summary: Alespoň dvakrát denně si důkladně umývejte hýždě. Jednou týdně používejte peeling a zbavujte se mrtvých kožních buněk. Používejte toaletní papír bez barviv a parfémů. Používejte hypoalergenní prací prášek a bělidlo. Noste volnější oblečení. Berte vitamíny. Pijte hodně vody. Změňte své stravování. Méně seďte a více stůjte. Pokud máte dlouhodobě akné, navštivte dermatologa. Nechejte si udělat testy na alergii.

document: Používejte krémy, které neucpávají póry a masírujte si pokožku lufou. Peeling vám odstraní mrtvé kožní buňky, které vám mohou ucpávat póry.  Používejte mýdlo s obsahem benzoyl peroxidu. Odstraní přebytečný maz a pomůže vám zbavit se pupínků. Parfémované toaletní papíry způsobují vyrážky a podporují vznik pupínků. Existuje několik speciálních pracích prášků pro lidi, kteří mají velmi citlivou pokožku. Snažte se používat tyto produkty, abyste se vyhnuli alergickým reakcím. Čím volnější oblečení budete nosit, tím méně se budete na hýždích potit. Noste tedy prodyšné spodní prádlo a oblečení z přírodních vláken.   Když budete mít na hýždích pot, budou se vám tam množit bakterie, které způsobí akné. Pravidelně si měňte spodní prádlo a po každém cvičení se osprchujte. Měli byste brát minimálně jeden multivitamin a jednu tabletu zinku denně.   Vitamín A, B5, C, E, selen, and Super Omega 3 podporují zdravou pleť.   Zeptejte se svého lékaře, jaké vitamíny byste měli brát. Voda je skvělá jak pro vaše tělo, tak i pro vaši pleť. Každý den byste měli vypít alespoň 8 sklenic vody, abyste tělu dodali dostatek tekutin. Strava bohatá na sladké, tučné a nezdravé potraviny způsobuje nárůst inzulinu v těle, což způsobuje zvýšenou produkci kožního mazu.  Pokud chcete tělo zbavit všech toxinů a pročistit ho, zkuste raw dietu. Sezení brání kůži na hýždích dýchat a když budete delší dobu sedět, na hýždích se vám budou množit bakterie a budete se více potit. Když budete delší dobu sedět u počítače nebo za stolem, vstaňte a chvíli se procházejte. Můžete dělat i cviky na nohy a hýždě u počítače. Je běžné mít akné na hýždích, pokud je vám lehce přes dvacet. Jestliže ale s věkem nemizí, dermatolog vám může předepsat léky, které vám pomohou se pupínků zbavit. Pokud máte alergii na některé potraviny, můžete vám to způsobovat pupínky na hýždích.

english_section_name: Preventing Future Breakouts

summary: Po sprše použijte mast nebo tělové mléko. Berte antibiotika. Požádejte o steroidovou injekci.

document: Najděte si mast s obsahem benzoyl peroxidu, kyseliny salicylové, nebo alfa-hydroxy kyseliny. Tyto krémy koupíte v lékárně bez předpisu. Můžete zkusit také speciální tělové mléko určené pro léčbu akné na zadku. I některé zubní pasty obsahují různé druhy peroxidu, které se hodí pro léčení pupínků.   Po sprše se důkladně utřete a naneste si krém na suchou pokožku. Než se oblečete, počkejte, až krém úplně uschne, protože peroxid by vám mohl ušpinit oblečení. Můžete použít i krémy na obličej, které mají vyléčit akné. Poraďte se s lékařem a zjistěte, který produkt pro vás bude nejvhodnější. Některé druhy pupínků se dobře léčí orálními antibiotiky. Požádejte svého lékaře o recept.  Pokud máte brát antibiotika, musíte je dobrat až do konce, i když se pupínků zbavíte dříve. Když antibiotika nedoberete, pupínky by se vám mohly vrátit. Pokud máte bolestivé cystické akné, můžete zkusit injekci. Měla by omezit velikost a bolestivost pupínků za méně než jeden den.

english_section_name: Using Topical and Oral Medicines


summary: Napište si oba zlomky vedle sebe. Vynásobte horní číslo prvního zlomku spodním číslem druhého zlomku. Zapište si výsledek vedle prvního zlomku. Vynásobte horní číslo druhého zlomku se spodním číslem prvního zlomku. Tento výsledek si zapište vedle druhého zlomku. Porovnejte hodnoty obou součinů křížového násobení. Pochopte, jak to funguje.

document: Porovnávejte například zlomek 3/5 se zlomkem 2/3. Zapište si tyto dva zlomky vedle sebe na papír: 3/5 nalevo a 2/3 napravo. V našem příkladu je horní číslo, neboli čitatel prvního zlomku (3/5) číslo 3. Spodní číslo, neboli jmenovatel druhého zlomku (2/3) je také 3. Vynásobte tato čísla: 3 x 3 = ? Tato metoda se nazývá násobení do kříže, protože násobíte čísla, která jsou diagonálně (napříč) od sebe. Napište si součin, neboli výsledek násobení, na papír vedle prvního zlomku. V našem příkladu 3 x 3 = 9, takže zapište 9 vedle prvního zlomku na levé straně stránky. Abyste zjistili, který ze zlomků je větší, potřebujete porovnat výsledky výše s výsledkem tohoto druhého násobení. Vynásobte mezi sebou zmíněná čísla. V našem příkladu (porovnání 3/5 a 2/3) vynásobíte 2 x 5. Výsledek tohoto druhého násobení si zapište vedle druhého zlomku. V našem příkladu je výsledkem číslo 10. Výsledek tohoto násobení nazýváme křížovým součinem. Je-li jeden z křížových součinů větší než ten druhý, pak je i zlomek vedle tohoto křížového součinu větší než druhý zlomek. V našem příkladu tedy platí, že jelikož je 9 menší než 10, musí i 3/5 být menší než 2/3. Pamatujte, že křížový součin vždy musíte napsat k tomu zlomku, jehož horní číslo jste použili. Při porovnávání obvykle převádíte zlomky na společný jmenovatel neboli spodní číslo zlomku. Toto však v utajení proběhne i při násobení křížem! Pouze takto přeskočíte zápis jmenovatelů. Jelikož mají oba zlomky stejný jmenovatel, stačí vám porovnat obě horní čísla. V našem příkladu (3/5 a 2/3) byste bez použití "zkratky" křížového násobení dostali:  3/5=(3x3)/(5x3)=9/15 2/3=(2x5)/(3x5)=10/15 9/15 je menší než 10/15 Tudíž, 3/5 je menší 2/3

english_section_name: Ordering Two Fractions using Cross-Multiplication

summary: Tuto metodu použijte pro porovnání zlomků, jejichž horní číslo je větší nebo rovno spodnímu číslu. Převeďte každý z nepravých zlomků na smíšené číslo. Seřaďte smíšená čísla podle jejich celočíselné části. Je-li to nutné, porovnejte zlomky v každé skupince. Výsledky využijte pro seřazení celého seznamu smíšených čísel. Převeďte smíšená čísla zpět na původní zlomky.

document: Pokud má zlomek horní číslo, neboli čitatel větší než číslo spodní, neboli jmenovatel, pak je zlomek větší než 1. Příkladem takového zlomku je 8/3. Tuto metodu můžete použít také se zlomky, které mají stejný čitatel a jmenovatel, např. 9/9. Oba zmíněné zlomky jsou příkladem nepravých zlomků. I pro takovéto zlomky můžete použít metody uvedené výše. Tato metoda však umožní udělat z nepravých zlomků rozumná čísla a může být i rychlejší. Proměňte je na směs celého čísla a zlomku. Někdy se vám to může povést i z hlavy. Například 9/9 = 1. V dalších případech použijte písemné dělení, abyste zjistili, kolikrát lze čitatel beze zbytku vydělit jmenovatelem. Zbytek po písemném dělení, pokud existuje, "ponecháte" jako zlomek. Například:  8/3 = 2 + 2/3 9/9 = 1 19/4 = 4 + 3/4 13/6 = 2 + 1/6 Nyní, když jste se zbavili nepravých zlomků, tušíte, jak velká jednotlivá čísla jsou. Prozatím ignorujte zlomky a seřaďte čísla do skupinek podle celého čísla:  1 je nejmenší 2 + 2/3 a 2 + 1/6 (zatím nevíte, které je větší) 4 + 3/4 je největší Pokud máte několik smíšených čísel se stejným celým číslem, například 2 + 2/3 a 2 + 1/6, porovnejte zlomkovou část, abyste zjistili, které z nich je větší. Můžete využít kteroukoliv z metod v dalších částech článku. Zde je příklad porovnání 2 + 2/3 a 2 + 1/6 pomocí převedení na společný jmenovatel:   2/3 = (2x2)/(3x2) = 4/6 1/6 = 1/6 4/6 je větší než 1/6 2 + 4/6 je větší než 2 + 1/6 2 + 2/3 je větší než 2 + 1/6 Jakmile seřadíte zlomky v každé skupince smíšených čísel, můžete již seřadit celý seznam: 1, 2 + 1/6, 2 + 2/3, 4 + 3/4. Pořadí čísel zachovejte, vraťte však změny, které jste na číslech provedli, a zapište je jako původní nepravé zlomky: 9/9, 8/3, 13/6, 19/4.

english_section_name: Ordering Fractions Larger than One

summary: Najděte jmenovatel společný pro všechny zlomky. Převeďte každý zlomek na tento společný jmenovatel. Seřaďte zlomky pomocí horního čísla. Vraťte všechny zlomky do původní podoby.

document: Jednou z následujících metod najděte jmenovatel (neboli spodní číslo zlomku), pomocí kterého můžete přepsat každý zlomek ze seznamu. Upravené zlomky už pak snadno porovnáte. Toto číslo se nazývá společný jmenovatel, nebo také nejmenší společný jmenovatel, pokud jde o nejmenší možný:  Vynásobte mezi sebou všechny rozdílné jmenovatele. Například při porovnávání 2/3, 5/6 a 1/3 vynásobte dva rozdílné jmenovatele: 3 x 6 = 18. Toto je jednoduchý způsob, kterým však často dojdete k mnohem větším číslům než s jinými metodami, takže se vám bude hůře počítat.  Nebo si napište do samostatného sloupečku násobky každého jmenovatele, dokud nenajdete číslo, které se vyskytuje v každém ze sloupečků. Toto číslo použijte. Například při porovnávání 2/3, 5/6 a 1/3 vypište několik násobků čísla 3: 3, 6, 9, 12, 15, 18. Pak vypište násobky čísla 6: 6, 12, 18. Jelikož je v obou sloupečcích 18, použijte toto číslo. (Mohli jste použít i 12, v příkladu níže však budeme předpokládat, že pracujete s 18.) Pamatujte, že když násobíte horní i spodní číslo zlomku stejnou hodnotou, velikost zlomku se nemění. Tuto techniku použijte postupně na každý ze zlomků, aby na konci měly všechny jako spodní číslo společný jmenovatel. Vyzkoušejte si to na 2/3, 5/6 a 1/3 s využitím společného jmenovatele 18:  18 ÷ 3 = 6, tudíž 2/3 = (2x6)/(3x6)=12/18 18 ÷ 6 = 3, tudíž 5/6 = (5x3)/(6x3)=15/18 18 ÷ 3 = 6, tudíž 1/3 = (1x6)/(3x6)=6/18 Nyní, když máte všechny zlomky na společném jmenovateli, můžete je jednoduše porovnat. Seřaďte je od nejmenšího po největší podle jejich horního čísla, neboli čitatele. Seřazením zlomků spočtených výše dostanete: 6/18, 12/18, 15/18. Zachovejte pořadí zlomků, avšak vraťte je všechny do původní podoby. Můžete si vzpomenout, jak jste se ke každému z nich dostali, nebo znovu vydělit horní a spodní číslo každého zlomku:  6/18 = (6 ÷ 6)/(18 ÷ 6) = 1/3 12/18 = (12 ÷ 6)/(18 ÷ 6) = 2/3 15/18 = (15 ÷ 3)/(18 ÷ 3) = 5/6 Výsledkem tedy je "1/3, 2/3, 5/6"

english_section_name: Ordering Any Number of Fractions


summary: Převezměte odpovědnost za své činy. Začněte se zamýšlet nad důsledky a výhodami svých zlozvyků. Začněte zvažovat krátkodobé výhody svých zlozvyků a jejich dlouhodobé nevýhody. Zbavujte se zlozvyků postupně po jednom. Neberte menší překážky příliš vážně.

document: Uvědomte si, že své chování a své činy máte ve své moci – nikdo jiný za vás zodpovědný není. Když si sednete za volant po požití alkoholu, je to jen vaše rozhodnutí. V některých případech je to praktičtější, než čekat na autobus, nebo si volat taxi, ale přesto je to vaše rozhodnutí. Ať se vám to líbí nebo ne, budete muset nést následky svých rozhodnutí.   Když si plně uvědomíte, že jste za svá rozhodnutí zodpovědní, pravděpodobně budete chvíli paralyzovaní. Musíte si uvědomit, že každý z vašich činů má nějaké dopady a důsledky a tyto důsledky se mohou lišit od těch, které jste si představovali. Je to trochu děsivá myšlenka. Nakonec si ale uvědomíte, že mít naprostou zodpovědnost za své chování je vlastně osvobozující. Jste strůjcem svého štěstí! V rámci určitých norem vám nikdo nesmí diktovat, co máte dělat. Převezměte zodpovědnost za své činy a buďte svobodní. Brzy si začnete uvědomovat, že vaše zlozvyky jsou jako metaforické řetězy, a že když se vám podaří se jich zbavit, budete konečně naprosto volní. Napište si jednoduchý seznam výhod a nevýhod svých zlozvyků. Snažte se být k sobě krutě upřímní a nic si neodpouštějte. Dokážete to! Zde je příklad takového seznamu u kouření:   Výhody:  Pocit klidu a energie, který vám dodá nikotin Pomáhá řešit krátkodobý stres Pomáhá komunikovat s lidmi Díky cigaretám si připadám stylově   Nevýhody:  Nespočet škodlivých zdravotních účinků Vysoká návykovost Cigarety jsou drahé Cigarety zkracují život o mnoho let Většinou zlozvyky trpíme, přestože víme, že jsou špatné, protože si vážíme krátkodobých výhod, které nám přinášejí. Je to proto, že nevnímáme jejich dlouhodobé důsledky – tyto důsledky jsou daleko, budoucnost je nejasná a nechce se nám nad ní přemýšlet. Je mnohem jednodušší zaměřit se pouze na krátkodobé výhody.  Řekněme, že například vynecháváte snídani. Snažíte se zhubnout, takže sami sebe přesvědčíte, že je to správné. Ze začátku se vám možná podaří něco  zhubnout a budete ze sebe mít lepší pocit. Z dlouhodobého hlediska ale pravděpodobně brzy zase přiberete (protože nejíte správně) a zaděláváte si na poruchu příjmu potravy. Možná máte pocit, že zvládnete přestat se všemi zlozvyky naráz – je to skvělé, ale neměli byste chválit dne před večerem. Vždy se zbavujte jen jednoho zlozvyku. Když se budete pokoušet změnit spoustu aspektů svého života najednou, pravděpodobně to brzy vzdáte. Je lepší postupovat zvolna a zbavit se nejprve jednoho zlozvyku, než přejdete k těm dalším. Pokud se vám to nepodaří a vrátíte se ke svému zlozvyku, nevzdávejte se naděje. Zvedněte se a pusťte se do toho znovu! Menším překážkám se nevyhnete – když budete předstírat, že žádné nebudou, nebudete k sobě upřímní. Poučte se ze svých chyb a snažte se je v budoucnu již neopakovat.

english_section_name: Adjusting Your Mindset

summary: Jak přestat kouřit. Zjistěte, jak se zbavit problémů s pitím. Přestaňte křupat klouby. Přestaňte prokrastinovat. Přestaňte si kousat nehty. Přestaňte hlasitě žvýkat. Přestaňte příliš sledovat televizi. Přestaňte kompulzivně lhát.

document: Odhaduje se, že kouření způsobuje každý rok více než 5 milionů úmrtí po celém světě. Jde o jeden z nejhorších zlozvyků, se kterým mají lidé největší problémy. Přesto ale máte několik možností:   Přestaňte kouřit ze dne na den Přestaňte kouřit s elektronickou cigaretou Přestaňte kouřit s pomocí specializovaného programu Přestaňte kouřit díky kofeinu Není nic špatného na tom dát si čas od času jednu nebo dvě skleničky alkoholu. Některé studie dokonce tvrdí, že ve správné míře může být alkohol i zdravý.   Mnoho lidí to s alkoholem ovšem přehání. I zde naštěstí existují možnosti:   Přestaňte pít díky Anonymním Alkoholikům Začněte pít zodpovědně Zůstaňte střízliví Jak poznat, že pijete příliš mnoho alkoholu Křupání klouby nepředstavuje zdravotní riziko, ale je to velmi otravné a měli byste se toho zbavit. Existují způsoby, jak si zabránit v bezmyšlenkovitém křupání kloubů. Prokrastinace se může stát závislostí, zejména pro lidi, kteří s ní v minulosti dosáhli úspěchu. Pravdou je, že když si práci rozdělíte tak, abyste se nejprve vypořádali s těmi nejhoršími a nejtěžšími částmi, může se vám podařit tento zlozvyk narušit. Od laků na nehty až po náplasti existuje spousta inovativních způsobů, jak se zbavit kousání nehtů. Můžete to dokázat i vy. Nikdo vám nikdy neřekl, že žvýkat s otevřenými ústy je nechutné a vy jste se to od dětství ještě neodnaučili? Naštěstí existují způsoby, jak se tohoto nepříjemného zlozvyku zbavit a stát se slušně vychovaným člověkem. Říká se, že televize způsobuje hloupnutí, ale vy tomu jistě nevěříte. Zajímavější by pro vás mohlo být to, že vám televize neposkytuje žádné dlouhodobé potěšení. Kolik lidí na smrtelné posteli lituje toho, že se nedodívali na svůj oblíbený seriál? Kolik z nich ovšem lituje toho, že nejeli na dovolenou, když mohli, že netrávili více času s rodinou, nebo že svým blízkým neříkali častěji, že je mají rádi? Lhaní je pro vás tak snadné, že se stalo vaším novým sportem? Lžete naprosto bezdůvodně i když jste si řekli, že už lhát nebudete? Kompulzivní lhaní může zničit všechny vaše vztahy. Zbavte se ho co nejdříve!

english_section_name: Fighting Specific Habits

summary: Začněte tím, že zjistíte, kdy se svému zlozvyku věnujete. Přestaňte se stavět do situací, ve kterých se objevují vaše spouštěče. Snažte se nahradit svůj zlozvyk nějakým zdravým zvykem. Naučte se neužívat si svůj zlozvyk. Najděte si lepší alternativy, které vám poskytnou stejné výhody. Zkuste někomu slíbit, že přestanete. Rozdělte si svoji práci na zvladatelnější části.

document: Začněte si vést deník a pište si, kdy křupete klouby, zapalujete si cigaretu, nebo skáčete lidem do řeči. Zapište si vždy den, hodinu a situaci.   Všímejte si všech spouštěčů, které u vás zlozvyk vyvolávají. Možná si například všimnete, že kouříte cigarety vždy jen s určitým kamarádem po vypití několika drinků. Podle toho snadno poznáte svůj spouštěč. Pokud se svého zlozvyku chcete skutečně zbavit, měli byste si promluvit se svým kamarádem. Řekněte mu například: „Snažím se přestat kouřit. Až od tebe příště budu chtít cigaretu, připomeň mi prosím tento náš rozhovor.“ Kdo ví – je možné, že před vámi váš kamarád přestane kouřit! Někteří lidé mají ve zvyku jíst, když se nudí. Mají rádi jídlo a neradi se nudí, takže jídlem zahánějí svoji nudu. Spouštěčem v tomto případě je právě nuda. Mějte stále co dělat a zaměstnejte své ruce, abyste se svému spouštěči vyhnuli a uvidíte, že se najíte až budete mít hlad. Mnoho dlouhodobých kuřáků se svého zlozvyku zbavuje například tím, že si místo cigaret dávají například mrkve. Mají pro to dobrý důvod: vědci zjistili, že lidé, kteří jedí více čerstvých plodin během dne vykouří méně cigaret a mají menší problémy s odvykáním.   Pokud si koušete nehty, zkuste žvýkat žvýkačku.   Pokud křupete prsty, zabavte své ruce něčím jiným, například si hrajte s antistresovým balonkem. Buďte kreativní. Nikdy nevíte, co bude fungovat, dokud to nezkusíte. Následující metoda funguje stejně jako Pavlovova metoda se psy. Umožní vám zbavit se svého zlozvyku tím, že si ho spojíte s negativními emocemi, nebo s negativním fyzickým podnětem. Dejte si na zápěstí gumičku a kdykoli budete mít chuť na svůj zlozvyk, práskněte se jí do zápěstí, abyste si způsobili mírnou bolest. Po nějaké době si myšlenky na svůj zlozvyk spojíte s touto bolestí a budete mít nový důvod přestat! Zlozvyky nám poskytují výhody, neboli odměny. Nemusíme jim úplně rozumět, ale faktem zůstává, že to tak je. Snažte se najít výhody, které vám vaše zlozvyky poskytují a najděte si lepší způsob, jak jich dosáhnout.  Kuřákům například často pomáhají elektronické cigarety, nebo nikotinové žvýkačky a náplasti. Všechny tyto metody sice představují určité riziko, ale jsou rozhodně lepší, než kouření cigaret. Řekněte nějakému svému dobrému kamarádovi, že chcete přestat pít. Když dáte najevo své záměry, budete mít větší zodpovědnost. Můžete také dát svému nejlepšímu kamarádovi například 2000Kč a říct mu, že vám je smí vrátit až se svého zlozvyku úspěšně zbavíte. Lidé jsou společenští tvorové a záleží jim na tom, co si o nich myslí ostatní. Když něco někomu slíbíme, snažíme se to dodržet. Když tedy někomu slíbíte, že se svého zlozvyku zbavíte, vyvinete na sebe zdravý tlak a budete toužit po úspěchu. Stanovte si za cíl vydržet bez svého zlozvyku 30 dnů, 90 dnů a nakonec 365 dnů. Když například vydržíte 30 dnů střízliví, budete vědět, že máte to nejhorší za sebou. Když to vydržíte 90 dnů, budete vědět, že jste již téměř za vodou. Po roce už budete mít jasno. Mějte se na pozoru a buďte na své úspěchy pyšní.

english_section_name: Killing the Habit


summary: Vymyjte sklenici s pevně přiléhajícím víčkem. Sežeňte si lepidlo pro kutily.

document: Budete potřebovat zavařovací sklenici s pevně přiléhajícím víčkem o objemu cca 350 ml. Sklenice může být plastová nebo skleněná. Pokud plánujete vyrobit lesklý Mod Podge s přídavkem třpytek, budete potřebovat o trochu větší sklenici. Budete potřebovat zhruba 225 ml bílého lepidla pro kutily – je to podobný druh, jaký používají děti ve škole. Pokud máte lahvičku lepidla o (přibližném) objemu 225 ml, nebudete jej muset odměřovat. Pokud vaše lahvička obsahuje lepidla více, budete jej muset přelít do odměřovací nádoby, abyste si byli jistí, že máte správné množství. Zvažte použití lepidla na scrapbooking bez obsahu kyseliny. Je trvanlivější a je menší pravděpodobnost, že zežloutne, jako je tomu u běžného lepidla.

english_section_name: Making Glue-Based Mod Podge

summary: Zvažte polepení sklenice etiketou. Obarvěte svůj Mod Podge.

document: Můžete si navrhnout, vytisknout a vyrobit vlastní etiketu z lepicího papíru, nebo použít obyčejnou, kterou vyrobíte z papíru a lepicí pásky. Etiketu vyrobte až poté, co jste směs nalili do sklenice, uzavřeli ji a protřepali. Zde najdete inspiraci, jak si vyrobit etiketu bez počítače a tiskárny:  Na malý kousek papíru napište "Mod Podge" nebo "Decoupage". Ustříhněte kousek lepicí pásky, který je větší než vaše etiketa. Umístěte etiketu do středu lepicí pásky. Páskou oblepte sklenici. Vyhlaďte pásku, abyste se zbavili vzduchových bublinek. Pokud jste Mod Podge vyrobili z lepidla a vody, můžete do sklenice přidat pár kapek potravinářského barviva. Vytvoříte tak zajímavou barevnou sklenici. Přidejte 2 lžíce laku, abyste vytvořili lesklý povrch. Pokud to neuděláte, bude sklenice matná. Pokud si chcete vytvořit barevné sklenice se vzhledem obroušeného, mořského skla, lak vynechte.

english_section_name: Using Your Mod Podge

summary: Zvažte, jaké nároky máte na svůj projekt. Sežeňte si sklenici s dobře těsnícím víčkem. Odstavte hrnec z plotny a nechte směs vychladnout. Uzavřete sklenici a uchovávejte Mod Podge v chladu.

document: Protože tato verze Mod Podge obsahuje mouku a cukr, může být jeho textura zrnitá. Mějte to na paměti, pokud použijete tuto verzi jako pojidlo. Budete potřebovat čistou sklenici s dobře těsnícím víčkem. Měla by pojmout alespoň 350 ml. Sklenice může být vyrobena z plastu nebo ze skla. Poté, co směs zhoustne, vypněte plotnu a odstavte hrnec na žáruvzdorný povrch. Nechte směs úplně vychladnout, předtím než se pustíte do dalšího kroku, jinak by Mod Podge mohl začít fermentovat. Znovu se ujistěte, že vaše Mod Podge směs je zcela zchladlá, předtím, než sklenici uzavřete víčkem. Protože jste vyrobili Mod Podge z přírodních ingrediencí, budete jej muset uchovávat na chladném místě, jako je lednice. Směs spotřebujte během 1-2 týdnů. Pokud začne plesnivět nebo se jinak kazit, vyhoďte ji.

english_section_name: Making Flour-Based Mod Podge


summary: Používejte žvýkací hračky. Zkuste gel nebo sprej. Nechejte psovi vyčistit zuby profesionálně.

document: Žvýkací hračky vám mohou pomoci otřít plak a promasírovat psovi dásně. Kromě toho si s nimi pes bude hrát a zbaví se stresu.   Dejte psovi gumové a nylonové žvýkací hračky. Můžete si nechat poradit od veterináře. Když budete psovi dávat kosti a žvýkací hračky, bude mít čistější zuby i mezi pravidelným čištěním. Hračky ovšem neslouží jako dlouhodobá náhrada čištění. Mezi další alternativy čištění zubů patří spreje a gely, které můžete psovi pravidelně dávat. Obsahují přísady, které zabíjí bakterie, které způsobují nános zubního plaku.  Poraďte se s veterinářem a vyberte si produkt, který vašemu psovi bude nejvíce vyhovovat. Pokud si od vás pes nenechá vyčistit zuby, jděte s ním k veterináři a nechejte mu je vyčistit odborně.  Na pravidelných prohlídkách u veterináře se nezapomeňte zeptat na to, zda má váš pes zdravé zuby a dásně.

english_section_name: Cleaning the Teeth of an Uncooperative Dog

summary: Čistěte psovi zuby pravidelně.

document: Čím častěji budete psovi čistit zuby, tím rychleji si na to zvykne. Po nějaké době to pro něj již nebude představovat žádný problém.   V ideálním případě byste psovi měli čistit zuby každý den. Pomůžete tím předejít paradentóze a bolestivým infekcím.   Pokud má váš pes uvolněné zuby, má citlivou tlamu, nebo krvácí z dásní, poraďte se s veterinářem.   Začněte zvolna a postupně se vypracujte ke každodennímu čištění. Pokud nemáte čas čistit psovi zuby každý den, dělejte to co nejčastěji.

english_section_name: Brushing The Dog's Teeth

summary: Kupte si psí zubní kartáček. Vyberte si pastu pro psy. Začněte psovi čistit zuby už od malička. Vyberte si vhodný čas pro čištění zubů.

document: Existuje spousta různých kartáčků pro psy. Seženete je ve zverimexu.  Psí zubní kartáčky mají jemné štětiny a jsou navrženy tak, abyste se s nimi dostali i k těžko přístupným místům.   Vyberte si kartáček podle velikosti vašeho psa. Pokud máte velkého psa, můžete si koupit větší kartáček, ale malý pes bude potřebovat malý kartáček, který se mu vejde do tlamy. Existují také kartáčky, které se navlékají na prst. Dostanete se s nimi ke všem zubům, ale zvyšují riziko pokousání. Nepoužívejte zubní kartáček pro dospělé lidi. Pokud nemáte psí kartáček, použijte jemný dětský kartáček. Pokud váš pes kartáček nesnáší, můžete použít také speciální houbičky. Existují také různé druhy speciálních psích zubních past. Nikdy psovi nečistěte zuby zubní pastou pro lidi!  Lidská zubní pasta obsahuje fluorid a někdy i jiné škodlivé látky. Lidé při čištění zubů pastu nepolykají, ale psi to dělají. Kdyby pes snědl lidskou zubní pastu, zvracel by a mohl by si poškodit ledviny.   Psí zubní pasta se prodává v mnoha příchutích, které zajistí, že čištění zubů pro psa nebude tak nepříjemné. Můžete vyzkoušet několik příchutí a zjistit, která vašemu psovi chutná nejvíce. Nejlepší je, když si na to zvykne už jako štěně.  Můžete štěněti čistit zuby už v osmi týdnech věku.  Když začnete brzy, váš pes si na čištění zubů zvykne.  Na celkovou čistotu zubů to ovšem nebude mít moc velký vliv, protože psům vyrostou trvalé zuby až v 6-7 měsících. Když budete psovi čistit zuby v době, kdy bude klidný a uvolněný, půjde vám to mnohem snáze.  Je dobré to udělat například po procházce se psem, kdy je pes unavený a nebude s vámi chtít bojovat.

english_section_name: Getting Ready to Brush


summary: Najděte si partnera, kterému důvěřujete. Připravte se na možné citové reakce. Komunikujte s partnerem. Pohodlně se uvolněte v příjemné poloze. Nechte partnera se na masáž připravit. Použijte lubrikant. Nechte partnera zpočátku promasírovat danou oblast jen zlehka. Zasuňte dovnitř ukazováčky. Zopakujte celou masáž. Umyjte se.

document: Ideální volbou je někdo, s kým se dokážete uvolnit, jako je lékař nebo váš protějšek. Pamatujte na to, že během masáže musíte být schopna pohodlně komunikovat. I v případě, že vám masáž bude provádět člověk, kterému zcela důvěřujete, můžete zažívat pocity trapnosti či studu. Je to zcela přirozené. Snažte se myslet na to, že masáž hráze má, stejně jako jakákoli jiná masáž, za cíl uvolnit napětí a, v případě porodu, přinést matce úlevu od bolesti. Řekněte mu o jakémkoli případném nepříjemném pocitu. Lehký tlak a mírná bolest je normální, pokud je ale příliš intenzivní, poproste partnera o malou přestávku nebo o snížení tlaku. Potřebujete moci svaly uvolnit v poloze s roztaženýma nohama. Zkuste si lehnout na postel s pokrčenými koleny a záda si podepřete polštáři. I vašemu partnerovi se v této poloze bude masáž snáze provádět. Před masáží by si měl zastřihnout nehty a umýt ruce. Pokud chce, může vás kvůli větší hygieně masírovat v latexových rukavicích. Partner si bude muset namazat ruce i vaši hráz vodorozpustným lubrikantem. Nejvhodnější je olej s vitamínem E, mandlový, nebo olivový olej. Palci by měl jemně promnout vnější oblast hráze. Pomalé pohyby sem a tam zvnějšku hráze vám oběma pomohou se na počátku masáže dostatečně uvolnit. Stejným způsobem pokračujte jednu až dvě minuty. Váš partner by měl namísto palci masáž provádět ukazováčky. Vevnitř by pak měl prsty pohybovat ze strany na stranu ve tvaru „U“ a vyvíjet tlak směrem dolů.  Opakujte tyto pohyby dvě až tři minuty. Dvojitá masáž během jednoho sezení přináší nejlepší výsledky. Snažte se masáž provádět denně v posledních šesti týdnech před porodem. Po masáži se můžete vysprchovat nebo vykoupat a lubrikant tak smýt.

english_section_name: Having a Partner Perform a Perineal Massage

summary: Než masáž začnete, poraďte se se svým lékařem nebo ošetřovatelem. Dopřejte si desetiminutovou koupel. Ostříhejte si nehty, abyste se nepoškrábala. Důkladně si umyjte ruce mýdlem a vodou. Najděte příjemnou polohu. Použijte lubrikant. Palec vložte zhruba 2,5 cm do pochvy. Jemně masírujte spodní část poševního otvoru. Masáž zopakujte. Umyjte se.

document: Masáž hráze může při vyvinutí přílišného tlaku, nedostatečného použití lubrikantu, nebo nesprávném provedení způsobit více škody než užitku. Pro jistotu se tedy svěřte se svými plány lékaři. Pomůže vám se před masáží uklidnit a uvolní svaly v okolí hráze. Do vody můžete přidat oleje do koupele, které zjemní pokožku a uklidní mysl. Tkáně v oblasti pochvy a hráze jsou velmi citlivé. Ostříhání nehtů zabrání natržení kůže a nepříjemným pocitům. Zanést si do porodního kanálu bakterie je to poslední, o co stojíte, proto si před masáží pořádně umyjte ruce. Nejlepší místo k provedení masáže je postel. Podepřete se polštáři, které poskytnou vaším zádům dostatečnou oporu, a pokrčte kolena. Během masáže potřebujete být zcela uvolněná, proto je důležité najít polohu, ve které se cítíte dobře. Masáž můžete provést i na toaletě se zdvihnutýma nohama. Prsty i tkáň v oblasti hráze namažte vodorozpustným lubrikantem. Nejlepším prostředkem je olej s vitamínem E, mandlový olej nebo olivový olej. Prsty opřete o hýždě. Přitlačte směrem ke konečníku a ke stranám poševní stěny. Přidržte palce v této poloze zhruba minutu. Začnete cítit jemné pálení nebo protažení.  Nezapomeňte během masáže zhluboka dýchat. Pokud cítíte, že se vám začínají stahovat svaly, vědomě se je snažte uvolnit. Masírujte sem a tam, nahoru a dolu pohyby ve tvaru písmene „U“. Během masáže se pokuste uvolnit svaly. Tyto pohyby opakujte zhruba dvě, tři minuty. Ke konci byste měla masáž provádět 10 minut. Na dotyk pružnější hráz ale můžete pocítit až po několika týdnech každodenních masáží. Po masáži se můžete vysprchovat nebo vykoupat a lubrikant tak smýt.

english_section_name: Performing a Perineal Massage on Yourself


summary: Naneste na oblast vodu po holení nebo hydratační mléko, pokud je toho zapotřebí. Udržujte svůj nový "sestřih".

document: Dobrá péče o pokožku je po holení nezbytná a snižuje riziko podráždění. Vybírejte přípravky bez parfemace - není dobré svá intimní místa vystavovat působení chemikálií. Přípravky, které obsahují vitamín E a/nebo aloe vera působí dlouho a zkracují dobu hojení. Pamatujte, že po holení a epilaci bude pokožka citlivá a náchylnější k infekcím. Potření lihem sice pokožku desinfikuje, ale také dráždí, obzvlášť ženy. Používejte jej podle svého uvážení. První oholení je ta obtížnější část - až dosáhnete požadovaného oholení, je poměrně snadné si styl udržet.  Holte již oholené partie každé dva či tři dny. Chlupaté oblasti zastřihujte každý týden či dva. Vosk aplikujte každé čtyři až šest týdnů.

english_section_name: Aftercare and Upkeep

summary: Téměř přírodní. Zkuste střih "do bikin". Zastřihněte chloupky do nějakého tvaru. "Přistávací dráha". Brazilská depilace.

document: Svůj klín můžete udržovat, aniž by vypadal příliš upraveně. Sestřihněte chlupy na stejnou délku a nechte je tak, jak jsou. Délka je na vás, záleží na tom, jak blízko ke kůži se dostanete. Zastřihujte nůžkami nebo elektrickým strojkem. Při stříhání nůžkami můžete chlupy projíždět jemným hřebínkem a stříhat podle něj (tak, jako to dělají kadeřnice, když stříhají vlasy). Je to nenáročná úprava, vhodná i na pláž. Chlupy zastřihněte na stejnou délku, ale třísla a okolí hladce oholte (takže nic nevylézá z plavek, spodního prádla atd.).  Chlupy nejdřív zastřihněte nůžkami nebo elektrickým strojkem, aby celá oblast byla hladká a připravená do plavek. Chlupy na okrajích třísel oholte žiletkou, nebo můžete použít depilační krém. Tento hravý, sexy styl nechává celou oblast hladce oholenou, až na vytvarované místo nad stydkými pysky. Oblíbeným tvarem je malý trojúhelník, směřující špičkou dolů, nebo srdíčko.  Chlupy sestřihněte na stejnou délku, aby tvar lépe vynikl. Chlupy nad stydkými pysky vytvarujte žiletkou nebo voskem. Chlupy okolo stydkých pysků odstraňte žiletkou, voskem nebo epilátorem. To je provokativní, smíšený styl. Oholte všechny chlupy, až na obdélníček na stydkých pyscích.  Chlupy nejprve sestřihněte na stejnou délku, aby obdélníček lépe vynikl. Ostatní chlupy oholte žiletkou, elektrickým strojkem, voskem či epilátorem. Pokud budete dávat pozor a nepřiblížíte se příliš moc k citlivé sliznici pohlavního ústrojí, můžete použít i depilační krém. Chlupy na "přistávací dráze" sestřihněte za stejnou délku. Je to klasický styl filmových hvězd, kdy je celá intimní oblast hladce oholená.  Nejprve chloupky zastřihněte na stejnou délku, práce tak bude snazší. Všechno pak oholte žiletkou, voskem nebo epilátorem.

english_section_name: Styles for Women

summary: Zastřihujte nasucho, holte namokro. Omyjte se. Použijte dobré nástroje. Používejte ostrou žiletku. Holte se na místě, které lze snadno uklidit. Vezměte si k ruce zrcátko, abyste si "tam dolů" viděli.

document: Pokud budete chlupy jen zastřihávat, ale neholit, udělejte to, až budou úplně suché - procedura tak bude jednodušší. Ovšem jestliže se holíte, celou oblast dobře navlhčete, ideálně v teplé koupeli či sprše, po dobu 10 až 15 minut, abyste předešli podráždění kůže. Před zastříháváním nebo holením si omyjte oblast genitálií mýdlem nebo sprchovým gelem.Přítomnost bakterií může zhoršit infekci v případě, že se říznete nebo střihnete. Na nich záleží, jak dobře vám holení intimních partií půjde či nepůjde. Všeobecně se vyhněte klasickým velkým nůžkám a vyzkoušejte následující tipy. Ať už použijete cokoli, ponechte nástroj "pouze" na odstraňování chlupů na intimních místech, abyste předešli možné infekci.  Nůžtičky na nehty, které jsou malé a proto ideální pro jemnou práci. pokud můžete, kupte si nůžtičky se zaoblenou špičkou. Dají se sehnat ve většině supermarketů. Strojek na odstraňování chlupů s uší a nosu. Měl by na hlavici mít chránič, s pomocí kterého dosáhnete stejnoměrné délky chlupů. Nepoužívejte elektrický strojek s rotační hlavicí, holení pak může bolet. Nůžtičky na vyšívání také poslouží dobře. Jsou podobné jako nůžky na nehty, ale většinou mají ostré špičky. Dávejte proto pozor. Tupá žiletka způsobí podráždění a svědivé červené pupínky. Jsou-li chlupy hodně dlouhé, před holením žiletkou je zastřihněte. Holte raději "po směru" růstu chlupů místo proti - trvá to sice déle, ale způsobíte menší podráždění. Použijte šetrný, neparfémovaný holicí krém nebo pěnu. Stoupněte si do sprchového kouta nebo si sedněte na toaletu. Úklid tak obstará jen proud vody nebo spláchnutí. Je obtížné perfektně oholit místo, kam si nevidíte.

english_section_name: Before You Trim

summary: Téměř přírodní. Zkuste sestřih do trenek. Lví hříva. Vytvarujte šipku/přistávací dráhu. Zkuste brazilskou depilaci.

document: Dobrá volba, pokud chcete ochlupení jen trochu udržovat. Jednoduše chlupy sestřihněte na stejnou délku a nechte je tak, jak jsou. Délka je na vás, záleží na tom, jak blízko ke kůži se dostanete. Stříhejte nůžkami nebo elektrickým strojkem. Pro rovnoměrný sestřih si pomozte hřebínkem (chlupy pročesávejte a stříhejte u něj, podobně jako kadeřnice stříhá vlasy). Je to mužská obdoba střihu do bikin. Zastřihněte chlupy na stejnou délku a oholte všechno, co vylézá z plavek, trenýrek atd.  Celou oblast zastřihněte na stejnou délku, aby se vám lépe pracovalo. Chlupy z okrajů, které vylézají z plavek oholte žiletkou, nebo použijte depilační krém. Tenhle styl dá vyniknout vašemu "nástroji". Oholte chlupy ze šourku a kořene penisu, ale nechte je všude jinde. Oholte všechno, kromě chlupů nad penisem s pomocí žiletky nebo vosku. Můžete oholit/zastřihnout i zbytek ochlupení, ale možná ho budete chtít ponechat pro maximální efekt. Přitáhněte ke svému penisu pozornost vyholeným proužkem chlupů. Nechte celou oblast oholenou, až na šipku směřující hrotem dolů, nebo tenký proužek.  Chlupy sestřihněte, aby šipka/proužek vynikly. Vytvarujte chlupy nad penisem s pomocí žiletky nebo depilačního krému. Odstraňte všechno ochlupení vyjma hrbolku nad penisem. Nechte celou intimní oblast oholenou.  Chlupy nejdříve zastřihněte, aby bylo holení snazší. Odstraňte všechny chlupy voskem (tradiční brazilská depilace), nebo žiletkou (vyžaduje později častější obnovu).

english_section_name: Styles for Men


summary: Vynechejte sluníčko. Udělejte to sami. Ztraťte zábrany. Přečtěte si etiketu.

document: Pokud jste velmi světlí, snadno se spálíte nebo chcete minimalizovat zdravotní rizika, může být opalování nebo UV solária špatnou volbou. Nebudete vědět, že se psalujete dokud už nebudete spálení a škoda již bude na světě. Je škála produktů jako Neutrogena, L'Oreal, Victoria's Secret a mnoho další, které vám dodají hladké rovnoměrné opálení.  Podle pokynů naneste rovnoměrně mléko nebo sprej a buďte opatrní, abyste pokryli celou kůži. Nejlepší mléka budou nekomedonní, což znamená, že nebudou ucpávat vaše póry. Pokud nemáte neobvykle dlouhé ruce nebo nejste mimořádně ohební, budete potřebovat přítele, aby vám pomohl pokrýt vaše záda. Navštivte opalovací studio a nechte si udělat celkové opálení. Jen za pár minut profesionálně nanesou opalovací substanci na celé vaše tělo. Než vyhodíte peníze, přečtete si různé dostupné recenze na výrobek i služby -dávejte pozor na nástřik opálení, po kterém zoranžovíte.

english_section_name: Rub In Your Tan

summary: Vyberte si svůj UV zdroj. Hydratujte svojí pokožku. Používejte opalovací krém, když se opalujete! Pro úspěch se ne/oblečte. Najděte si své místo na slunci. Při opalování se pohybujte. Chraňte si zrak. Hydratujte! Po opalování zvlhčete pokožku.

document: Pro ultrafialové opalování není nic lepšího než staré dobré slunce. Avšak pokud to obloha nebo počasí nedovoluje, solária jsou účinná celoroční alternativa, jak udržet svojí pleť lehce zahnědlou.  Udržujte to vše v míře - skvěle vypadající pleť může skončit vypadající jako kůže, když zůstanete v "troubě" příliš dlouho. Pleť, která je dobře hydratovaná se opálí lépe než zaprášená suchá pleť. Předtím, než budete mít dobře připravenou pleť na opalování, udělejte následující:  Ve sprše odstraňte suché mrtvé epidermální buňky jemným drhnutím hrubým hadříkem, mycí houbou nebo peelingovým mýdlem. Zvlhčete pokožku mlékem obsahujícím sodium PCA. Je to přirozeně se objevující složka lidské kůže, která pomáhá udržovat zdravý epidermis a funguje přitahováním vlhkosti ze vzduchu. Naneste správnou úroveň opalovacího krému pro vaši pleť. Pokud máte světlou pleť, použijte mléko s vyšším UV faktorem, než pokud máte pleť tmavší. Bez ohledu na to, jaký máte typ pleti, nebo jaký jste si již vybudovali základ, vždy používejte opalovací krém s UV faktorem alespoň 15. Pokud budete ve vodě, ujistěte se, že je váš opalovací krém voděodolný, nebo ho znovu naneste, když vylezete z vody. Jinak opakujte aplikaci opalovacího krému podle instrukcí na obalu - obvykle každých pár hodin. Pokud se chystáte jen si sednout na pláž a hodinku se opalovat, naneste UV faktor 4-15 v závislosti na tom, jak světlá je vaše pleť a jaký jste si už vytvořili základ.   Pokud při opalování nepoužíváte opalovací krém, UVA a UVB záření může poškodit vaší pleť dokonce i když se nespálíte! Používejte také balzám na rty s opalovacím krémem. Ideálně si nanášejte opalovací krém a nechte ho 20-25 minut vsakovat, než půjdete na slunce. Dle potřeby nanášejte opakovaně, když jdete plavat a opalovací krém není voděodolný, nebo každých pár hodin podle instrukcí na obalu. Pokud zaznamenáte, že na vaší pleti vzniká zarudnutí, jděte pryč ze slunce - už jste spálení a pokračování v pečení spálení pouze prohloubí a zvýší riziko vážného poškození. Pokud nechcete patchworkovou deku vypálených čar, oblékejte si plavky, které budete nosit na plavání! Nošení stejných plavek vám dá hladké máslové opálení, přechází z kůže do plavek.  Pokud můžete, plavky úplně vynechejte. Jediná lepší věc než minimální vypálené čáry, je žádné vypálené čáry! Můžete se opalovat na vlastním dvorku, na pláži nebo kdekoliv, kde svítí slunce. Vše, co potřebujete, je opalovací krém, voda a lehátko nebo ručník. Umístěte lehátko nebo ručník tam, kde vás slunce přímo zasáhne. Vzpomeňte na "grilované kuře." Abyste skvěle rovnoměrně zhnědli, musíte udržovat pohyb. Zepředu, zezadu ze stran a místa, kam slunce normálně nesvítí - jako podpaží. Nebo buďte jeden den na zádech a druhý den na břiše. Pokud nechcete celý den polehávat, ale i tak se chcete opálit, další možností je jít si zaběhat nebo dokonce i na procházku. Nejen že to zvýší vaše vystavení se slunci a opálení, ale pomůže vám to zároveň získat štíhlé, tónované tělo. Báječné! Může se také spálit. Při opalování je lepší buď nosit klobouk, nebo mít prostě zavřené oči, než nosit sluneční brýle. Jasné světlo dopadající na váš optický nerv stimuluje žlázy hypothalamu, což zvyšuje produkci melaninu, čímž dosáhnete hlubšího opálení. Ujistěte se, že vypijete spoustu vody. Také čas od času skočte do bazénu, abyste se zchladili. Nedělejte si starosti, ani v nejmenším to vašem opalování neublíží. Nezapomeňte potom znovu nanést váš opalovací krém. Použijte tělové mléko na bází aloe ke zjemnění a zvlhčení vaší pleti. Pomůže to udržovat vaší pleť zdravou a předcházet její šupinatosti a vysušení od slunce.

english_section_name: Fun in the Sun


summary: Vypláchněte velkou lahev od limonády nebo vody.

document: Jakákoliv lahev, která se dá pevně uzavřít, bude stačit, ale zajisté doma budete mít lahev od vody. Pokuste se použít lahev o objemu alespoň 500 ml, abyste jasně viděli efekt. Tato metoda je bezpečná i pro děti a je také rychlejší a jednodušší, než výroba permanentní lampy. Dětem můžete pomoci s naléváním tekutin.

english_section_name: Making a Temporary Lava Lamp

summary: Tuto lampu vyrábějte pod dohledem dospělé osoby. Opatřete si skleněnou nádobu. Sklenici postavte na pevný, dutý předmět.

document: Alkohol a olej, které se při její výrobě používají, jsou hořlavé a musí se s nimi zacházet opatrně, protože se musí zahřát, aby láva stoupala vzhůru. Děti by měly tyto instrukce ukázat dospělé osobě a požádat je o pomoc, místo aby se o výrobu lampy pokoušely samy. Komerčně vyráběné lampy používají správný poměr tekutých vosků. Podomácku vyrobená verze lampy nevypadá úplně stejně, ale tekutiny v ní vytvoří téměř stejný lávový efekt. Můžete použít jakoukoliv sklenici, která se dá pevně uzavřít, a můžete s ní třást. Sklo odolává teplu mnohem lépe než plast a je to tak pro výrobu lávové lampy dobrá volba. Přišroubujte na sklenici víčko předtím, než s ní začnete pohybovat. Sklenici postavte na žáruvzdorný povrch, jako například velký květináč, který obrátíte dnem vzhůru. Měl by být dost velký na to, aby skryl malou lampu.

english_section_name: Making a Permanent Lava Lamp


summary: Vložte banány, celé i se slupkou do hrnce. Vylovte z vody a nechte vychladnout. Oloupejte z banánů slupku. Pokryjte plátky olivovým olejem a kurkumou. Položte na talíř, který je vhodný do mikrovlnné trouby. Dejte do mikrovlnné trouby. Vytáhněte lupínky z mikrovlnky. Podávejte.

document: Zalijte je vodou, aby byly ponořené a pak je deset minut povařte. . Nakrájejte je na tenké plátky. Snažte se, aby byly stejně velké, jen tak se propečou rovnoměrně. Osolte je podle chuti. Naskládejte plátky pouze v jedné vrstvě, aby se navzájem nedotýkaly. Vařte 8 minut na vysoký výkon.  Každé dvě minuty mikrovlnku zastavte, vytéhněte talíř, a banánové plátky obraťte. Díky tomu se opečou rovnoměrně z obou stran. Buďte velmi opatrní zejména poslední dvě minuty, aby se chipsy nespálily. Nechte je vychladnout, aby ztvrdly a byly křupavé. Naskládejte je do malé misky. Pokud je chcete uskladnit na později, dejte je do vzduchotěsné nádoby nebo sáčku.

english_section_name: Microwave Savory Banana Chips

summary: Oloupejte banány. Nakrájejte banány na stejně valké plátky. Nechte banány 10 minut v ochucené vodě. Rozpalte olej. Opakujte, dokud nespotřebujete všechny plátky banánů. Položte osmažené banánové lupínky na papírovou utěrku, která odsaje olej. Nechte vychladnout.

document: Vložte je do studené vody s ledem. Ty pak vraťte zpátky do vody a přidejte k nim sušenou kurkumu. Pak je sceďte a naskládejte na suchou utěrku, která z nich odsaje přebytečnou vlhkost. Pak do něj pár banánových plátků vložte a osmažte (nepřeplňujte pánev a nedávejte plátků příliš mnoho.) Vkládejte je a vytahujte s pomocí děrované vařečky.   Až banánové lupínky vychladnou, můžete je podávat nebo uschovat. Uskladnění je nejlepší ve vzduchotěsné nádobě, například ve sklenici nebo uzavíratelném sáčku.

english_section_name: Deep Fried Banana Chips

summary: Oloupejte banány. Dejte plátky banánů do sušičky. Plátky pokapejte citronovou šťávou. Sušte na 57ºC po dobu 24 hodin. Položte lupínky na drátěnou mřížku a nechte vychladnout. Uložte na později, nebo podávejte.

document: Nakrájejte je na stejnoměrné plátky. Mějte na paměti, že tloušťka plátků má zásadní vliv na to, jak křupavé výsledné chipsy budou, takže se snažte je nakrájet co nejtenčí. Naskládejte je pouze v jedné vrstvě tak, aby se nedotýkaly. Pak je ochuťte svým oblíbeným kořením. Pokud je to možné, použijte čerstvé, například strouhaný muškátový oříšek, případně si můžete koupit čerstvé zelené bylinky. Lupínky jsou hotové, když mají karamelovou barvu a jsou úplně suché.  Ukládejte vždy ve vzduchotěsné nádobě nebo uzavíratelných sáčcích. Banánové chipsy vydrží až jeden rok.

english_section_name: Spice Flavored Banana Chips

summary: Předehřejte troubu na 80-95ºC. Oloupejte z banánu slupku. Naskládejte plátky na plech. Pokapejte všechny plátky banánu čerstvě vymačkanou citronovou šťávou. Vložte plech do trouby. Vytáhněte z trouby.

document: Nízká teplota napomáhá sušení a nikoli pečení. Připravte si plech vyložený pečicím papírem nebo silikonovou podložkou. Pak banány nakrájejte na tenké plátky. Dávejte pozor, aby byly přibližně stejně silné, protože jen tak se propečou rovnoměrně. Měly by být v jedné vrstvě a navzájem se nedotýkat. Banány díky tomu nebudou tolik tmavnout a navíc dostanou příjemně svěží aroma. Pečte asi hodinu až hodinu a třičtvrtě. Po hodině lupínky zkontrolujte a zkuste, zda vám vyhovuje jejich konzistence. Pokud ne, pečte je dál. Doba pečení závisí také na síle banánových plátků. Odložte stranou a nechte chipsy vychladnout. Ihned po vytažení z trouby budou chipsy měkké a šťavnaté, ale na vzduchu ztvrdnou.

english_section_name: Baked Banana Chips

summary: Oloupejte banány. Nakrájejte banány na tenké plátky. Naskládejte banínové lupínky na drátěmou mřížku. Rozpalte olej. Vytáhněte lupínky z oleje a nechte je uschnout na papírové utěrce. Připravte si cukrový sirup. Namočte banánové lupínky do cukrového sirupu. Naskládejte lupínky na drátěnou podložku, pokrytou pečicím papírem. Podávejte nebo uskladněte.

document: Vložte je do lehce osolené ledové vody asi na 10 minut (pozor, sůl rozpustí ledové kostky, ale voda přesto zůstane studená). Snažte se, aby byly všechny stejně velké. Nechte lehce oschnout, abyste odstranili přebytečnou vlhkost. Po malých dávkách banánové lupínky vkládejte do oleje a smažte asi 2 minuty, nebo dokud nebudou zlatohnědé. Přidávejte a vybírejte je děrovanou dřevěnou vařečkou.  Do pánve s těžkým dnem dejte dvě lžíce cukru, vodu a skořici. Zapněte sporák na nízkou teplotu dokud se cukr nerozpustí a vše nezhoustne na sirup. Pak sporák vypněte. Promíchejte, aby se všechny lupínky pokryly. Nechte zaschnout. Skladujte v uzavíratelné nádobě.

english_section_name: Deep Fried Sweet Banana Chips


summary: Investujte do páru dobrých bot. Sežeňte si pohodlné oblečení. Nepodléhejte touze po rukavicích. Najděte si kamaráda. Najděte si pár tréninkových lokalit.

document: Potřebujete boty, které vám dají dobrý záběr a umí absorbovat nárazy (i v oblasti špičky nohy!) – tedy žádné boty na skateboard, ani kopačky. Potřebujete mít lehkou a poddajnou obuv. Nejde až tak o ochranu nohy, jako spíše o schopnost boty přizpůsobit se jejímu tvaru a přilnout k povrchu.  Řada špičkových traceurů (těch, kdo dělají parkour) doporučuje boty bez plastové výztuhy ve středu klenby. Ta by zhoršila vaši schopnost balancovat na věcech typu zábradlí, což přímo zvyšuje pravděpodobnost úrazu.   Nejlepší jsou boty s dobrou plochou podrážkou s minimem plastových špuntíků. Ty se často používají na běžeckých botách, při tréninku si je však rychle otrháte. Aby vám boty vydržely, měly by ideálně mít podrážky vyrobené z jednoho nebo dvou kusů pořádné gumy, která se lehce neutrhne. Pro změkčení kočičích dopadů se vám budou hodit dobré chrániče špiček. Samozřejmě zde platí bez ohledu na typ boty to, že pokud vám bota perfektně nepadne, nebude vám dobře sloužit. Boty musí být pohodlné, jinak budou zvyšovat riziko zranění při dopadech. Nedělejte si hlavu se značkami. Když dáte tréninku, co je třeba, stejně můžete boty za pár měsíců vyhodit. Vzhledem k tomu, že budete trénovat venku, boty si taky rychle ušpiníte. Nevyhazujte proto peníze za to, aby vaše chodidla vypadala stylověji. Pokud se v šatech můžete rychle hýbat a neomezují vás, budou dobré. Jen si dejte pozor, aby se vám nesvlékaly, a vy jste se s nimi při pohybu nemuseli potýkat.   Lezecké kalhoty vám nabídnou volnost pohybu, budou dobře sedět, jsou odolné a nebudou vám překážet. Doporučujeme kalhoty Gramicci, strečové kalhoty Prana Zion (dobré), North Face a Arborwear. Odolnost a volný pohyb nabídnou i kalhoty Dickies. Naopak nedoporučujeme džíny, protože jsou příliš tuhé a budou vás omezovat v pohybu. A znovu platí, že pokud máte své oblíbené tepláky (které vám nepadají!), vezměte si je.   Ani trička nepotřebujete žádná speciální, nejlepší jsou však ta, která odvádí pot. Nabízí je obchody s volnočasovým vybavením a botami na běhání. Zvažte tričko s dlouhým rukávem, které vás při prvních pokusech ochrání před odřeninami.Potřebujete se ochlazovat, takže byste asi neměli nosit bavlnu. Nejspíš si myslíte, že musíte své jemné prstíčky ochránit před všemi těmi tvrdými a nejspíše i špinavými povrchy, které cestou potkáte, musíte však odolat. Nechcete totiž svůj mozek připravit o hmat – stejně totiž budete potřebovat vědět, jaký je povrch na dotek, abyste posoudili, jak obtížně se po něm poleze. Sice se možná párkrát škrábnete, budete však mít mnohem lepší odhad.  Prvních pár týdnů budete asi po návratu z tréninku potřebovat led. Ruce si však za chvíli na tuto novou zátěž zvyknou. Nejen že si ve dvou lépe udržíte motivaci, ale také si můžete vzájemně ukazovat triky, které by vás ani nenapadly, což vás donutí k učení se nových věcí.  Další možností je trenér parkouru. Někdo, kdo se v parkouru už chvíli pohybuje, vám pomůže neuvěřitelně zrychlit začátky učení – a také vám pomůže, abyste se nezranili. Pokud právě teď na svých sociálních sítích nenacházíte tepající energii tisíců traceurů, začněte hledat. Po celém světě existují parkurové skupiny, které neustále přijímají nové členy. Najděte si ve své betonové džungli místo, které vypadá trochu jako bludiště, avšak není tak náročné (a nebezpečné) jako Velká čínská zeď. Jakmile najdete jedno, najděte další. Pro osvěžení mysli i svých schopností budete potřebovat řadu různých překážek.   Než začnete skákat z jedné garáže na druhou, zkuste nejprve vypilovat svůj běh přes park. Skvrny od trávy lze vyřešit mnohem snáze než zlomené kosti. Vyhýbejte se soukromému majetku. Policie k vám nepřijede ve stylu "Paráda, kámo! Jak ses naučil takhle skákat? Ukážeš mi ty svoje vyrýsovaný lýtka?". Pokud se dostanete do problémů, buďte slušní a příjemní. Jen málo lidí ve vašem okolí pochopí, o co vám jde, a tak je to v pořádku.

english_section_name: Gathering Your Materials


summary: Otevřete Ovládací panely. Otevřete "Programy a funkce" nebo "Programy". Klikněte na odkaz "Zapnout nebo vypnout funkce systému Windows". Najděte položku "Klient služby Telnet". Nainstalujte Telnet pomocí příkazového řádku.

document: Ve výchozím nastavení není Telnet nainstalován společně s Windows 7. Pro jeho použití ho budete muset manuálně aktivovat. Můžete tak učinit prostřednictvím ovládacích panelů, ke kterým se dostanete z nabídky Start. Záleží, zda máte ovládací panely v zobrazení podle kategorií nebo ikon. Tak či onak, dostanete se na stejné místo. Může se stát, že budete žádání o zadání hesla správce. V seznamu dostupných funkcí uvidíte položku s názvem Klient služby Telnet. Pro naleznutí položky sjeďte v seznamu níže. Jakmile ji naleznete, zaškrtněte políčko u ní a klikněte na OK. Možná bude muset na instalaci po kliknutí minutu či dvě vyčkat. Pokud rádi pracujete s příkazovým řádkem, Telnet nainstalujete pomocí rychlého příkazu. Nejprve otevřete příkazový řádek zadáním cmd do pole Spustit. V příkazovém řádku zadejte pkgmgr /iu:"TelnetClient" a stiskněte Enter. Po chvíli se navrátíte zpět do příkazového řádku. Abyste mohli Telnet použít, restartujte počítač.

english_section_name: Installing Telnet

summary: Otevřete příkazový řádek. Spusťte klient služby Telnet. Připojte se k serveru služby Telnet. Zavřete Telnet.

document: Telnet běží přes příkazový řádek. Do příkazového řádku se dostanete stisknutím klávesy Win a zadáním cmd do pole Spustit. Pro spuštění Klienta služby Telnet zadejte telnet a stiskněte Enter. Příkazový řádek zmizí a budete přesměrování do příkazového řádku Telnet, který se zobrazí jako Microsoft Telnet>. Do příkazového řádku Telnet zadejte  open serveraddress [port]. Pokud se vám zobrazí uvítací zpráva, nebo jste vyzváni k zadání uživatelského jména a hesla, připojili jste se úspěšně k serveru.  Chcete-li například sledovat ASCII Star Wars, zadejte open towel.blinkenlights.nl a stiskněte Enter. Připojení můžete také spustit přímo z příkazového řádku, zadáním telnet serveraddress [port]. Jakmile jste ukončili správu vašeho Telnet serveru, měli byste ukončit připojení před zavřením okna. Chcete-li tak učinit, otevřete příkazový řádek Telnet stisknutím kláves Ctrl + ]. Pro ukončení připojení zadejte příkaz quit a stiskněte Enter.

english_section_name: Using Telnet


summary: Popřejte dobrou noc slovy Bonne nuit! Můžete ale také pozdravit slovy Bonsoir!

document: Znamená to doslova „dobrou noc“ a používá se, kdykoli se někdo loučí večer při odchodu nebo před uložením ke spánku.    Bonne znamená „dobrá“ nebo zde „dobrou“.  Nuit znamená „noc“. Vyslovuje se bon nuí. Doslova to znamená „dobrý večer“. Místo na rozloučenou tento pozdrav ale použijete jako večerní pozdrav při setkání.    Bon znamená „dobrý“.  Soir je „večer“. Pozdrav vyslovíte bon suár a n je v tomto případě nosovka.

english_section_name: Standard Goodnight

summary: Popřejte Dormez bien. Nebo řekněte Fais de beaux rêves. Sdělte: Popřejte „Dormez comme un loir. Rozlučte se slovy „Dormez comme un bébé.

document: Znamená to „dobře se vyspěte“.    Dormez je forma francouzského slovesa dormir, neboli „spát“, a znamená „spěte“.  Bien znamená „dobře“. Fráze se vyslovuje dormé bian s nosovým n na závěr. Tím druhému přejete „sladké sny“.    Fais je forma francouzského slovesa faire, což znamená „dělat“ nebo „tvořit“.  De je člen.  Beaux přeložíme jako „krásné“.  Rêves jsou „sny“. Frázi vyslovíte následovně: fé d bó rév. „J'espère que vous dormez tranquille.“ Toto přeložíme jako „doufám, že budete spát klidně.“    J'espère znamená „doufám“.  Que je totéž co „že“.  Vous znamená „vy“.  Dormez je formou francouzského slovesa dormir, neboli „spát“.  Tranquille je „tiše“ nebo „klidně“. Frázi vyslovíte žespér k vu dormé tronkýl. “ Toto použijete, když chcete popřát druhému, ať „spí jako poleno“.    Dormez je formou francouzského slovesa dormir, neboli „spát“ - „spěte“.  Comme znamená „jako“.  Un loir znamená „plch“, ale v tomto případě věta znamená „spát tvrdě jako poleno“.  Celou frázi vyslovíte dormé com an luár. “ Toto můžete použít v případě, kdy přejete druhému, ať spí „jako nemluvně“.    Dormez je formou francouzského slovesa dormir, neboli „spát“ - „spěte“.  Comme znamená „jako“.  Un bébé přeložíte jako „miminko“ nebo „nemluvně“ Vyslovíte to jako dormé com an bebé - n je opět nosové.

english_section_name: Other Ways to Say Goodnight


summary: Dovolte si chvíli truchlit. Promluvte si s někým, komu důvěřujete. Smiřte se s odmítnutím. Neberte si odmítnutí osobně. Věnujte se něčemu jinému.

document: Jistě budete smutní, ať už vám nakladatelství odmítne vydat knihu, nebo vás odmítne nějaký potenciální partner. Máte právo se cítit špatně a v podstatě je i zdravé nějakou dobu smutnit.   Udělejte si čas na to, abyste mohli odmítnutí zpracovat. Pokud si například můžete vzít den volno, udělejte to. Pokud jste chtěli jít večer ven, zůstaňte doma a pusťte si nějaký film. Zajděte si na procházku, nebo si své pocity zapište do deníku. Můžete si dovolit i trochu čokolády. Neměli byste to ovšem přehánět a celé dny sedět zkroušeně doma. Kvůli tomu byste se nakonec cítili ještě hůře. Neznamená to, že byste měli každému na potkání vyprávět, co vás trápí. Tím byste dali všem najevo, že naříkáte a nedokážete se s životem vypořádat. Promluvte si tedy s někým, komu důvěřujete a v klidu váš problém proberte.   Vyberte si někoho, kdo s vámi bude mluvit bez obalu, pomůže vám zjistit, co se pokazilo (někdy je možné věci změnit, jindy je zase musíte nechat být). Může dát také pozor na to, abyste truchlili jen tak dlouho, jak si můžete dovolit. Nevypisujte se ze svého zklamání na sociálních sítích. Internet nikdy nezapomíná a někdy v budoucnu si například váš potenciální zaměstnavatel bude chtít ověřit vaše kvalifikace a náhodou zjistí, jak reagujete na podobné situace. Bez ohledu na to, jak naštvaní jste, nikdy nepište nic na internet. Moc si nestěžujte. Neměli byste se ve svém zklamání utápět, jinak tím budete posedlí. Nemluvte o svém odmítnutí vždy, když potkáte nějakého kamaráda. Pokud máte pocit, že to trochu přeháníte, zeptejte se někoho, jestli o svém zklamání mluvíte až příliš. Když vám řekne, že ano, přestaňte to dělat. Čím dříve odmítnutí akceptujete, tím dříve na něho budete schopni zapomenout a tím snadnější to pro vás celé bude. Také to bude znamenat, že vás odmítnutí v budoucnu už nebudou tak ničit.  Příklad: pokud jste nedostali práci, o kterou jste se ucházeli, dovolte si nějakou dobu truchlit a potom na to zapomeňte. Je čas se začít dívat po něčem jiném a pracovat na sobě. Neměli byste zapomínat na to, že když něco nevyjde, neznamená to, že vám nevyjde už nic jiného. Uvědomte si, že odmítnutí o vás vůbec nic nevypovídá. Odmítnutí je běžnou součástí života a nejde o žádný osobní útok. Z nějakého důvodu o vás jednoduše ten druhý člověk neměl zájem.   Odmítnutí není vaše vina. Ten druhý (nebo ti druzí) vás odmítli proto, že jste se jim jednoduše nehodili. Odmítli tedy váš požadavek, ne přímo vás. Uvědomte si, že jste nemohli být odmítnuti jako lidé, protože vás ti druzí neznali. I pokud jste si s někým vyšli na několik rande, neznamená to, že ten člověk o vás ví vše a odmítá vás jako člověka. Odmítá pouze situaci, která se mu nehodí. Měli byste to respektovat. Příklad: pozvali jste na rande dívku, která se vám líbí a ona vás odmítla. Znamená to, že jste k ničemu? Znamená to, že s vámi už nikdo nikdy nebude chtít chodit? Samozřejmě ne. Jde jen o to, že tato dívka neměla zájem o vaši nabídku (z jakéhokoli důvodu). Budete muset zapomenout na to, že vás někdo odmítl. Neměli byste se hned pokoušet o tu samou věc, protože přitom budete stále myslet na to, že vás naposledy odmítli. Budete si muset dopřát trochu času a získat nadhled.   Příklad: řekněme, že jste poslali rukopis své knihy vydavateli a oni vám ho odmítli. Po nějaké době truchlení zkuste napsat něco jiného. Pište něco, co jste ještě nezkoušeli (zkuste si poezii, nebo třeba povídky). Když budete dělat něco, co vás bude bavit, nebudete myslet na to, že vás někdo odmítl a budete schopni se soustředit na to, co je před vámi. Jděte si zatančit, kupte si něco hezkého, udělejte si volný víkend a zajeďte si s přáteli na výlet. Nesmíte dovolit, aby vám odmítnutí zkazilo život, protože v životě budete muset odmítnutí čelit dost často. Když se naučíte jít dál a věnovat se jiným věcem, nebudete nešťastní z každého odmítnutí.

english_section_name: Dealing With the Immediate Aftermath

summary: Podívejte se na svoji situaci z jiného pohledu. Kdy je dobré se vzdát. Nedovolte, aby vám odmítnutí zničilo budoucnost. Využijte toho a zlepšete se. Přestaňte se tím zabývat.

document: Uvědomte si, že odmítnutí nemá nic společného s vámi jako s člověkem. Lidé, kteří mluví o tom, že „byli odmítnuti“, si to berou většinou příliš osobně. Lepší je přistupovat k tomu jinak a místo soustředění se na sebe se soustředit na situaci.   Příklad: pozvali jste někoho na rande a on řekl „ne“. Místo abyste říkali, že vás ten člověk odmítl, měli byste jednoduše říct, že řekl „ne“. Díky tomu to nebudete brát jako osobní útok na vás (o což ani nejde, jde pouze o odmítnutí vašeho návrhu). Další příklady jsou například „naše přátelství skončilo“ (místo „přítel mě odmítnul), „nedostal jsem tu práci“ (místo „odmítli mě“), nebo „měli jsme jiné priority“ (místo „partner mě odmítnul“). Nejlepší je říct „nevyšlo to“, protože tím netvrdíte, že kdokoli udělal něco špatně. Když něco nefunguje, nemusí to vždy znamenat, že byste to měli vzdát, ale je důležité si uvědomit, kdy je na čase se přestat snažit a jít dál. Nevzdávat se často znamená přestat se snažit o tu konkrétní věc, ale zkoušet to znovu v obecnějším smyslu.   Pokud jste například někoho pozvali na rande a on řekl ne, neměli byste přestat hledat lásku. Jděte dál (nesnažte se získat znovu toho samého člověka), ale nevzdávejte se lásky obecně. Další příklad: pokud vám vydavatelství odmítne rukopis, je dobré se zastavit a zamyslet se nad tím, proč se to stalo, ale neměli byste se přestat snažit knihu vydat u jiných vydavatelství. Vždy si pamatujte, že nemáte jistotu, že vás lidé přijmou. Odmítnutí nemá žádný vliv na váš život, takže se nesnažte to celé obrátit a obvinit někoho jiného. Jak jsme již řekli, odmítnutí je součástí života. Když se mu budete snažit vyhnout, nebo se jím budete zabývat příliš, budete nešťastní. Musíte být schopni si uvědomit, že věci nejsou vždy takové, jaké je chcete. To, že vám něco nevyšlo, nemusí znamenat, že nejste úspěšní, nebo že vám nevyjde vůbec nic.   Každá situace je úplně jiná. To, že vás jeden člověk odmítl neznamená, že vás budou odmítat i všichni ostatní. Když budete věřit, že vás všichni budou vždy jen odmítat, nakonec to tak bude! Dívejte se stále dopředu. Když budete stále myslet na své minulé neúspěchy, nebudete schopni myslet do budoucna a nebudete si užívat ani přítomnou chvíli. Když budete například pořád myslet na to, že vás odmítli u jednoho pracovního pohovoru, budete mít problém si hledat novou práci a rozesílat životopisy. Někdy je odmítnutí důležité, protože nám umožní se poučit a zlepšit se. Vydavatel váš rukopis možná odmítl proto, že musíte na svém psaní ještě zapracovat (vaše práce možná nebyla vhodná k vydání, ale to neznamená, že nikdy nenapíšete práci, která bude vhodná k vydání).   Pokud máte tu možnost, požádejte člověka, který vás odmítl, o zpětnou vazbu. Pokud jste například nedostali vysněnou práci, neměli byste jen tak odejít a začít si myslet, že nikdy nebudete mít dobrou práci, ale měli byste se zeptat potenciálního zaměstnavatele, co byste mohli vylepšit. Možná už se vám tito lidé nikdy znovu neozvou, ale mohli by vám poskytnut cenné rady do budoucna. Pokud jde o vztahy, můžete se toho člověka zeptat, zda nechce chodit s vámi, nebo zda nemá zájem o žádný vztah. Jeho názor nezměníte, ale můžete zjistit, proč o vás nemá zájem a zapracovat na tom, abyste ke svým vztahům přistupovali pozitivněji. Je na čase na odmítnutí zapomenout. Už jste z toho byli smutní, probrali jste to s kamarádem, poučili jste se a nyní to musíte hodit za hlavu. Čím déle na to budete myslet, tím horší to pro vás bude a tím více si budete myslet, že nemáte šanci uspět.  Pokud máte pocit, že nejste schopni se přes to dostat, vyhledejte odbornou pomoc. Někdy se nám myšlenkové pochody zakoření hluboko do duše a nejsme schopni se jich sami zbavit. Zkušený lékař nebo psycholog vám s tím může pomoci.

english_section_name: Dealing With the Rejection Long-Term

summary: Uvědomte si, že každý má právo říct „ne“. Buďte upřímní. Uveďte konkrétní důvody. Udělejte to rychle.

document: Pro mnoho lidí je to těžké, ale nikdo není povinen dělat něco, co dělat nechce. Pochopitelně existují výjimky – když vám například letuška řekne, abyste si sedli, musíte to udělat.   Pokud vás někdo pozve na rande a vy nechcete jít, můžete mu jasně, ale zároveň klidně říct, že nemáte zájem. Pokud vás kamarád zve na výlet, na který jet nechcete, nebo si ho nemůžete dovolit, klidně ho odmítněte, vašemu vztahu to neublíží. Jedním z nejlepších způsobů, jak odmítnout žádost o ruku, je být upřímný. Nechoďte kolem horké kaše. Nemusíte se chovat nepříjemně, i když je jasné, že to tak někteří lidé budou brát. Neexistuje žádný způsob, jak někoho odmítnout, aniž byste mu tím vůbec neublížili.   Příklad: někdo vás pozve na rande a vy nemáte zájem. Řekněte: „Opravdu mi to lichotí, ale necítím k tobě to samé.“ Když to ten člověk nepochopí, buďte trochu tvrdší a řekněte: „Nemám o tebe zájem a ani o tebe nebudu mít zájem. Když mi nedáš pokoj, můj názor nezměníš.“ Když vás kamarád pozve na nějaký výlet, řekněte: „Děkuju, že na mě myslíš. Momentálně si ale nemůžu dovolit jet na dovolenou, ani na víkend. Možná někdy příště.“ Díky tomu budete moci v budoucnu něco podniknout, ale dáte kamarádovi jasně najevo, že nechcete či nemůžete jet na výlet, místo abyste mu říkali, že „možná“ pojedete. Sice nikomu nedlužíte žádné vysvětlení, ale když člověku řeknete, proč ho odmítáte, pomůže mu to pochopit vaše záměry. Pokud má co zlepšovat (zejména pokud jde o rukopis nebo třeba životopis), můžete zmínit, na čem by měl ještě zapracovat.   Co se týče vztahů, jednoduše tomu člověku řekněte, že nemáte zájem a že k němu nic necítíte. Když na vás bude tlačit a bude chtít další důvody, řekněte mu, že není možné nikoho přinutit, aby vás miloval a že musí pochopit, že jednoduše nemáte zájem. Pokud odmítáte něčí báseň nebo článek a máte dost času na vysvětlení, napište mu, proč se vám jeho báseň nelíbila a na čem by měl zapracovat. Nemusíte psát, že odvedl špatnou práci, ale řekněte, které věci by měl zlepšit. Když člověka odmítnete co nejrychleji, zajistíte, že se mezi vámi zbytečně nenakupí spousta emocí. Je to jako strhávat náplast – udělejte to co nejrychleji a stručně tomu člověku vysvětlete, že s ním nechcete chodit/nechcete jet na výlet/nepřijmete jeho rukopis atd.  Čím rychleji to uděláte, tím rychleji se před to ten druhý dostane a tím větší šanci na zlepšení bude mít.

english_section_name: Handling Rejecting a Proposal


summary: Umyjte si obličej. Používejte holící gel. Použijte aloe vera. Zkuste masku z ovesných vloček. Zkuste zakysanou smetanu. Zkuste antibiotickou mast. Zjistěte, zda nemáte alergii.

document: I když si obličej neholíte, kvalitní mycí gel s obsahem kyseliny salicylové vám pomůže zabít bakterie a sníží riziko podráždění pleti. Před holením si umyjte obličej a opláchněte vlažnou vodou. Nikdy se neholte pouze vodou a nepoužívejte ani holící pěny, které ucpávají póry. Raději používejte dobrý holící gel a po každém oholení si umývejte žiletku. Gel ochrání vaši pleť před břity žiletky, ale zároveň vám neucpe póry. Po oholení si na oholenou oblast naneste trochu aloe vera gelu. Zbavíte se podráždění pleti a předejdete pupínkům. Nechejte gel působit 5-10 minut a potom ho opláchněte studenou vodou. Ovesné vločky se už po desetiletí používají jako lék proti podráždění kůže a osvědčily se i při léčbě zranění způsobených holením. Pokud víte, že jste náchylní k podráždění kůže, smíchejte trochu ovesných vloček s mlékem a nanášejte si je na kůži. Nechejte působit 5-10 minut a opláchněte teplou vodou. Může to znít sice divně, ale zakysaná smetana obsahuje živiny, které pomáhají léčit zranění po holení. Navíc smetana zklidňuje podrážděnou pleť. Po holení si pleť natřete trochou zakysané smetany a nechejte ji působit asi 10 minut. Po oholení si namažte postiženou oblast antibiotickou mastí. Zabijete tím všechny bakterie, které ucpávají póry a způsobují pupínky a podráždění. Pokračujte takto několik dní, dokud se podráždění úplně nezbavíte. Projděte si všechny produkty, které používáte a zkuste zjistit, zda netrpíte alergií na některou z přísad, které obsahují. Možná se vám vyrážka dělá právě proto. Zbavte se na několik dní všech produktů, které používáte při a po holení a postupně je začínejte používat, abyste zjistili, který z nich stojí za vašimi problémy.

english_section_name: Treating Razor Burn with Products

summary: Používejte nové a ostré žiletky. Holte se ve správném směru. Holte se večer. Holte se ve sprše. Pravidelně si čistěte žiletky. Opláchněte se studenou vodou. Po posledním oholení namočte žiletku do lihu.

document: Když používáte žiletky moc dlouho, začnou se tupit a nabalují se na ně bakterie a to jsou dvě věci, které podráždění kůže zhoršují. Minimálně každé dva týdny si měňte žiletky a čistěte si je po každém použití. Holte se vždy ve směru růstu vousů a holte se jemnými krátkými tahy. Když se budete holit v protisměru růstu, zvýšíte riziko zarůstání chloupků, podráždění a zánětů. Dlouhé tahy často způsobují velký tlak na kůži, takže žiletka pokožku škrábe a objevuje se podráždění. Když se budete holit ráno, budete potom muset použít nějaký produkt, například deodorant po oholení podpaží. Navíc se přes den budete potit a čerstvě oholená kůže přijde do kontaktu s vlhkostí, bakteriemi a nečistotami ze vzduchu. Kombinace všech těchto věcí značně zvyšuje riziko podráždění pleti. Holte se tedy večer před spaním a nepoužívejte žádné produkty. I když si před holením navlhčíte pokožku, nebude to stačit k tomu, aby se chloupky zjemnily a uvolnily. Dejte si horkou sprchu a po několika minutách se oholte – teplo a vlhkost vaše vousy/chloupky zjemní a budou se snadněji holit. Neměli byste ale čekat příliš dlouho – po nějaké době ve vodě vám oteče kůže a po holení by vám zůstaly malé kousky chloupků. Pokud se holíte bez mytí žiletek, zvyšujete si riziko podráždění pokožky. Zanesené chloupky a holící pěna na žiletce vás nutí více tlačit, takže si snadněji podráždíte pleť. Po každém oholení důkladně umyjte žiletku a zbavte se všech chloupků, které se dostaly mezi břity. Po oholení si pokožku opláchněte studenou vodou, aby se vám stáhly póry. Díky tomu se pleť vypne a zacelí se všechny malinké ranky způsobené holením. Žiletky vydrží mnohem déle, než si lidé myslí. Zjevné tupení břitů je způsobeno mikroskopickými „zuby“ z vody, které se tvoří na břitu. Tyto zoubky tlačí na kůži a způsobují tak podráždění pleti. Líh rozpustí vodu a její minerály a odpaří se beze zbytku. Žiletky skladujte břitem nahoru.

english_section_name: Making Changes to Your Routine


summary: Otevřete kapotu a najděte autobaterii. Funkční auto zaparkujte vedle auta vybitého tak, aby se nedotýkala. Nasaďte si ochranné pomůcky (brýle a rukavice), pokud je máte. Rozmotejte a rozdělte své startovací kabely. Startovací kabely připojte v pořadí uvedeném níže: Nastartujte funkční auto. Zkuste nastartovat vybité auto. Jakmile auto nastartuje, odpojte startovací kabely. Motor zachraňovaného auta nechte běžet.

document: Ve většině aut je na levé nebo pravé straně vepředu. Některá auta pak mají baterii poblíž přepážky oddělující motor od prostoru pro pasažéry, jiná zase v kufru. Jestliže si nejste jistí, vyhledejte si umístění baterie v návodu k autu. Na baterii najděte kladný a záporný pól.  Kladný pól je označen znaménkem plus (+) a obvykle k němu vede červený kabel. Záporný pól je označen znaménkem mínus (-) a obvykle k němu vede černý kabel. Postavte auto tak, aby byla vzdálenost mezi oběma autobateriemi co možná nejkratší. Vypněte motor, rádio, světla, klimatizaci, větráky a všechna další elektrická zařízení. Totéž nezapomeňte udělat i na autě s vybitou baterií. Auta se nesmí vzájemně dotýkat. Pokud by se auta dotýkala, propojením baterií by mohl mezi nimi vzniknout nebezpečný elektrický oblouk. Prohlédněte baterie, zda nevykazují praskliny, úniky kapaliny, ani jiné poškození. Pokud najdete cokoliv z výše zmíněného, přes kabely nestartujte. Raději si zavolejte odtahovou službu, nebo baterii vyměňte za novou.   Možná bude nutné odpojit z vybité baterie kabely a vyčistit jak ty, tak jejich kontakty na baterii. K odstranění veškeré koroze použijte tvrdý drátěný kartáč. Pak kabely připojte zpět na kontakty baterie a začněte s připojováním startovacích kabelů. Odstraňte jakékoliv ochranné kryty z kladného (+) pólu baterie. Stejně jako na baterii, i na kabelech pravděpodobně najdete červenou a černou barvu, a také masivní svorky pro připojení k pólům baterie. Musíte si dát velký pozor na to, aby se červený a černý konec kabelů po připojení k baterii nedotknul. Pokud se tak stane, může dojít ke vzniku velkého elektrického výboje a/nebo poškození jednoho či obou aut. Červenou svorku zapojte na kladný pól (+) vybité baterie. Druhou červenou svorku připojte na kladný pól (+) funkční baterie. Černou svorku připojte na záporný pól (-) funkční baterie. Druhou černou svorku připojte ke kusu uzemněného kovu na autě s vybitou baterií, ideálně ke šroubu, který spojuje silný záporný kabel baterie s karoserií auta. Pokud se vám to nehodí, hledejte kus lesklého kovu (bez barvy a oleje), který je připevněn na motoru. Obyčejně poslouží matka, šroub či jiný vystouplý kus kovu. Při připojování svorky k dobré zemi byste měli vidět malou jiskru. Až v případě nouze přistupte k tomu, že byste svorku zapojili k zápornému pólu (-) vybité baterie. Riskujete přitom však vznícení vodíku, který z baterie uniká. Zkontrolujte, že žádný z kabelů nezasahuje do motorového prostoru, kde by mohl přijít do styku s pohyblivými součástmi. Nechte jej několik minut běžet na volnoběh. Motor nevytáčejte do červeného pole, avšak na 30 až 60 sekund zvyšte otáčky mírně nad volnoběh. Tím zajistíte nabití vybité baterie druhého auta, protože jeho startér bude muset vytáhnout většinu potřebného startovacího proudu (více než 100 A) z baterie, nikoliv ze startovacích kabelů. Běžné startovací kabely takovýto proud nepřenesou, tudíž je nutné nejprve nabít baterii. Pokud nepostačí 30 sekund, zkuste 60 sekund, otáčky však držte jen mírně nad volnoběhem. Zásadní je přitom čisté a pevné spojení kabelů a pólů baterie. Pokud nenastartuje, vypněte motor, odpojte poslední připojenou svorku a zkuste mírně zaviklat s ostatními svorkami, abyste získali lepší spojení. Funkční auto znovu nastartujte a nechte jej pět minut nabíjet, než znovu zkusíte nastartovat auto s vybitou baterií. Pokud ani po několika pokusech nenastartujete, nejspíše budete muset auto odtáhnout, nebo vyměnit baterii za novou. To proveďte v opačném pořadí, než v jakém jste je připojovali, a zabraňte tomu, aby se jakékoliv svorky dotknuly jedna druhé (nebo spadly do motorového prostoru).   Ze zemnící kovové součástky zachraňovaného auta odpojte černou svorku. Druhou černou svorku odpojte ze záporného pólu (-) funkční baterie. Odpojte červenou svorku od kladného pólu (+) funkční baterie. Odpojte červenou svorku od kladného pólu (+) dříve vybité baterie. Nasaďte zpět jakékoliv ochranné kryty kladného pólu (+) baterie. Ty brání náhodnému zkratování baterie. Auto vytočte nad volnoběžné otáčky (tedy s nohou na plynu) na pět minut, a poté na 20 minut nechte běžet na volnoběh (či vyšší otáčky). Poté teprve vypněte motor. To by mělo stačit, aby se baterie nabila dostatečně k dalšímu nastartování auta. Pokud ne, nejspíše je vadná baterie, nebo alternátor.

english_section_name: Jumping the Battery

summary: Zkontrolujte, že je problém v baterii.

document: Zkontrolujte světla. Svítí jasně, nebo tlumeně? (Pozor, u některých aut je pro rozsvícení předních světel nutné zapnout zapalování.) Pokud světla sotva svítí, je na vině nejspíše baterie. Pokud však svítí jasně, baterie je v pořádku a auto přes kabely nenastartujete. Vložte klíček do zapalování a podívejte se, jestli se normálně rozsvítí přístrojová deska. Vyzkoušejte rádio. Ve většině případů by se i při vybité baterii měly rozsvítit některé kontrolky a hrát rádio. Pokud na přístrojové desce nic ani neblikne, může být problém se spínací skříňkou. Zkuste auto nastartovat. Točí se motor pomalu, nebo rychle? Pokud se točí svižně, baterii máte v pořádku a startování přes kabely nepomůže. Jestliže se otáčí pomalu, nejspíše je baterie vybitá.

english_section_name: Checking the Battery


summary: Kupte si silnou tabulku kvalitní čokolády. Hotovo.

document: Obsah kakaa by v ní mě být alespoň 50 - 70%. Před výrobou hoblin může být nezbytné nechat čokoládu několik hodin ztuhnout v lednici. Z čokolády o pokojové teplotě vyrobíte jen silné, rozlámané kusy, místo jemných elegantních hoblin. Kvalitní čokoládu seženete ve většině supermarketů nebo speciálních obchodů s cukrovinkami. Kupte si nejlépe čokoládu na vaření a výrobu cukrovinek, obyčejná mléčná většinou nedosahuje příliš dobrých výsledků, protože je příliš měkká.

english_section_name: Using a Vegetable Peeler

summary: Nechte čokoládu odpočívat, dokud neztuhne. Plech se ztuhlou a vychladlou čokoládou položte na pevný povrch, který neklouže. Nadzdvihněte hobliny z plátu čokolády s pomocí vidličky, párátka nebo jehlice.

document: Mělo by to trvat přibližně 20 minut. Tuhnutí můžete urychlit tak, že plech vložíte do lednice nebo mrazáku.  Přeneste je na svůj pokrm nebo dezert.

english_section_name: Using a Knife


summary: Poznejte rozdíl mezi rasismem, bigotností a předsudky. Pochopte, jak se tyto tři prvky prolínají a jak souvisí s rasismem. Zjistěte něco o historii světového rasismu. Zjistěte, jak je rasismus napojený na systémy moci. Zjistěte víc o důsledcích rasismu. Pochopte, že ne každý rasismus musí být zřejmý.

document: V médiích i v běžné konverzaci dochází často k volnému zaměňování těchto slov, která by se ovšem kvůli svým odlišnostem rozlišovat měla. Znalost odlišností mezi těmito koncepty vám může pomoct v konverzaci, když váš názorový oponent začne šermovat termínem, kterému pořádně nerozumí.  Rasismus má co do činění s útlakem skupiny lidí na základě jejich rasy, barvy kůže nebo etnicity. Obecně řečeno, rasismus zahrnuje majoritní rasu nebo etnikum, které tvoří zákony, politiku, systémy a kulturní normy, jež upřednostňují jejich vlastní rasu na úkor minoritní ras a etnik. Bigotnost je na druhé straně o nenávisti. Bigotnost znamená nenávist vůči celé skupině lidí na základě jejich odlišnosti nebo kvůli pocitu vlastní nadřazenosti, která není limitovaná pouze rasou nebo etnicitou; bigotní člověk může být zaměřený na skupinu lidí pro jejich náboženské vyznání, pohlaví, sexuální orientaci, rasu, hendikep apod. Tak například holokaust byl motivovaný bigotností, stejně jako jakýkoli jiný trestný čin z nenávisti.  Předsudky (složenina - "dopředu odsuzovat") jsou předpoklady o jiné osobě kvůli její příslušnosti k určité skupině. Ačkoli to má obvykle negativní konotaci, předsudky nemusí být za každých okolností na první pohled špatné. Tak například předsudky o tom, že jsou všichni asiaté dobří v matematice nebo že jsou černoši dobří zpěváci a sportovci. Tyto stereotypy jsou založeny na rase. Další typy předsudků jsou ty, které někoho předem hodnotí na základě víry, pohlaví, hendikepu a podobně, takže stejně jako bigotnost, ani předsudky nejsou omezeny čistě na rasu. Rasistická pravidla nebo praktiky jsou někdy zcela "zřejmé" (alespoň pokud na ně nahlížíme historicky). Takovým příkladem budiž například americká historie otrokářství (kdysi legální a posvěcené církví jako přirozené a akceptovatelné), které bylo založené na rasistickém systému. Jindy se zase lidé nemohou shodnout na tom, zda jsou určitá pravidla či nařízení rasistická. Jako příklad uveďme pravidla pozitivních opatření (afirmativní akce), která nařizují firmám v USA přijímat určité procento zaměstnanců z různých demografických skupin - někteří je považují za rasistické, zatímco jiní tvrdí, že pomáhají proti rasismu bojovat.  Jelikož pravý rasismus je o tom, že se majoritní skupina špatně chová k minoritní skupině, "obrácený rasismus" (termín, který se často používá pro popis situace, kdy se člen minoritní skupiny špatně chová k členovi majority) je chybné označení. Ve skutečnosti by se této situaci mělo říkat "bigotnost" nebo "předsudečnost" namísto "rasismus."  Důležité je mít na mysli, že rasismus můžete podporovat, aniž byste byli ve skutečnosti bigotní. Rasistou můžete dokonce být, aniž byste si ten fakt uvědomovali, a to zejména kvůli tomu, že rasismus je rozsáhlejší systém útlaku. Smutná, ale prostá realita přirozenosti civilizací v průběhu historie je ta, že téměř veškeré hlavní kultury měly co do činění s rasismem. A to proto, že rasismus je o moci (majority), špatně jednající s těmi bezmocnými (majorita), přičemž právě rasa byla historicky jedním z hlavních chybně používaných měřítek pro určování toho, kdo má být u moci a kdo ne.  V Severní Americe se historie rasismu začala psát zhruba s podrobováním původních domorodých kmenů (původní Američané či Indiáni) bílými evropskými osadníky. Jedna rasa měla doslova moc nad jinou (ve smyslu zbraní a nemocí, které vyhladily celé populace). V Evropě, v průběhu viktoriánské éry, začal být rasismus prosazován do západního myšlení rádoby "vědeckými" poznatky o odlišnostech mezi rasami. Vliv Darwinovy evoluční teorie přidal na vědeckém přesvědčení, že bílé anglosaské rasy dospěly v evoluci dále, než jiné. Ačkoli většina hlavních tyranií typu otroctví byla téměř na celém světě zrušena či potlačena, s většími či menšími problémy s rasismem se stále potýkají ve všech zemích. Jelikož je rasismus systémový, jeho výsledky můžete vidět v médiích, ve vládě, školském systému, ale i v církvích. Všímejte si stereotypů o rasách a etnikách v televizních pořadech, literatuře i filmech. Popularita počítačových her přináší dokonce ještě více příležitostí k projevům rasismu. Kontaktujte lidi zodpovědné za rasistické obsahy a vysvětlete jim své námitky. Odmítejte podpořit jakýkoli podnik nebo organizaci, která podporuje rasismus. V každodenním životě jsou mnohem běžnější projevy mikroagarese než zřejmá, do očí bijící hostilita, ovšem zraňovat mohou stejně. Jak již samotný výraz "mikroagrese" předpokládá, jedná se o malé projevy diskriminace, které spousta lidí ani nerozezná, ovšem po čase začnou být pro lidi odlišné barvy pleti naprosto zřejmé a velmi urážlivé.  Mikroagresí může být cokoli - podvědomé odstupování od lidí jiných ras ve vlaku, tázání se černošky na pravost jejích vlasů nebo otázky na "skutečný" původ českých asiatů. Mikroagrese je narozdíl od jasného projevu nenávisti často neúmyslná. Z toho důvodu se takové chování jen velmi obtížně dokazuje. Dotčená osoba riskuje, že bude při stížnosti vypadat přecitlivěle nebo že ji někdo obviní z vytahování rasismu, kdykoli se jí nějaké chování nebo vyjádření nelíbí.

english_section_name: Understanding Racism

summary: Poznejte odlišné lidi. Mluvte o rasách. Přispívejte.

document: V některých částech světa je velmi obtížné potkat někoho, kdo by se odlišoval od většiny svou rasovou příslušností. Navíc je zcela přirozené, že jste přitahováni spíše k podobným lidem a výsledkem je pak ve většině případů skupina přátel, kde jsou všichni příslušníci jedné rasy. Vybočte ze své komfortní zóny a zjistěte něco o jiných kulturách a o způsobech poznávání světa. Obohatíte tím své vnímání okolí a pomůžete svým přátelům, rodině nebo dětem, aby na přátelství s lidmi jiné rasy nahlíželi jako na normální a přijatelné.  Navštěvujte různé etnické a kulturní festivaly a organizujte různé akce podobného charakteru ve svém okolí. Zajděte si do místní knihovny nebo komunitního centra a zjistěte více informací Vstupte do nějakého klubu, najděte si nové hobby, navštivte kostel nebo se připojte k nějakému sportovnímu týmu a poznejte nové lidi. Z debat o rase se stalo časem tabu, protože spousta lidí od dětství byla vychovávána tak, že podobné debaty nejsou vhodné. Dokud zde ale bude přítomný rasismus, diskuze, ochota učit se a empatie jen tak nezmizí. Studie prokázaly, že konverzace o rasách vede ke zvýšení pochopení a tolerance. Chopte se proto příležitosti a iniciujte podobné konverzace.  Jste-li rodič, promluvte si o této problematice s dětmi. Když zmíní, že má nějaký jejich vrstevník jinou barvu kůže, neokřikujte je - u dětí je naprosto normální, že si všímají odlišností. Učte je, že odlišnost není nic špatného! Řekněte něco jako "No ano, není to hezké? Kamarád má tmavší barvu kůže a ty světlejší. Jsme tak odlišní!" Jakmile jsou vaše děti dost staré, aby všechno pochopili, promluvte si s nimi o rasismu. Patříte-li k menšině, můžete své děti připravit na to, že se s projevy rasismu pravděpodobně setkají a pokuste se posílit jejich sebevědomí, aby zvládli na podobné situace správně reagovat. Pokud k menšině nepatříte, debata o rasismu je stejně tak důležitá. Dětem vyprávějte o různých rasách, se kterými se u nás mohou setkat a vysvětlete jim, proč se někteří lidé chovají rasisticky (předsudky, stereotypy, bigotnost apod.). Je-li to ve vašich možnostech, darujte peníze nebo nabídněte svou bezplatnou pomoc v organizacích, které se zabývají rasismem ve vašem okolí nebo na celostátní úrovni. Mezi takové organizace u nás patří například:  Český helsinský výbor Člověk v tísni Multikulturní centrum Praha

english_section_name: Dealing with Racism in Society

summary: Naučte se reagovat adekvátně. Odejděte. Mluvte o konkrétních slovech nebo chování. K vrstevníkům buďte upřímní. Vyrovnejte se s rasistickými komentáři nebo chováním ve skupině lidí. Nacvičujte si různé způsoby přístupu k rasistickým projevům. Naučte se zvládat rasismus ze strany nadřízeného. Zjistěte si svá práva. Snažte se rozlišovat mezi rasistickým jednáním a rasistickými lidmi. Postarejte se o sebe.

document: Sexuální harašení, ale třeba i zkratkovitá a často neúmyslná rasová diskriminace (úkony známé jako "mikroagrese"), nemusí být nic, co by každého rozhodilo, ale pokud vás to obtěžuje, musí to přestat. Studie ukázaly, že lidé s odlišnou barvou kůže zažívají projevy mikroagrese každý den, ovšem pachatelé téměř ve všech případech svou vinu odmítnou s tím, že neudělali nic špatného nebo že jejich poznámky neměly rasovou motivaci. Taková prohlášení potom zanechají oběti v domění, že si všechno jen představují anebo v obavách, že když se ozvou, jejich vyjádření budou stejně odmítnutá. Jestliže zažíváte projevy mikroagrese nebo přímější formu rasistické nenávisti, upřednostněte své zájmy a odejděte. Nemáte žádnou povinnost mluvit s takovými osobami. Jste-li obětí, není za žádných okolností vaší povinností, abyste pachatele "napravovali". Zapojení se do hovorů o rasismu je vyčerpávající, emocionálně nepříjemné a celkově náročné. Proto je vhodné prostě jen tak odejít. Pokud se ale chcete takové konverzace účastnit, klidně můžete. Namísto prostého obviňování z rasismu, které obvykle vzbudí v protivníkovi defenzivní chování, vypíchněte raději konkrétní slova nebo chování, která se vám zdají problematická. Například namísto toho, abyste řekli "Urazil jsi mě," zkuste něco jako "Ta věta o černoších byla velmi urážlivá." Zaměříte-li se na chování samotné namísto vlastní osoby daného člověka, svedete pozornost k vyřčeným slovům. Nejste povinní akceptovat projevy rasismu jen proto, abyste se vyhnuli problémům se svými známými. Rasismus je špatný za každých okolností a vy o tom máte právo mluvit. Jestliže se vám zdá, že se k vám někdo chová rasisticky, sdělte mu, proč je to pro vás problematické. Zvolte si vhodný přístup - rozpoznejte, zda je daná osoba spíše defenzivní a podle toho použijte přiměřenou míru taktu. Odhadnete-li člověka správně, bude více naslouchat vašim připomínkám. Jestliže někdo ve skupině lidí řekne nebo udělá něco rasistického, vaše reakce může být v závislosti na několika faktorech více či méně úspěšná. Určete si, čeho chcete při konfrontaci s rasistou dosáhnout: chcete dát všem přítomným najevo, že nebudete takové věci poslouchat nebo si chcete zachovat svůj vztah s někým, kdo neúmyslně vyřkl něco pohoršujícího?  Konfrontujete-li rasistu před ostatními lidmi a nenecháte si to až do soukromí, všichni uvidí, že rasistické chování vůči vlastní osobě nestrpíte. Lidé, kteří jsou obviněni před zraky jiných osob, zaujímají navíc mnohem častěji defenzivní pozici. Pokud máte pocit, že rasistické chování bylo neúmyslné a rádi byste ušetřili city pachtele či si s ním zachovali dobré vztahy, můžete tomu dát volný průběh a pobavit se o tom s ním až mezi čtyřma očima. Čekání na vhodnou příležitost k rozhovoru má ale několik mínusů - za prvé daná osoba může úplně zapomenout, že něco nevhodného pronesla nebo si již nevybaví kontext, za druhé tím ostatním ukážete, že nemáte potřebu takové chování nijak napravovat. Na pohoršující komentáře či chování existuje celá řada reakcí, přičemž vy si musíte vybrat takovou, která se nejvíce hodí k vaší osobnosti a ke vztahu, jež s pachatelem máte.   Jedním z přístupů je říct "Víš, zraňuje mě, když někdo řekne nebo udělá něco takového, protože…" Převedete-li hovor ke svým pocitům, druhá osoba pak bude méně defenzivní než kdybyste mluvili přímo o jejím chování, ale navíc tím z ní částečně sejmete břemeno zodpovědnosti, což nemusí být z dlouhodobého pohledu zrovna výhodná taktika. Další, mnohem přímější, přístup je říct "Tohle bys neměl říkat/dělat. Pro lidi určité rasy je to velmi urážlivé, protože…" Tímto přístupem dáte lidem najevo, že jejich chování není vhodné, a že by s ním měli přestat. Jestliže se k vám učitel nebo šéf chová jinak kvůli barvě vaší kůže nebo na vaši adresu pronáší pohrdavé či zesměšňující komentáře, může pro vás být obtížné zvolit vhodnou reakci, jelikož jste z hlediska moci podřízení a mohlo by to negativně ovlivnit vaše známky nebo příjem.  Máte-li pocit, že projevy rasismu přichází neúmyslně nebo spíše jako výsledek nezájmu, a pokud máte mimo tyto poznámky s danou osobou dobrý pracovní vztah, zkuste si s učitelem nebo šéfem promluvit. Je klidně možné, že si své chování vůbec neuvědomuje. Pokud jste například ve škole vyvoláni, abyste něco zhodnotili z "černošského" pohledu, učitel si nemusí uvědomit, že černí lidé nejsou jedna monolitická masa. Kontakt s učitelem nebo nadřízeným si naplánujte na dobu, kdy nebude zavalený prací, a požádejte ho o rozhovor mezi čtyřma očima. O svých pocitech mu povězte jasně, přímo a bez emocionálního zabarvení: "Někdy se mi zdá, že se ke mě chováte jinak než k ostatním, kvůli mojí rasové příslušnosti. Rád bych si o tom s vámi promluvil, aby se to znovu neopakovalo."  Pokud máte tušení, že rasistické projevy nejsou úmyslné nebo jsou zanedbatelné, a že by přímá konfrontace s učitelem či šéfem mohla vyústit v negativní konsekvence ve smyslu poškození pracovního vztahu, budete si o tom muset promluvit s vyšší instancí. Ve škole to může být například poradce nebo ředitel, v práci potom ředitel personálního oddělení nebo vyšší manažer. Nejprve se ale ujistěte, že máte všechny projevy rasismu či mikroagrese dobře zdokumentované. Domluvte si soukromou schůzku, na které vyložíte veškeré události (včetně jejich frekvence a konkrétních citací či popisu chování, pokud je to možné) a důvody, proč je to pro vás neakceptovatelné. Jestliže zažíváte projevy rasismu na pracovišti nebo na veřejných místech, můžete uplatnit svá občanská práva. U nás jsou rasově motivované trestné činy upraveny v trestním zákoníku.  Za předpokladu, že vás rasistické projevy omezují v soukromí či práci, ohrožují vaši bezpečnost či jiné svobody, kontaktujte právníka s touto specializací. V takovém případě byste neměli na nic čekat a měli byste se s právníkem okamžitě spojit.  Chcete-li podat žalobu a nemůžete si přitom dovolit právníka, existuje celá řada lidskoprávních organizací, které vám budou jistě schopné pomoct. V České republice můžete kontaktovat například Poradnu pro občanství, občanská a lidská práva, Poradnu pro integraci nebo další podobné organizace. Rasisty pohání bigotnost a předsudky a šance na změnu je u nich minimální i po přímé konfrontaci. Naproti tomu rasistické chování vyplyne často z nedbalosti nebo v důsledku dospívání v kultuře, kde je rasismus považován za normu.  Je-li někdo rasistou, pak může být veškerá snaha o jeho předělání a spousta úsilí, vloženého do konverzace, pouhou ztrátou času. Často vám odvětí, že to opět "hrajete na kartu rasismu," jako vždy, kdykoli se vám něco nelíbí. Jen velmi zřídka změníte chování rasistických lidí jenom prostým sdělením, že vás jejich mluva či jednání uráží. V některých případech může taková snaha o konfrontaci dokonce znamenat ohrožení vaší osobní bezpečnosti. Jestliže je někdo v jádru dobrý člověk, ale sem tam utrousí rasistickou poznámku nebo podlehne negativnímu stereotypu, pak ho možná dokážete ovlivnit krátkým výkladem o důvodech urážlivosti jeho chování. Takoví lidé si obvykle vůbec neuvědomují, jaké dopady může rasismus mít. Je skutečně pouze na vás, zda se rozhodnete s rasistou mluvit o jeho chování, mluvení nebo zvycích. Není žádnou vaší povinností vzdělávat lidi kolem sebe jen proto, že jste příslušníkem menšiny. Přetrvávající projevy rasismu jsou vyčerpávající a přinášejí emocionální trauma. Obklopte se proto takovými lidmi, kteří vás budou podporovat a dejte si načas při budování vlastní emocionální a psychologické síly.  Stres, pocházející z každodenního čelení rasismu, může velmi vážně ovlivnit jakoukoli část vašeho života, včetně mentálního zdraví a výkonů ve škole,  a může být rizikovým faktorem pro mnoho vážných chorob.  Připojte se k některé studentské organizaci, sdružující studenty odlišné rasy, k politické organizaci nebo jiné skupině lidí, kde se členové setkávají a sdílejí podobné osudy. O stresových událostech, se kterými se musíte potýkat, si promluvte také se členy vlastní rodiny. Studie prokázaly fakt, že přítomnost lidí, se kterými můžete své problémy řešit, pomáhá značně zvládat stres s tím spojený.

english_section_name: Dealing with Racism Directed at You

summary: Když zaslechnete rasistické pomluvy nebo vtipy, ozvěte se. Vyrovnejte se s rasismem ve vlastní rodině. Buďte spojencem.

document: Lidé často na rasistické komentáře a vtipy nereagují, protože neví, co říct. Připravíte-li si ale vhodnou odpověď dopředu, získáte potřebnou moc k tomu, abyste se postavili za správnou věc. V závislosti na vaší osobnosti, vztahu s mluvčím a celkové situaci můžete k celé věci přistupovat různým způsobem:  Zkuste říct "Tohle není v pořádku." V některých situacích, jako je například účast ve školní výuce nebo vystupování z autobusu, nemusíte mít dost času nebo prostoru k plné konverzaci o vyřčených nevhodnostech, ale chvíli na vyjádření nesouhlasu si určitě najdete. Budete se pak cítit dobře, že jste si stáli za svým. Říct můžete také třeba "Teda, to bylo skutečně rasistické. Proč jsi to řekl?" Otevřením konverzace dáte druhé osobě příležitost reflektovat, zda byl jejich komentář vhodný nebo ne. Pokud se jedná o vtip, vážným tónem řekněte "Tohle je vtipné?," jako by vám vůbec nedošla pointa. Donutíte-li danou osobu vysvětlit, proč je vtip zábavný, dostane příležitost poznat rasistické dopady právě vyřčeného. Pokud se autor vtipu zdá i po vysvětlení dobře pobavený, řekněte "To je skutečně rasistické." Někdy jsou nejhoršími rasisty členové vaší vlasní rodiny, například dědeček nebo matka. Třeba často vypráví rasistické vtipy nebo dlouhodobě diskriminuje jiné rasy (například vám nedovolí randit s černochem nebo nepustí do domu příslušníka jiné rasy). Taková situace pro vás může být poměrně ošidná, vzhledem k tomu, že dotyčná osoba je člověk, kterého respektujete nebo ho musíte poslouchat (jedná se například o vašeho rodiče, u kterého bydlíte).  Zůstaňte v klidu, ale dejte najevo své pocity. Rodina je založena na lásce a důvěře, takže byste měli sebevědomě říct dalším členům rodiny, že udělali nebo řekli něco skutečně rasistického. Nekřičte, nezacházejte na osobní rovinu, ale přesto si trvejte na svém: můžete říct třeba "Nelíbilo se mi, co jsi řekl" či "To, co jsi řekl, mě urazilo" nebo si od něj nechte vysvětlit, proč řekl něco takového. Otevřete tím pravděpodobně konverzaci a dostanete příležitost poučit ostatní o svém vnímání celé situace. Uvědomte si, že někdy může celý problém vyeskalovat. Bude-li váš strýc nyní vědět, že se vám nelíbí jeho vtipy, může je začít vyprávět ještě častěji. Jestliže vám rodiče nastavují pravidla pro to, s kým se můžete stýkat na základě rasy, pak máte na výběr. Pravidla můžete dodržet, protože s rodiči bydlíte, nebo je prostě porušíte za jejich zády. Je třeba si ale uvědomit, že takové jednání může mít negativní důsledky, pokud vám na to rodiče přijdou. V některých případech rasistického člena rodiny nezměníte, ať už mu řeknete cokoli. Takové osobě se můžete co nejvíce vyhýbat a při každé příležitosti jí přitom připomínat svůj nesouhlas s jejím chováním, ale někdy nepomůže ani to. Poučte se z jejího chování a snažte se neosvojit podobné předsudky a bigotní návyky. Jestliže jste proti rasismu a přitom nepatříte k menšině, můžete sehrát důležitou roli při konfrontaci rasistických projevů, kdykoli se s nimi setkáte. Naučíte-li se rozpoznat mikroagresi vůči lidem jiné barvy kůže, můžete využít své privilegované pozice a pomoct bojovat proti rasismu ve všech jeho podobách. O rasových problémech se učte mluvit na "bezpečných místech." Rasismus je kontroverzní téma a lidem, kteří nepatří k menšinám, se často říká, že by o něm neměli mluvit, a že by neměli "vidět" žádné rasové odlišnosti. To potom dělá z boje proti rasismu velmi náročnou věc, protože o něm nejste zvyklí vůbec mluvit. Seznamte se s jinými lidmi, které spojuje touha bojovat proti rasismu a probírejte spolu různé scénáře, které mohou ve vašich každodenních životech nastat.

english_section_name: Dealing with Racism Directed at Others