkým polstrováním a pevným krytem (jak tomu bývá u sádry nebo laminátu) a máte ho na sobě po dobu 4-12 týdnů, v závislosti na závažnosti poranění.  Namísto pevného dlahy může být alternativně použita speciální ortéza či jiná podpůrná výztuha, záleží na typu a umístění zlomeniny. Volně prodejné nesteroidní protizánětlivé léky, jako je ibuprofen, naproxen či aspirin, vám mohou pomoci s bolestí či zánětem, související se zlomeninou kosti. Mějte však na paměti, že tyto léky jsou těžké na váš žaludek, ledviny a játra, proto by se neměly užívat dlouhodobě, maximálně 2 týdny.  Děti mladší 18 let by neměly užívat aspirin, který je spojován s Reyeho syndromem. Alternativě lze užívat volně prodejné léky proti bolesti, jako je například paracetamol (Paralen), avšak neměly byste je užívat s jinými nesteroidními protizánětlivými léky. V nemocnici vám mohou lékaři předepsat i silnější léky proti bolesti, pokud běžné nezabírají.

english_section_name: Going to the Hospital

summary: Odpočívejte a zranění ledujte. Poraněnou oblast mírně zatěžujte. Dobře se o dlahu starejte. Konzumujte potřebné živiny. Zvažte užívání doplňku.

document: Jakmile vás lékaři propustí domů, sdělí vám, že byste měli odpočívat a zlomenou kost ledovat (i přes sádru), což vám pomůže zmírnit otok a zánět. V závislosti na tom, jaká kost je zlomená, budete potřebovat určitý čas na zotavení. Možná budete potřebovat také berle nebo hůl pro vaši podporu.  Měli byste odpočívat, nicméně celkový klid na lůžku se u většiny stabilizovaných zlomenin nedoporučuje. Je potřeba určitého pohybu (i v okolí kloubů) ke stimulaci krevního běhu a hojení. Led by měl být aplikován pár dní na dobu 15-20 mnut každé 2-3 hodiny, jakmile bolest a otok odezní, snižte tuto frekvenci. Led nikdy neaplikujte přímo na kůži. Zabalte ho do ručníku a až poté jej přiložte na bolavé místo. Několik lehkých pohybů v okolí zlomené kosti, mírné převedení zátěže na ni nebo podobné velmi mírné zatěžování po týdnu může být přínosné zejména u poraněných nosných kostí či pánve. Dbejte však pokynů lékaře, který vám sdělí, kdy je možné s podobnými lehkými cvičeními začít. Nedostatečný pohyb přímo úměrný dobou hojení má za následek ztrátu kostního materiálu, který je kontraproduktivní pro zlomené kosti, snažící se získat zpět svou sílu. Pohyb a zatížení kosti do ní přináší minerály, které ji činí silnější a do budoucna méně náchylnou na další poranění..  Existují tři fáze hojení: reaktivní fáze (krevní sraženina mezi oběma konci zlomeniny), fáze opravy (určité buňky začnou tvořit kalus, který působí na zlomeninu) a fáze remodelalace (kost je spojena a daná část těla se vrací do původního stavu).  Zlomeniny kostí se hojí několik týdnů až měsíců, v závislosti na závažnosti a celkovým vaším zdravotním stavu. Nicméně bolest většinou zmizí dříve, než dojde k celkovému zahojení zlomeniny. Nenechte svou sádru či laminát namočit, došlo by k poškození ochrany a neplnila by už správnou funkci v podpoře vaší zlomené kosti. Pokud je to nutné, použijte na ni igelitový sáček, například při koupeli či sprchování. Pokud máte ortézu (kompresní botu) na noze (obvykle se používá na únavové zlomeniny chodidla), ujistěte se, že ji udržujete pod správným tlakem.  Pokud vás něco pod sádrou svědí, nesnažte se ničím škrábat a ulevit si bolesti, mohla by se vytvořit infekce. Pokud sádru namočíte, praskne, vychází-li z ní nepříjemný zápach či máte danou oblast v jejím okolí opuchlou, navštivte svého lékaře. Procvičujte klouby, které nejsou pokryty sádrou (lokty, kolena, prsty na rukou či nohou) pro lepší cirkulaci krve. Krev přináší do tkání kyslík a jiné živiny. Vaše kosti, stejně jako ostatní tkáně v těle, potřebují veškeré potřebné živiny pro správné hojení. Jezte proto vyváženou stravu bohatou na minerály a vitamíny, u kterých je prokázáno, že pomáhají léčit zlomené kosti. Zaměřte se na čerstvé produkty, celá zrna, chudé maso a pijte dostatek čisté vody a mléka.  Minerály jako je vápník či hořčík jsou velmi důležité pro pevnost kostí. Mezi potraviny bohaté na tyto látky patří: mléčné výrobky, tofu, fazole, brokolice, ořechy, semena, sardinky a losos. Vyhněte se látkám, které vám brání v hojení, jako je alkohol, nápoje s bublinkami, rychlé občerstvení a potraviny s velkým množstvím rafinovaného cukru. Přestože nejlepší způsob získání živin je ze správně vyvážené stravy, doplňky obsahující klíčové minerály a vitamíny pro správnou léčbu kostí vám můžou nahradit tuto stravu, aniž by došlo ke zvýšení kalorického příjmu. Více kalorií v kombinaci s nižší aktivitou obvykle vede k nárůstu tělesné hmotnosti, což není vhodné pro léčbu kostí.  Vápník, fosfor a hořčík jsou primárními minerály v kostech, proto byste měli užívat doplněk, který obsahuje všechny tyto látky. Například dospělí potřebují 1000 - 1200 mg vápníku denně (v závislosti na věku a pohlaví), ale je možné, že v případě zlomeniny kosti budete potřebovat vápníku více. Poraďte se proto se svým lékařem o správné výživě.  Mezi důležité stopové prvky patří: zinek, železo, bor, měď a křemík. Mezi důležité vitamíny patří vitamíny D a K. vitamín D je důležitý pro absorpci minerálů ve stravě. Vaše pokožka jej dokáže produkovat ze slunečného záření. Vitamín K je spojen s vápníkem v kostech a stimuluje tvorbu kolagenu, který pomáhá hojení.

english_section_name: Managing a Fracture at Home

summary: Navštivte fyzioterapii. Navštivte chiropraktika nebo osteopata. Vyzkoušejte akupunkturu.

document: Jakmile dojde k sundání sádry, vaše svaly v okolí zlomené kosti budou svraštělé a slabé. V takovém případě je třeba zvážit určitou formu rehabilitace. Fyzioterapeut vám může pomoci s určitými pohybovacími a posilovacími cviky, vhodné pro poraněnou oblast. Fyzioterapie je většinou pro správnou rekonvalescenci nutná 2-3x týdně po dobu 4-8 týdnů. Fyzioterapeut vám mnohdy doporučí nějaké cvičení na doma, takže nemusíte chodit na návštěvu tolikrát.  V případě potřeby může fyzioterapeut pro stimulaci, roztažení a posílení oslabených svalů použít elektroléčbu, jako je například elektronická stimulace svalů. Dokonce i po sundání sádry či dlahy budete muset i nadále omezit své aktivity, dokud se vám do poraněné oblasti nenavrátí plnohodnotný pohyb a síla. Chiropraktikové a osteopaté jsou specialisté, kteří se zaměřují na vrácení normálního pohybu a funkce v rámci kloubů, kostí a svalů. Manuální manipulace kloubu může být použita pro vymknuté či přemístěné klouby, ke kterým došlo k důsledku úrazu spojeným se zlomeninou kosti. Zdravé klouby umožňují kosti pohyb a správnou léčbu.  Při manipulaci kloubu můžete slyšet lupnutí či prasknutí, který však nijak nesouvisí se zvukem, který můžete zaslechnout, když dojde ke zlomenině kosti. Přestože se může stát, že pouhá jediná návštěva tohoto specialisty vám navrátí plnohodnotný pohyb, obvykle je potřeba k dosažení správného výsledku 3-5 takových ošetření. Akupunktura je metoda píchání tenkých jehel do specifických energetických bodů kůže / svalů pro snížení bolesti, zánětu (užitečné pro akutní fází zlomeniny) a pro potenciální stimulaci hojení. Akupunktura není běžně doporučována pro hojení zlomených kostí a měla by být považována pouze jako sekundární možnost, nicméně akupunktura je všeobecně účinná na hojení pohybového aparátu. Pokud vám to finanční prostředky umožňují, akupunktura rozhodně stojí za vyzkoušení.  Akupunktura je tradiční čínská medicína, založená na uvolňování řady látek, včetně endorfinů a serotoninu, čímž dochází ke zmírnění bolesti a zánětu. Akupunktura rovněž stimuluje tok energie (označuje se jako "chi"), což může být klíčem ke stimulaci hojení. Akupunktura je praktikována řadou zdravotníků, včetně některých lékařů, chiropraktiků, neuropraktiků, fyzioterapeutů a masérů. Nezáleží koho, si vyberete, nicméně měl by být osvědčený mezinárodním certifikátem pro akupunkturu a orientální medicínu.

english_section_name: Seeking Rehabilitation


summary: Vyperte veškeré použité ložní prádlo a ručníky. Často si měňte čisté oblečení. Naučte se správné hygieně. V případě těžkého zamoření se poraďte s lékařem.

document: Tělesné vši se mohou skrývat v použitém ložním prádle nebo ručnících, které infikovaná osoba používala, jelikož se jim v tomto prostředí dobře daří. Správným vyčištěním ručníků a ložního prádla se zbavíte vší ze svého těla i domova.  Při praní jakéhokoliv prádla použijte teplou vodu. Voda by měla mít alespoň 54,4 °C (130 ° F). Nedovolte, aby ložní prádlo nebo ručníky přišly do styku s čistým ložním prádlem nebo oblečením. Vši se jimi mohou rychle šířit. Ložní prádlo a ručníky perte alespoň jednou týdně. Vši se obvykle šíří v důsledku špatné hygieny. Pravidelné měnění prádla by vám mělo pomoci v jejich odstranění a budoucímu navrácení. Tím, že budete nosit čisté oblečení a řádně se koupat, se zbavíte tělesných vší a zabráníte, aby se k vám v budoucnu vrátili.  Alespoň jednou týdně (i častěji) byste měli změnit své oblečení za čisté. Zamořené oblečení je třeba prát při vysokých teplotách kolem 55 °C (130° F). Jednoduchý a snadný způsob boje proti vším je pravidelná koupel a správná hygiena. Čištěním vašeho těla budete vytvářet nevhodné prostředí pro vši, což je přiměje opustit vaše tělo a pomůže vám to vyhnout se jim do budoucna.  Sprchovat nebo koupat byste se měli alespoň jednou denně. Umyjte a vyčistěte si vlasy alespoň jednou týdně. Při umývání dbejte, abyste pomocí mýdla a vody vyčistili všechny oblasti svého těla. Pokud máte podezření, že jedná a vážné napadení tělesnými vešmi, budete muset navštívit lékaře, který vám pomůže a nejspíš vám také předepíše permethrin. Použitím tohoto prostředku přímo zabijete vši a veškeré jejich úkryty na povrchu kůže.  Lékař vám může předepsat pediculicide. Při použití tohoto prostředku postupujte přesně dle návodu na použití. Pamatujte, že i nadále je potřeba důkladně čistit potenciálně zamořené prádlo, ručníky a ložní prádlo.

english_section_name: Removing Body Lice

summary: Vezměte na vědomí veškeré svědění či hrbolky kůže. Zkontrolujte své oblečení. Identifikujte vši.

document: Dojde-li k napadení vešmi, je velmi pravděpodobné, že vás bude svědit kůže, nebo se na ní objeví hrbolky, vyplývající z jejich kousnutí. Pokud si všimnete jakéhokoliv neobvyklého svědění, červenání nebo mírně oteklých hrbolků, pak můžete mít vši.  Svědění je nejsilnější kolem pasu, nebo v oblastech těla, které jsou v těsném kontaktu s oblečením. Na červených pupínkách se může objevit strup, který vás bude svědět. Přestože se vši živí krví hostitele, ve skutečnosti se ukrývají v záhybech oblečení. Nalezení vší na těle může být obtížné. Hledejte je proto na svých šatech, neboť tam máte nejvyšší šanci, že je naleznete.  Hledání si můžete usnadnit lupou. Zkontrolujte zejména oblečení, které je nejblíže pokožce, jako například spodní prádlo. Tělesné vši je obtížné spatřit, protože jsou velmi malé a mohou se poměrně snadno pohybovat po celém vašem těle. Jejich tendence skrývat se v oblečení vám také moc hledání neusnadní. Nicméně po bližším prozkoumání můžete najít vajíčka vší, které potvrzují jejich přítomnost.  Dospělé vši jsou 3-4 mm dlouhé. Vši mají 6 nohou. Tělesné vši mají pleťovou nebo šedou barvu. Vejce (neboli hnidy) jsou obvykle malé, oválné a světle žluté barvy.

english_section_name: Identifying Body Lice


summary: Pokuste se porozumět významu viny. Naučte se rozpoznat neproduktivní pocity viny. Zjistěte, kvůli čemu se cítíte provinile. Pište o svých pocitech. Pokud je to potřeba, omluvte se. Zamyslete se nad danou situací, abyste jí v budoucnu zabránili.

document: Většinou se cítíme provinile, pokud jsme udělali nebo řekli něco, co ostatním nějak ublížilo. Tento typ viny vám pomáhá pochopit, že děláme něco špatně, což je zdravé a normální. Pokud například zapomenete na kamarádčiny narozeniny, můžete se cítit provinile, protože lidé by si měli pamatovat narozeniny svých přátel a slavit je. Toto je zdravý pocit viny, protože vás upozorní na to, že jste v něčem selhali a může to uškodit vašemu vztahu s danou osobou. Někdy se můžeme cítit provinile, i když k tomu není důvod. Tento typ viny je nezdravý neboli neproduktivní, protože k ničemu nevede. Jenom se prostě cítíme špatně. Pokud se například cítíte provinile, protože jste v den kamarádčiných narozenin museli pracovat a nemohli jste přijít na její oslavu, jedná se o nezdravé pocity viny. Pokud máte naplánovanou práci a nemůžete si vzít volno, nelze s tím nic udělat. Kamarádka by měla vědět, že jste nemohli přijít na oslavu, protože jinak byste přišli o práci. Pokud máte pocity viny, je důležité určit, kvůli čemu se cítíte provinile a proč. Když zjistíte příčinu svých pocitů viny a uvědomíte si, proč se tak cítíte, můžete tak určit, jestli se jedná o zdravou nebo nezdravou vinu. V každém případě musíte s těmito pocity pracovat, abyste se jich zbavili. Když budete o svých pocitech viny psát, může vám to pomoct tyto pocity pochopit a vyřešit. Nejprve zkuste najít důvod, proč se cítíte provinile. Pokud to bylo něco, co jste udělali nebo někomu řekli, popište co nejpodrobněji, co se stalo. Přidejte popis toho, jak jste se v tom okamžiku cítili a proč jste se tak cítili. Proč byste se měli cítit provinile? Například můžete psát o tom, proč jste zapomněli na kamarádčiny narozeniny. Co se dělo, že vás to tak zaměstnalo? Jak vaše kamarádka reagovala? Jak jste se cítili? Jakmile zjistíte, jestli jsou pocity viny zdravé nebo nezdravé, můžete určit, jestli se potřebujete za své činy omluvit. Pokud jste zapomněli na něčí narozeniny, měli byste se omluvit, protože jste selhali v něčem, co by přátelé měli dělat. Vaše omluva by měla být upřímná a neměli byste se vymlouvat. Je důležité, abyste za své chování přijali plnou zodpovědnost a ukázali tak kamarádce, že se cítíte špatně. Řekněte něco jednoduchého jako: „Moc se omlouvám za _____.“ Když jste popřemýšleli o své vině, určili její zdroj a v případě potřeby se omluvili, měli byste nějaký čas popřemýšlet o svém chování, abyste se mu v budoucnu vyvarovali. Když se zamyslíte nad tím, co jste udělali špatně, pomůže vám to v osobním růstu a nebudete opakovat pořád ty stejné chyby. Když jste se například zamysleli nad tím, že jste zapomněli na kamarádčiny narozeniny, možná se rozhodnete, že v budoucnu si musíte dávat pozor na to, abyste si pamatovali důležitá data. Dále si můžete určit kroky, jak podobné situaci v budoucnu zamezit.

english_section_name: Understanding Guilt

summary: Proměňte vinu ve vděčnost. Odpusťte si. Poučte se z fiktivní postavy Scarlett O'Harové. Udělejte dobrý skutek. Dejte svému životu duchovní rozměr. Pokud se nemůžete zbavit sami pocitů viny, navštivte terapeuta.

document: Když se cítíte provinile, máte i provinilé myšlenky, které jsou neproduktivní a neposkytují vám žádné řešení do budoucna. Místo toho zkuste provinilé myšlenky změnit na pocity vděčnosti.  Když jste tedy například zapomněli na kamarádčiny narozeniny, možná si pomyslíte: „Měl/a jsem si vzpomenout, že včera měla narozeniny!“ Tato myšlenka ale situaci nijak nezlepší, jenom se budete cítit hůř, že jste na ty narozeniny zapomněli. Místo toho můžete provinilé výroky změnit na pozitivní jako například „Jsem vděčný/á za připomínku, že kamarádi jsou pro mě důležití, a za šanci, abych jim to v budoucnu dokázal/a.“ Odpusťte si stejně, jako byste případně odpustili přátelům. To je důležitá součást procesu učení, jak nakládat s vinou. Pokud se snažíte vypořádat s vinou za činy, u kterých jste ostatní už za odpuštění požádali nebo které nejsou ve vaší moci, naučte se odpouštět sami sobě. Jedním ze způsobů, jak se viny zbavit, je odpustit si, kdykoliv uděláte nějakou chybu, stejně jako byste odpustili dobrému kamarádovi. Až se příště začnete cítit provinile, hluboce se nadechněte a přestaňte se vnitřně ubíjet. Místo toho řekněte něco jako: „Udělal/a jsem chybu, ale to ze mě ještě nedělá špatného člověka.“ Popřemýšlejte nad citátem: „Nakonec… zítra je taky den.“ Uvědomte si, že každý den je novým začátkem naplněný nadějí a možností začít znova. Vaše činy sice mohly být špatné, ale neměly by ovládat vaši budoucnost. I když mají následky, nemají nadvládu nad zbytkem vašeho života. Když pomůžete ostatním, pomůže to i vám. Dobrý skutek sice nezvrátí vaše skutky, ale pomůže vám se začít hýbat kupředu k lepší budoucnosti. Některé studie dokonce dokazují, že pomoc ostatním je přínosné pro duševní i fyzické zdraví. Poptejte se okolních nemocnic, charit a dalších podobných organizací, jestli byste tam nemohli pomáhat jako dobrovolníci. I když budete pracovat jako dobrovolníci jen pár hodin týdně, může vám to pomoct překonat pocity viny. Některé víry umožňují pokání za hříchy, což vám může pomoci vyrovnat se s pocity viny. Navštivte bohoslužby vám blízkého náboženského směru či církve nebo si vytvořte vlastní duchovní postupy. Výzkumy dokázaly, že spiritualita a modlitby uvolňují stres a zkracují dobu uzdravování během nemoci.  Navštivte místo, kde se provozuje víra, a modlete se s ostatními. Zkuste meditaci nebo jógu. Běžte ven a obdivujte krásy přírody. U některých lidí může vina zasahovat do každodenního života a štěstí. Bez pomoci může být těžké pocitům viny porozumět a určit, jak nejlépe s těmito pocity zacházet. Profesionální psycholog nebo terapeut vám může pomoci s porozuměním těchto pocitů a naučit vás, jak s nimi pracovat. Pokud se cítíte příliš provinile, může to být součást nějaké duševní poruchy, která vyžaduje léčbu. Když si promluvíte s terapeutem, pochopíte, o co jde, a budete se moct správně rozhodnout.

english_section_name: Moving Past Guilt


summary: Promluvte si s lékařem o silnějším obroušení kyselinou. Promluvte si s lékařem o kryoterapii. Promluvte si s lékařem o laserovém ošetření. Proberte s lékařem užívání imunoterapie. Zeptejte se na možnost chirurgického odstranění v případě, že selhaly další typy léčby.

document: Volně prodejné prostředky s kyselinou salicylovou jsou účinné při odstraňování bradavic a zmenšení jejich velikosti. Když není domácí léčba účinná, lékař vám může předepsat silnější prostředky s obsahem kyseliny bichlorové, či trichlorové. Při této léčbě budete muset svého lékaře navštívit několikrát a v mezidobí budete možná muset používat kyselinu salicylovou. Podobně jako při domácím zmrazení, i tato léčba používá tekutý dusík ke zmrazení tkáně bradavice. Po takovémto ošetření se na kůži vytvoří puchýř, který se zahojí a odpadne a spolu s ním odpadne i část nebo celá bradavice.  Tato metoda je bolestivá a obvykle se nepoužívá u malých dětí. V závislosti ne umístění a velikosti bradavice může váš lékař použít lokální anestetikum ke znecitlivění tkáně. Kryoterapie může vyžadovat několik návštěv lékaře pro nejlepší výsledky. Pro léčbu bradavic se obecně používají dvě metody laserového ošetření. Při první se odstraní z kůže celá bradavice a při druhé se přeruší přítok krve do bradavice, který ji vyživuje a bradavice odumře. Laserová chirurgie může být bolestivá a může vyžadovat delší dobu hojení. Provádí se ambulantně s použitím lokální anestezie. V tomto případě vám lékař aplikuje injekci s obsahem protilátek přímo do bradavice. Jinými slovy, do bradavice se dostanou toxiny, které stimulují váš imunitní systém v boji s virem. Tato léčba je účinná při neústupných bradavicích, které odolávaly dalším formám léčby. Podiatrista může zvolit metodu léčby, při které se vyřízne celá bradavice. Lékař použije elektrické jehly k umrtvení tkáně v okolí bradavice a bradavici celou odstraní. Tato metoda může být bolestivá a obvykle zanechá jizvu, ale je účinná a přináší dlouhodobé výsledky. NIKDY si bradavice nevyřezávejte sami doma. Můžete začít krvácet, či si oblast infikovat, pokud nepoužijete správné, sterilní nástroje a prostředí.

english_section_name: Having a Doctor Treat Your Plantar Warts

summary: Zjistěte, zda u vás hrozí riziko získání plantárních bradavic. Prohlédněte si oblast, kde si myslíte, že máte plantární bradavici. Zhodnoťte sekundární příznaky. Sledujte šíření. Zabraňte další infekci plantárních bradavic. Nešiřte bradavice po svém okolí.

document: Bradavice je následkem vystavení papilomaviru (HPV). Existuje asi 120 kmenů papilomaviru, z nichž asi jen 5 až 6 způsobuje plantární bradavice. Virem se nakazíte, pokud se vaše kůže setká se šupinkami kůže, které jsou nakažené virem.  Atleti, kteří používají veřejné sprchy, jsou vystaveni vyššímu riziku nákazy, protože v těchto místech se většinou nenosí boty. Také plavci jsou vystaveni riziku nákazy jak ve vnitřních, tak letních plovárnách, pokud používají společné sprchy a chodí po vydlaždičkovaných prostorách kolem bazénů bosi. Mezi další rizikové skupiny patří i lidé, kteří chodí do veřejných posiloven, sprch, či sauny a v místech, kde lidé běžně chodí bez bot. Lidé s popraskanými chodidly s olupující se kůží riskují vstup viru do těla. Také lidé, kterým se hodně potí nohy, nebo mají celý den nohy ve vlhkém, teplém prostředí, mohou očekávat nákazu tímto virem, protože jejich nohy jsou vystaveny nadměrné vlhkosti a jejich kůže může praskat. Virus má tak šanci dostat se do těla. U lidí, kteří měli plantární bradavice v minulosti, je vysoká šance, že se u nich tyto bradavice znovu objeví. Jedinci, kteří si například do bradavice rýpou, si mohou virus roznést na jiné části těla. Jedinci, kteří mají oslabený imunitní systém kvůli nemocem jako mononukleóza, Epstein-Barrův virus, rakovina, léčbě nemocí jako je psoriatická artritida, či HIV nebo AIDS. Místo by měla být část ploché a tvrdé kůže s hrubým povrchem a jasným ohraničením. I když může bradavice vypadat jako mozol, bradavice je způsobena virem. Existují dva druhy bradavic, které můžete mít – jednotlivé bradavice neboli plantární bradavice a shluky bradavic zvané mozaikové plantární bradavice.  Jednotlivá bradavice se může zvětšovat a růst nebo se v jejím okolí mohou objevit další bradavice, které se vyvinuly z té původní. Mozaikové plantární bradavice jsou shluky bradavic bez patrné kůže mezi nimi. Tyto bradavice nejsou podružné, ale spíše vyrůstají velmi blízko sebe a jeví se jako jeden velký shluk bradavic. Tento druh bradavic je obtížnější léčit, na rozdíl od jednotlivých bradavic. Je oblast bolestivá? Zatímco plantární bradavice mohou vypadat jako mozoly, jsou bolestivé, když na nich stojíte, nebo když je zmáčknete. Podívejte se po malých, černých skvrnkách uvnitř bradavice. Těm se často říká „semena“ bradavic, ale jsou to ve skutečnosti malé shluky krevních vlásečnic uvnitř bradavic. Bradavice jsou mezi lidmi nakažlivé a mohou se šířit po celém těle. Ze 3 malých bradavic na plosce nohy se může velmi rychle vytvořit až 10 podružných bradavic a léčba je ihned daleko obtížnější. Jako u většiny léčebných postupů i zde platí pravidlo, čím dříve bradavici objevíte a zahájíte léčbu, tím vyšší bude šance na brzké vyléčení. Po léčbě a odstranění bradavic je u vás vyšší riziko další nákazy HPV, který plantární bradavice způsobuje. Začněte proto na veřejných místech, jako jsou sprchy, plovárny, šatny, sauny a vířivky nosit žabky nebo pantofle, či jinou vodu nepropouštějící obuv. Udržujte své nohy také čisté a v suchu. Denně si měňte ponožky, a pokud se vám potí nohy, použijte na ně pudr. Jako prevenci praskajících pat a olupující se kůže používejte každý den před spaním kokosový olej k promaštění kůže na nohou. Na každé chodidlo naneste malé množství oleje a navlékněte si čisté ponožky. Neškrábejte a nerýpejte si bradavici, kterou již máte. Můžete si tak bradavice rozšířit na jiné části těla, či je přenést na ostatní lidi.  Nesahejte jiným lidem na bradavice a nenoste jejich ponožky ani obuv. Noste žabky či pantofle i doma do sprchy, pokud máte bradavice, abyste zamezili nákaze ostatních členů rodiny. Ve veřejných šatnách, plovárnách a sprchách si nepokládejte své věci na zem.

english_section_name: Identifying and Preventing Plantar Warts

summary: Poznejte omezení domácí léčby. Bradavice před ošetřením připravte. Vyzkoušejte léčku kyselinou salicylovou. Vyzkoušejte lepicí pásku. Vyzkoušejte pomůcky k domácímu zmrazení. Zjistěte, zda je čas navštívit lékaře.

document: Ačkoli je domácí léčba účinná, než dosáhnete patrných výsledků, bude to trvat několik měsíců. Pokud chcete, aby vaše bradavice zmizely rychleji, je nejlepší vyhledat lékařskou péči. Permanentní eradikace neboli vymýcení bradavic může trvat velmi dlouho, i když se s bradavicemi léčíte u lékaře. Plantární bradavice většinou zmizí samy od sebe a nezanechají jizvu. To však může trvat i několik měsíců. Bradavice mohou být bolestivé a v této době pro vás může být chůze obtížná. Změkčete její povrch tak, že na několik minut namočíte nohu do teplé vody. Poté obruste přebytečnou kůži z povrchu bradavice pomocí pemzy nebo pilníku na nehty. Pemzu ani pilník nepoužívejte k jinému účelu, protože byste si virus bradavice mohli roznést i na jiné části těla. Pokud odstraníte vrchní vrstvu kůže z bradavice, pomůžete tak léčebnému produktu proniknout hlouběji. Existuje celá řada volně prodejných léků bez předpisu s obsahem kyseliny salicylové, které můžete použít na kůži, a efektivně léčí plantární bradavice.  Medikace je vyráběna ve formě tekutiny, gelu či polštářků. Následujte instrukce na balení pro správné odstranění plantárních bradavic. Léky s obsahem kyseliny salicylové nejsou při léčbě bolestivé, ale může trvat několik týdnů, než uvidíte výsledky. Lepicí pásku si ustřihněte ve stejné velikosti, jako je vaše bradavice a nalepte ji na její povrch na šest dní. Sedmý den pásku odstraňte, namočte nohu na několik minut do teplé vody a poté obruste povrch bradavice pemzou, či pilníkem na nehty. Vyměňte lepicí pásku za novou a nechte ji na bradavici nalepenou dalších šest dní.  Pemzu ani pilník ne nehty nepoužívejte k jinému účelu. Může trvat i několik týdnů, než uvidíte výsledky. Není známo, proč proces odstranění trvá tak dlouho, ale pro mnoho lidí byla tato léčba úspěšná. Proces mrazení, neboli kryoterapie funguje tak, že odřízne bradavici přistup krve. Existují volně prodejné přípravky k domácímu mrazení, jako například Wartner Cryo 2. Následujte instrukce na balení pro správné použití. Domácí metody mrazení jsou však nepohodlné a někteří lidé je popisují jako bolestivé. Lékař může použít lokální anestetikum pro hlubší zmrazení bradavice. I když plantární bradavice lze s úspěchem léčit i doma, v některých případech je lepší vyhledat ošetření u lékaře. Návštěvu lékaře neodkládejte, pokud se u vás objeví následující komplikace:  Bradavice po léčbě nemizí, či zmizí, ale rychle se objeví znovu. Bradavice roste rychleji, či ve shlucích. V tom případě se může jednat o mozaikové bradavice. Bradavice začne krvácet, nebo máte po léčbě větší bolesti. Oblast je zarudlá, oteklá, či začne vylučovat hnis. To je známka infekce. Máte diabetes, periferní cévní onemocnění, či onemocnění koronárních tepen. Pokud trpíte těmito zdravotními potížemi, je důležité, abyste neléčili plantární bradavice sami doma, ale nechali si je ošetřit u pediatra, který může zároveň sledovat krevní zásobování vašich nohou. Tyto problémy zvyšují riziko infekce či odumírání tkání, protože dolní končetiny nejsou dostatečně zásobeny krví.

english_section_name: Treating Plantar Warts at Home


summary: Po sklizni lístečky otrhejte ze stonků. Opláchněte lístky a osušte je. Připravte si troubu nebo sušičku. Rozložte lístky v tenké vrstvě. Usušte lístky tak, aby obsahovaly minimální množství vody. Uskladněte sušené lístky.

document: Pokud chcete lístky usušit rychleji, můžete je klidně ze stonku otrhat. Stonky a lístky, které jsou polámané nebo zmačkané, zahoďte. Jemně je omyjte vodou a pak osušte mezi papírovými utěrkami. Bazalka se dá sušit jak za nízké teploty v troubě, tak v sušičce na jídlo.  Pokud používáte troubu, nastavte její teplotu na 60°C.  V případě sušičky se řiďte instrukcemi výrobce. Buď na pečicí plech nebo na mřížku sušičky. Dávejte pozor, aby se lístky nepřekrývaly. Měly by být v jediné vrstvě. Lístky by měly být suché za asi 24 – 48 hodin. Poznáte to tak, že se mezi prsty budou snadno drolit.  Pokud sušíte lístky v troubě, dejte plech do předehřáté trouby a nechte je péct asi 20 minut. Pak troubu vypněte a nechte lístky přes noc uvnitř. Měly by být dostatečně suché.  V případě sušičky naskládejte lístky bazalky na mřížku a nechte sušit podle instrukcí výrobce, obvykle 24 – 48 hodin. Dejte je do plastikových nebo skleněných nádob s víčkem, nebo je nadrťte a dejte do skleniček na koření.

english_section_name: Using Quick Drying Methods

summary: Sklízejte bazalku dřív, než vykvete. Odřežte lístky bazalky ze stonku. Lístky bazalky omyjte. Osušte lístky papírovou utěrkou.

document: Až všechny lístky na stonku budou zralé, bazalka začne vyrážet do květu. Tím bohužel ztratí část své chuti a vůně. Květy se objevují uprostřed vrcholků stonku a mají tvar pyramidy. Připravte se na sušení bazalky, jakmile budou všechny lístky mít plnou velikost, dřív ,než uvidíte pučící květy.  Lístky bazalky obsahují nejvíce vonných silic těsně před obdobím květu, takže sklizní v tuto dobu zachováte v sušené bazalce nejvíc chuti a vůně.  Sklízejte bazalku dopoledne. Je to nejvhodnější denní doba, rostlina obsahuje již dostatek vláhy, ale slunce přesto stihlo osušit její lístky. Oddělte lístky a odstřihněte menší výhonky z hlavního stonku. Bude tak snazší je rozložit naplocho a očistit je. Na konci každého lístku ponechte kousek stonku, ne víc, než 2 cm, budou se vám pak lépe svazovat dohromady. Otrhané lístky opláchněte studenou vodou. Odstraníte z nich tak všechnu špínu a zbytky hlíny, které na ně popadaly v zahradě, případně chemikálie, kterými byla bazalka ošetřena před cestou do obchodu. Omyté lístky rozložte na papírovou utěrku a druhým kusem utěrky je osušte. Když lístky zbavíte vlhkosti, nebude hrozit, že je při sušení napadne plíseň.

english_section_name: Harvesting and Trimming the Basil

summary: Spojte lístky bazalky k sobě. Pověste svázané lístky. Nechte bazalku sušit asi dva týdny. Používejte sušenou bazalku při vaření.

document: Gumičkou nebo provázkem svažte stonky lístků k sobě. Máte-li větší množství lístků, udělejte několik snítek . Dejte svazky lístků na háčky nebo třeba na hřebík ve zdi a nechte usušit. Nemusíte je věšet v kuchyni, ale vyberte místo, které má dostatečnou cirkulaci vzduchu a přístup slunečního světla – proces sušení se tak urychlí. Nejlepší je místnost s oknem, které se dá otevřít, aby k bazalce mohl čerstvý vzduch. Pozor také na hmyz a brouky, mohli by rostlinu poškodit. Po dvou týdnech získají lístky tmavě zelenou barvu, budou suché a na dotek se budou drolit. Jestliže jsou lístky nebo stonky ještě ohebné, nechte bazalku sušit další týden. Rozvažte provázek nebo gumičku a lístky bazalky nadrťte prsty. Uskladněte v nádobě s víčkem pro pozdější použití.

english_section_name: Hanging the Basil to Dry


summary: Připravte si vše potřebné. Dejte všechny suroviny do sklenice. Důkladně sklenici protřepejte. Trychtýřem levandulovou vodu přelijte do láhve s rozprašovačem. Používejte svou levandulovou vodu.

document: Výroba levandulové vody je opravdu tak jednoduchá, že vám postačí několik základních surovin. Většinu seženete ve výtvarných potřebách nebo obchodech se zdravou výživou. Pokud se vám nedaří nic sehnat, podívejte se na internetu a objednejte si vše online. Budete potřebovat:  Levandulový esenciální olej Destilovaná voda Vodka nebo sterilní líh Sklenice s víčkem Láhev s rozprašovačem Trychtýř Při přípravě levandulové vody je nejdůležitější poměr všech přísad. Správné množství levandule zajistí, že voda bude nádherně vonět, aniž by vůně všechno přehlušila. Smíchejte následující přísady ve sklenici s víčkem:  3 díly destilované vody (nemáte-li destilovanou, můžete použít vodu z kohoutku) 1 díl vodky nebo sterilního lihu (pomáhá levandulovou vodu uchovat čerstvou a rozprostřít esenciální olej ve vodě) 10 kapek levandulového esenciálního oleje Pevně přišroubujte víčko a sklenici protřepejte, aby se levandulový olej smíchal s vodou. Vodka nebo líh zajistí, že se olej s vodou smísí. Opatrně konec trychtýře vložte do hrdla lahve a vodu do ní nalijte. Pokud jste levandulové vody vyrobili víc, než se do lahve vejde, nevadí – nechte ji ve sklenici, dokud vám přelitá voda nedojde. Nastříkejte jí bytový textil, oblečení, nábytek nebo svůj polštář. Levandulová vůně má relaxační účinky a uklidňuje, takže se velmi hodí jako prostředek proti zahánění stresu a osvěžení vašeho okolí.  Levandulová esence je také přírodní prostředek proti bolesti hlavy. Nastříkejte si levandulovou vodu na kůži, než půjdete do přírody. Funguje jako přírodní repelent.

english_section_name: Using Lavender Essential Oil

summary: Připravte si vše potřebné. Oddělte kvítky levandule od stonků. Přiveďte vodu k varu. Přelijte vroucí vodu přes levandulové kvítky. Zakryjte misku a nechte květy vylouhovat. Sceďte květy z vody. Trychtýřem nalijte hotovou vodu do lahvičky s rozprašovačem.

document: Levandulová voda, připravená z květů, nebude mít tak silnou vůni, jako levandulová voda z esenciálních olejů. Esenciální olej je destilovaná, koncentrovaná esence levandule, která se získává z květů. Pokud použijete přímo čerstvé květy, výsledná voda bude mít velmi jemnou vůni, ale stále bude poměrně aromatická. Budete potřebovat následující:  Svazek levandulových stonků, čerstvých nebo sušených (celkem asi 2 lžíce kvítků) 1/2 šálku vody Skleněná miska Lahev s rozprašovačem Trychtýř Jemný cedník Levandulové květy rostou jako malé pupeny na rovném stonku. Pro výrobu levandulové vody nepotřebujete stonky – vonná esence se ukrývá právě v květech. Abyste je stáhli ze stonku, přidržte ho nad skleněnou miskou. Lehce stonek uchopte na spodním konci a prsty přejeďte až ke špičce. Kvítky spadají do misky.  Můžete si také koupit sušené květy levandule, které už byly zbaveny stonků. Hledejte v obchodech s kvalitními potravinami, ve zdravé výživě nebo u bylinkářů. Je to také skvělý způsob, jak zužitkovat levanduli, kterou pěstujete na zahradě. Nalijte ji do malého kastrolu a sporák zapněte na maximální výkon. Počkejte, dokud nezačne vřít. Nenechávejte vodu příliš dlouho bez dozoru, jinak se začne odpařovat. Opatrně nalijte vařicí vodu na odrhnuté květy, které se v ní okamžitě začnou louhovat. Teplo vytáhne z rostliny oleje, které ji provoní levandulovým aroma. Ponechte je ve vodě minimálně několik hodin, nebo ještě lépe přes noc. Je to podobný proces, jako když si děláte čaj. Nechte květy louhovat, dokud voda nevychladne. Nad misku položte jemný cedník. Vodu i s květy přes něj přelijte, abyste je od sebe oddělili. Kvítky zahoďte – teď, když se z nich vylouhovaly esenciální oleje, už nebudou mít žádnou vůni. Dejte cedník do hrdla lahve a naplňte ji přecezenou vodou. Teď je připravená k použití na oblečení a bytový textil, jako osvěžovač vzduchu, nebo jako nástroj pro aromaterapii.  Pokud chcete, aby vám hotová voda vydržela déle, můžete její část nahradit vodkou nebo čistým lihem. Důkladně obsah láhve protřepejte, aby se obě složky spojily. Když vodu uložíte v lednici, také vám vydrží déle čerstvá.

english_section_name: Using Lavender Flowers