summary: Všímejte si, kolik máte energie po snězení jídel obsahujících lepek. Všímejte si svého emocionálního a mentální stavu po snězení jídel obsahujících lepek. Všímejte si, zda po jídle nemáte bolesti hlavy. Sledujte změny ve svých končetinách. Dávejte pozor na příznaky nezdravého trávení.

document: Někdy se po takovém jídle člověk cítí unavený, protože tělo musí tvrdě pracovat, aby potraviny zpracovalo.  Protože lidé, kteří trpí nesnášenlivostí na lepek mají s trávením větší problémy, často se po jídle cítí mdle a unaveně.  Na rozdíl od občasné letargie způsobené velkým množstvím jídla lidé, kteří trpí alergií na lepek, se po jídle často cítí naprosto vyčerpaně. Mnoho lidí, kteří trpí nesnášenlivostí na lepek si stěžují na podrážděnost po jídle.  Podrážděnost může být spojena s vyčerpáním, nebo se může také objevit jako důsledek celkového špatného pocitu těla, tak jako tomu je někdy u chřipky.   Někteří lidé, kteří trpí nesnášenlivostí na lepek tvrdí, že mají hned po jídle „zatemnělou mysl“. Jinými slovy, snadněji ztratí nit myšlenek a nemohou se soustředit. Tyto příznaky nejsou specifické a podobají se migréně, tenzní bolesti hlavy, nebo jiným bolestem hlavy. Alergie na lepek nepřináší žádný konkrétní druh bolesti hlavy. Hlava začne bolet během 30 minut až hodiny po dojedení jídla. Lidé trpící celiakií často pociťují bolest kloubů, necitlivost v končetinách nebo svědění. Lidé, kteří jsou citliví na lepek, mívají více ostatních příznaků, než lidé trpící celiakií, přesto ale mívají také potíže. Po jídle se mohou cítit nafouknutí, plynatí, trpět zácpou, průjmem nebo bolestmi břicha.

english_section_name: Recognizing Immediate Symptoms

summary: Promluvte si se svým lékařem a vyžádejte si diagnostické testy, které určí, zda trpíte celiakií. Promluvte si se svým lékařem a vyžádejte si diagnostické testy, které určí, zda trpíte nesnášenlivosti na lepek. Na 2-4 týdny ze svého jídelníčku odstraňte všechna jídla obsahující lepek. Veďte si deník příznaků a zapisujte si všechny změny, které během této doby zaznamenáte. Po uplynutí této doby znovu začněte jíst jídla obsahující lepek. Zjistěte, jaká jídla můžete jíst.

document: Celiakie je imunitní reakce, která postupně ničí klky tenkého střeva, které absorbují živiny. Vaše tělo tak nepřijímá živiny správně a tenké střevo může být propustné a jeho obsah může vytékat do břišní dutiny. Celiakii zjistíte pomocí krevního testu a střevní biopsie.Když budete mít oba testy negativní a stále budete mít pocit, že jste na lepek citliví, je možné, že trpíte pouze nesnášenlivostí na lepek. Přestože tyto testy nedokážou potvrdit citlivost na lepek, prokážou přítomnost určitých znaků, které se běžně objevují jako důsledky nesnášenlivosti na lepek. Některé z těchto příznaků jsou:   Nízká hladina železa Tuk ve stolici Špatné zuby vlivem nedostatečné výživy Nedostatečné vstřebávání vápníku Zpomalený růst u dětí Vždy dobře hledejte skryté zdroje lepku například v omáčkách, dressinzích a dokonce také v kosmetice. I vitamíny a potravinové doplňky mohou obsahovat lepek. Vždy si dobře pročtěte obaly jídel a kosmetických přípravků. Po čase znovu procházejte své záznamy a sledujte, zda se některé příznaky vytratily nebo zmírnily po odstranění lepku z vašeho jídelníčku. Dávejte pozor na to, jak se při tom cítíte. Pokud se vám vrátí příznaky, které bez lepku vymizely a cítíte se hůře, než když jste lepek nejedli, je pravděpodobné, že trpíte nesnášenlivostí na lepek. Pokud potvrdíte svou nesnášenlivost lepku po opětovném zařazení lepku do své stravy, budete muset z jídelníčku odstranit potraviny obsahující lepek. Naučit se, která jídla jsou pro vás bezpečná, když trpíte nesnášenlivostí lepku nebo citlivostí, může být procesem pokusů a omylů. Veďte si deník jídla a zaznamenávejte každé jídlo nebo svačinu (včetně nápojů). Pokud po jídle budete mít nepříjemné příznaky, poznamenejte si je do svého deníku. Bezlepkové zdroje škrobu zahrnují brambory, rýži, kukuřici, len, sóju a pohanku. Pohanka může být použita k výrobě palačinek, kaší, pečiva a těstovin (jako jsou japonské soba nudle). Pečlivě si čtěte štítky potravin, abyste se ujistili, že nebyly připraveny s přísadami, které obsahují bílkovinu lepku. Například některé kukuřičné lupínky obsahují pšeničnou mouku.

english_section_name: Getting a Medical Diagnosis and Treatment

summary: Všímejte si, jak se vám mění váha. Všímejte si dlouhodobějších změn nálady a mentálního stavu. Veďte si záznamy o vyrážkách a ekzémech, které se vám objeví. Sledujte své ženské zdravotní problémy, například nepravidelný cyklus, premenstruační syndrom, silné menstruační křeče, potrat nebo neplodnost.

document: Lidé, kteří trpí citlivostí na lepek většinou hubnou, ale nesnášenlivost na lepek může také způsobit neočekávaný nárůst hmotnosti. Nástup deprese, změny chování a výkyvy nálad mohou být způsobeny nesnášenlivostí na lepek. Všímejte si všech svých příznaků včetně jejich intenzity a veďte si záznamy o tom, kdy se objevují. Pokud možno, vyrážky si fotografujte a měřte průměr, pokud je vyrážka lokalizovaná. Zapisujte si následující věci:   Popište vzhled a charakteristiky vyrážky. Je plochá, kulatá, nebo nateklá? Máte puchýře? Co vyrážka způsobuje? Svědí, pálí nebo je zanícená? Co vyrážku zhoršuje? Vadí jí těsné oblečení, horké sprchy, nebo vlhkost? Někteří lékaři dnes již automaticky vyšetřují pacientky kvůli nesnášenlivosti na lepek u párů, kterým se nedaří počít dítě.

english_section_name: Evaluating Long-Term Symptoms


summary: Pomalu otevřete ústa a zívněte.

document: Otevřete ústa natolik, abyste mohli říct: „aaaa“ a pokuste se o zívnutí. Pořádné zívnutí pomůže vyrovnat tlak a uši odlehnout.  Přestaňte, jakmile ucítíte, že vám uši odlehly. Opakujte, pokud první zívnutí nepomohlo. Vyrovnání tlaku snadno poznáte. Nejen že ucítíte a uslyšíte jemné lupnutí, ale váš sluch se náhle pročistí a budete slyšet mnohem lépe než předtím. Zakloňte hlavu a předsuňte čelist. Díky záklonu se Eustachovy trubice dostanou do správné polohy. Předsunutá čelist vám může pomoci dosáhnout zívnutí a zároveň otevře Eustachovy trubice, ze kterých se pak uvolní tlak.

english_section_name: Unpopping Your Ears Quickly


summary: Zkuste si sami pleť zkontrolovat. Spočítejte si znaménka. Naučte se rozpoznávat různé typy znamének. Naučte se rozpoznávat příznaky melanomu.

document: Pomůže vám to všímat si všech nových znamének. Měli byste si dávat pozor také na změnu barvy znamének, nebo na změnu velikosti starých znamének. Pokud máte více než 100 znamének, máte zvýšené riziko rakoviny kůže. Měli byste se objednat k dermatologovi. Než se rozhodnete nechat si znaménko odstranit, měli byste vědět, jaký typ znaménka máte a jaké jsou jeho příznaky. Některá znaménka je možné bezpečně odstranit, u jiných to není tak jednoduché.   Atypické znaménko – atypická znaménka, neboli dysplastická znaménka, mají podezřelou barvu a velikost.  Někdy jsou větší, než mazací hlava tužky, mají podivný tvar, nebo mají více barev. Pokud máte tento typ znaménka, měli byste se objednat k lékaři a ujistit se, že nejde o rakovinu. Kongenitální znaménko – tato znaménka jsou vrozená. Zhruba jeden ze sta lidí se narodí s mateřskými znaménky. Mohou být malá (o velikosti špendlíkové hlavičky), nebo velká (větší než mazací hlava tužky). Lékaři si myslí, že lidé, kteří se narodí s mateřskými znaménky, mají vyšší riziko rakoviny kůže.   Spitz nevus – tato znaménka jsou růžová, zvýšená a mají tvar kuželu. Často vypadají jako melanom a může z nich vytékat hnis. Někdy také svědí, nebo krvácejí. Tato znaménka nejsou příliš běžná a většinou jsou benigní.   Získané znaménko – tento termín se používá k označení znamének, která se lidem vytvoří po narození. Často se jim také říká běžná znaménka. Je dobré pamatovat si pravidlo ABCD.  Pokud máte pocit, že máte rakovinu kůže, ihned vyhledejte lékaře.   Asymetrie (Assymetry) – Znaménko má nepravidelný tvar, nebo je na jedné straně jiné, než na druhé straně (liší se tvarem, barvou, nebo velikostí). Ohraničení (Border) – Znaménko je klikaté, rozpité, nebo má nerovnoměrné okraje. Barva (Color) – Znaménko hraje barvami. Může mít černou, hnědou, nebo modrou barvu. Průměr (Diameter) – Znaménko má větší průměr (většinou je zhruba 0.6 cm velké). Znaménko se vyvíjí – mění tvar, velikost, nebo barvu v průběhu několika týdnů nebo měsíců.

english_section_name: Observing Your Moles

summary: Nechejte si znaménko vyříznout. Požádejte dermatologa, aby vám znaménko zmrazil. Zjistěte, zda vám lékař může malé znaménko vypálit. Podstupte léčbu kyselinou. Zkuste nějakou populární bylinnou léčbu.

document: Znaménka na obličeji je možné odstranit chirurgickým zákrokem. Dermatolog vám znaménko buď oholí, nebo vám ho vyřízne (podle jeho tvaru a velikosti).   Pokud máte malé povrchové znaménko, lékař vám ho pravděpodobně chirurgicky oholí. Nejprve vím pleť znecitliví a potom sterilním skalpelem znaménko obřízne kolem dokola. V tomto případě nejsou nutné žádné stehy, ale po zahojení vám může zůstat jizva, která se bude barevně lišit od zbytku vaší pleti. Tato jizva může, ale nemusí být stejně viditelná, jako původní znaménko.   Pokud je znaménko ploché, nebo jeho buňky zasahují hluboko do kůže, lékař vám ho vyřízne. Při této proceduře se odstraní znaménko a malý kousek okolní tkáně skalpelem. Bude nutné ránu zašít stehy, takže vám po ní zůstane malá jizva ve formě tenké světlé linie. Protože tato procedura zanechává jizvy, většinou se u znamének na obličeji nepoužívá. Tato procedura se nazývá také kryochirurgie. Lékař vám nanese na znaménko malé množství tekutého dusíku. Tekutý dusík je tak studený, že spálí všechny buňky znaménka.   Po této proceduře vám většinou zůstane malý puchýř, který se během několika dnů nebo týdnů sám zahojí. Až se puchýř zahojí, je možné, že vám na jeho místě zůstane jizva. I v tomto případě jde ovšem o mnohem světlejší jizvu, než bylo původní znaménko, takže pokud vás trápí znaménko na obličeji, tato metoda stojí za vyzkoušení. Dermatologové mohou malá znaménka vypalovat laserem, nebo pomocí metody, která se nazývá „elektrochirurgie.“  V případě laserové operace lékař použije malý speciální laser, který namíří pouze na znaménko. Až se laser dostane do tkáně znaménka, rozloží ji a způsobí uhynutí jejích buněk. Po proceduře se vám vytvoří malý puchýř, který se postupně zahojí a může, ale nemusí za sebou zanechat jizvu. Laserové odstranění znamének se většinou nepoužívá u hlubokých znamének na obličeji, protože se laser nedostane dostatečně hluboko do pleti. Při elektrochirurgické operaci lékař oholí vnější část znaménka skalpelem a potom použije elektrickou jehlu, která zničí tkáň pod povrchem. Elektrický proud prochází jehlou a zahřívá ji, takže spálí horní části kůže. Možná budete muset podstoupit tuto proceduru několikrát, ale nebudete po ní mít téměř žádnou jizvu, takže pokud máte znaménko na obličeji, jde o nejlepší metodu jeho odstranění. Jemné kyseliny vám pomohou zbavit se znamének, pokud jsou k tomu účelu určeny. Zkuste volně prodejné přípravky, nebo si nechejte předepsat silnější léky.   Vždy se řiďte pokyny uvedenými v příbalovém letáku, abyste si nepoškodili okolní tkáň. Obecně platí, že byste kyselinu měli nanášet pouze na znaménko a měli byste zajistit, aby nepřišla do styku s jinými částmi kůže. Na léčbu znamének se často používá kyselina salicylová. Kyseliny seženete ve formě krémů, tekutin, tyčinek, čistících ubrousků a pleťových mlék. V některých případech kyseliny odstraní znaménko úplně, ale některé slabší přípravky ho pouze zesvětlí. Jediná bylinná léčba, kterou dermatologové používají, je BIO-T. Tento roztok se nanáší přímo na znaménko, které se potom zalepí náplastí, aby roztok mohl působit. Znaménko zmizí zhruba během pěti dnů.   Tato metoda je jemná a nezanechává za sebou žádnou jizvu, takže se skvěle hodí pro odstraňování znamének na obličeji. Efektivnost této metody léčby je stále otázkou diskuse, takže je možné, že vám ji váš dermatolog nedoporučí. Pokud ji váš lékař nezmíní jako jednu z možností, můžete ji zmínit sami a požádat ho o odbornou radu a jeho názor na ni.

english_section_name: Seeking Professional Medical Removal

summary: Pochopte omezené možnosti a rizika domácích metod léčby. Zkuste česnek. Namočte si znaménko do šťávy. Vytvořte si pastu z jedlé sody a ricinového oleje. Použijte kořen pampelišky. Použijte lněnou pastu. Zkuste jablečný ocet. Potírejte si znaménko jódem. Zbavte se znaménka pomocí klejichy. Použijte gel z aloe vera.

document: Většina domácích metod léčby je založena na anekdotických důkazech (nebo osobních zkušenostech) a má jen malý nebo žádný lékařský důkaz podporující jejich účinnost. Kromě toho existuje možnost, že by mohly mít za následek trvalé poškození kůže na tváři, zanechání jizvy nebo změnu barvy. Než se pokusíte provést některý z těchto léků, promluvte si se svým lékařem. Enzymy v česneku rozpouštějí znaménka, protože rozkládají klustry buněk, které je tvoří. Mohou znaménko zesvětlit a v některých případech ho dokonce mohou celé odstranit.   Ukrojte si tenký plátek česneku a přiložte ho přímo na znaménko. Zalepte ho náplastí a nechejte ho působit. Tento proces opakujte dvakrát denně dva až sedm dnů, nebo dokud se znaménka nezbavíte. Můžete si také nadrtit stroužek česneku na pastu a nanášet si tuto pastu přímo na znaménko. Potom si znaménko zalepte náplastí a nechejte česnek působit přes noc. Ráno si pastu smyjte a tento postup opakujte až týden v kuse. Některé druhy ovocných a zeleninových šťáv vám mohou pomoci odstranit znaménka.  Většinou jde o kyselé nebo stahující látky, které napadají buňky znaménka a způsobují jeho zesvětlení, nebo dokonce odpadnutí.  Nanášejte si na znaménko třikrát denně tři týdny v kuse jablečnou šťávu. Nanášejte si na znaménko dvakrát až čtyřikrát denně po čtyři týdny šťávu z cibule. Po 40 minutách ji smyjte. Naneste si na znaménko šťávu z ananasu a nechejte ji působit přes noc. Můžete si na znaménko také přikládat malé kousky čerstvého ananasu. Tuto metodu používejte vždy večer zhruba dva týdny v kuse. Nadrťte si listy koriandru tak, aby pustily šťávu a tuto šťávu si nanášejte přímo na znaménko. Nechejte ji uschnout a potom ji smyjte. Tento postup opakujte jednou denně zhruba dva týdny v kuse. Smíchejte si orestované granátové jablko se šťávou z limetky a vytvořte pastu. Tuto pastu si nanášejte na znaménko vždy večer, zalepte ho náplastí a ráno ji smyjte. Tento postup opakujte maximálně týden v kuse. Smíchejte si špetku jedlé sody s několika kapkami ricinového oleje a vytvořte pastu. Nanášejte si tuto pastu na znaménko vždy před spaním a potom si ho zalepte náplastí. Ráno si uschlou pastu ze znaménka smyjte.  Tento postup opakujte zhruba týden v kuse, nebo dokud se znaménka nezbavíte. Přepulte si kořen pampelišky a vymačkejte si z něj mléčnou šťávu. Tuto šťávu si nanášejte přímo na znaménko a nechejte ji působit 30 minut. Potom ji smyjte čistou vodou. Šťávu z pampelišky můžete používat týden v kuse.  Neexistují žádné vědecké důkazy, které by podporovaly tuto metodu, ale někteří lidé věří, že mléčná tekutina z pampelišky může zesvětlit znaménka tak, že téměř nebudou vidět. Smíchejte si olej ze lněných semen s medem a postupně přidávejte drcená lněná semena, abyste vytvořili pastu. Tuto pastu si nanášejte přímo na znaménko a nechejte ji působit zhruba hodinu. Opakujte tento postup každý den týden v kuse.  Neexistují sice žádné vědecké důkazy pro tuto metodu, ale lněná semena patří mezi populární domácí metody léčby mnoha kožních onemocnění. Jablečný ocet je velmi jemná přírodní kyselina. Stejně jako kyseliny na předpis i ocet postupně vypaluje buňky znaménka, dokud znaménko nezemře a nezmizí.   Omývejte si znaménko 15-20 minut teplou vodou, abyste ho změkčili. Namočte si vatový tamponek do jablečného octa a přiložte si ho na 10-15 minut na znaménko. Smyjte si ocet čistou vodou a osušte si pleť. Opakujte tento postup až čtyřikrát denně týden v kuse. Znaménko se většinou zbarví do černa a stane se z něj strup. Tento strup potom odpadne a pleť zůstane čistá. Někteří lidé věří, že jód dokáže zničit buňky znaménka a odstranit znaménko pomocí jemné přírodní chemické reakce.   Naneste si večer přímo na znaménko trochu jódu a  zalepte ho náplastí. Ráno si jód z pleti smyjte. Tento postup opakujte dva nebo tři dny. Znaménko by během této doby mělo zmizet. Vylouhujte si extrakt z klejichy v teplé vodě alespoň 10 minut a potom si tento „čaj“ nanášejte na znaménko a nechejte ho působit přes noc. Ráno si obličej důkladně umyjte.  Tuto metodu používejte každý večer týden v kuse. Vatovou tyčinkou si nanášejte gel z aloe vera přímo na znaménko, zalepte ho náplastí a nechejte ho působit alespoň tři hodiny, aby se gel dostal hluboko do pleti. Potom znaménko zalepte čistou náplastí.  Opakujte tento postup jednou denně několik týdnů v kuse. Teoreticky byste se měli znaménka zbavit.

english_section_name: Applying Unverified Home Remedies


summary: Vyberte sestavu reproduktorů. Najděte na počítači konektory pro reproduktory. Zorientujte se v barevném značení. Rozmístěte své reproduktory. Propojte satelity a středový reproduktor k subwooferu (pokud je to vyžadováno). Připojte reproduktory k příslušným jackům. Otestujte reproduktory.

document: Můžete mít jediný reproduktor, dva satelity, subwoofer se dvěma reproduktory, nebo plně prostorovou sestavu. Sety reproduktorů k počítači obvykle nejsou tak rozsáhlé jako sety domácích kin, plná sestava prostorových reproduktorů však stále může být docela početná. Většina počítačů má reproduktorové konektory (jacky) na panelu základní desky zezadu skříně. Používáte-li notebook, může pro vás být jediným reproduktorovým konektorem sluchátkový jack, nebo může být váš notebook na zadní hraně vybaven dalšími konektory. Přesné umístění konektorů se liší počítač od počítače. Máte-li s jejich nalezením problémy, nahlédněte do návodu k PC.  Máte-li starší počítač, budete možná muset pro připojení reproduktorů nainstalovat zvukovou kartu. U většiny pár let starých PC to však nebude nutné. Téměř všechny konektory počítačových reproduktorů jsou barevně označené. Barvy vám pomohou určit, co kam zapojit, a u spousty reproduktorů také odpovídají barvy jacků barvám kabelových konektorů.  růžová – mikrofon zelená – přední reproduktory nebo sluchátka černá – zadní reproduktory stříbrná – prostorové (postranní) reproduktory oranžová – středový reproduktor (centr) nebo subwoofer Ujistěte se, že víte, který kabel je pravý, a který levý kanál. Pokud sestavujete prostorový set reproduktorů, umístěte prostorové reproduktory vedle židle a za židli tak, aby na ni mířily. Umisťujete-li jen dva reproduktory, slušné kvality zvuku dosáhnete, když je postavíte po stranách monitoru a namíříte je na sebe. Různé modely reproduktorů se propojují rozdílně. Někdy je třeba připojit satelity k subwooferu, který se následně připojí k počítači. Jindy se pak každý set reproduktorů připojuje k počítači samostatně. Spárujte kabelové konektory s jacky v počítači tak, aby si barevně odpovídaly. Pokud budete mít k zapojení málo místa, můžete kabelové konektory různě natočit. Zapněte reproduktory (pokud mají vypínač) a následně je pomocí vestavěného ovladače hlasitosti zcela ztlumte. V počítači pusťte hudbu nebo video a pomalu začněte přidávat na hlasitosti, dokud nedosáhnete úrovně, kdy reproduktory pohodlně slyšíte. Jakmile ověříte, že reproduktory fungují, najděte si na internetu kanálový test, který vám pomůže zjistit, zda jsou reproduktory správně rozmístěné.

english_section_name: Installing Computer Speakers

summary: Rozmístěte reproduktory. Receiver (přijímač) postavte poblíž televize. Natáhněte kabely z reproduktorů do receiveru. Připojte reproduktory k receiveru. Propojte receiver s TV. Připojte k receiveru či televizi zbytek zařízení. Otestujte a zkalibrujte své reproduktory.

document: Rozmístění reprobeden má na kvalitu zvuku domácího kina velký vliv a měli byste jej provést dřív, než začnete rozměřovat kabely. Umístění reproduktorů je silně ovlivněno pozicí primárního místa, odkud budete domácí kino sledovat. Tím pak je obvykle váš největší gauč nebo pohovka. Vaše reproduktory budou nejlépe fungovat, když budou namířeny na toto místo. Níže najdete několik tipů na rozmístění jednotlivých reproduktorů:   Subwoofer – Zvuk subwooferu je všesměrový, což znamená, že jej není třeba mířit určitým směrem. Dobrého zvuku subwooferu můžete docílit z většiny míst vašeho obývacího pokoje, snažte se však neumisťovat jej blízko zdí a rohů. Obvykle je nejsnazší postavit subwoofer poblíž zábavního centra, což vám usnadní zapojování. Přední reproduktory – Přední reproduktory umístěte po stranách televize. Obvykle se staví do vzdálenosti 90 – 100 cm od hrany televize po reproduktor. Natočte oba reproduktory tak, aby mířily na střed místa, odkud je budete chtít poslouchat. Optimální kvality zvuku dosáhnete vyvýšením reproduktorů tak, aby se nacházely v úrovni vašich uší, když sedíte. Středový reproduktor/center – Středový reproduktor překlenuje mezeru mezi předními reproduktory. Umístěte jej buď nad, pod, nebo před televizi. Uložení centru za televizi bude mít za následek zatlumený zvuk. Prostorové/postranní reproduktory – Tyto reproduktory byste měli umístit přímo po stranách místa poslechu, ve výšce uší a tak, aby mířily směrem k posluchači. Zadní reproduktory – Umístěte je za poslechové místo a nasměrujte je na střed gauče. Stejně jako ostatní reproduktory, i zadní bedny by měly být pro dosažení nejlepšího zvuku ve výšce uší. Můžete jej dát do zábavního centra pod, nebo i vedle TV – pokud je v pohodlném dosahu kabelů z televize, nehraje umístění receiveru roli. Ověřte, že má receiver na všech stranách dostatek prostoru pro cirkulaci vzduchu. Jakmile máte rozmístěny všechny reproduktory a správně nastavený receiver, můžete začít pokládat kompletní kabeláž k bednám. Vždy si nechte na obou koncích kabelu rezervu, abyste s reproduktory mohli hýbat a dolaďovat jejich pozici.   U reproduktorů stojících na zemi můžete skrýt signálový kabel pod podlahovými lištami nebo pod kobercem. V cestě kabelu podél zdi se však samozřejmě nesmí nenacházet dveře ani vestavěné skříně. K reproduktorům připevněným u stropu budete muset kabel buďto protáhnout dírou ve stropě, nebo můžete do stropu zapustit samotné reproduktory. Tím však můžete porušit izolaci ve stropě a navíc se vám bude obtížně zaměřovat akustický kužel reproduktoru. Když máte kabely roztažené, můžete začít vše propojovat. Některé reproduktory mají kabel pevně připojený, k jiným jej budete muset napojit sami. Pokud budete kabely připojovat sami, může se vám k jejich odizolování hodit nůž na kabely.   Zapojte signálové kabely do terminálů na zadní straně reprobeden. Dávejte si přitom dobrý pozor na polaritu svorek (+ či -). Většina kabelů k reproduktorům je barevně označena, černá představuje kladný pól (+) a bílá záporný pól (-). Kabely s čirou izolací pak mají kladný vodič (+) měděný a záporný vodič (-) stříbrně zbarvený. Holý kabel možná budete muset zapojit také do zadního panelu receiveru. Dvakrát si ověřte, že každý reproduktor zapojujete do správného výstupu na receiveru. Abyste dostali zvuk z televize do receiveru, budete je muset vzájemně propojit. Nejjednodušším způsobem je obvykle kabel HDMI, přesto se v mnoha sestavách využívá pro přenos zvuku do receiveru optický kabel. Zařízení jako jsou DVD a Blu-ray přehrávače či satelitní a kabelové přijímače můžete připojit jak k televizi, tak k receiveru. Záleží na tom, kudy posíláte váš zvukový signál. Přesné instrukce najdete v dokumentaci svých přístrojů. Nyní, když máte vše zapojeno, je na čase to otestovat! Mnoho receiverů i TV nabízí možnost provedení zvukových testů, některé moderní receivery jsou vybaveny i nástroji pro automatickou kalibraci. Experimentujte s filmy a hudbou a laďte úrovně jednotlivých kanálů, dokud se vám nepodaří najít vyhovující zvukový projev.

english_section_name: Installing Home Theater Speakers

summary: Zjistěte, jaké reproduktory vaše autorádio podporuje. Ověřte si, že budou reproduktory pasovat. Dejte si dohromady sadu nářadí. Odpojte baterii. Přečtěte si přiložené návody. Odstraňte mřížky reproduktorů. Vyjměte staré reproduktory. Vyřežte díry, je-li třeba. Připojte nové reproduktory. Otestujte reproduktor. Namontujte reproduktor.

document: Reproduktory z rádia odebírají energii a některá autorádia nemusejí velký dodatečný odběr zvládnout. Vždy si nejdříve projděte manuál k autorádiu. Obzvláště pak, pokud zvyšujete počet reproduktorů, nebo nahrazujete ty stávající výkonnějšími modely. Některé reproduktory jsou navrženy tak, aby zapadly do stávajících umístění, zatímco jiné budou vyžadovat jisté úpravy (např. vyřezání panelů, instalaci montážních držáků). Při výběru reproduktorů tohle všechno zvažte. Konkrétní potřebné nářadí se liší dle typu auta, velkou roli hraje také umístění reproduktorů, které budete montovat. Obecně se však dá říci, že budete nejspíše potřebovat následující nářadí:   sadu různých šroubováků: plochý, Phillips, zahnutý atd. šroubovák s hlavami Torx vrtáky a bity inbusové klíče kleště na stříhání a obnažování drátu pájku krimpovací kleště nástroj na demontáž plastů elektrikářskou pásku Vždy, než začnete pracovat s jakoukoliv elektronikou auta, doporučujeme odpojit napájení. Najděte autobaterii a matkový klíč, který sedí na matce oka na kontaktech autobaterie. Odpojte záporný (černý) kontakt a dejte kabel opatrně stranou. Existuje příliš mnoho způsobů zapojení na to, abychom je mohli v tomto návodu efektivně pokrýt. Konkrétní instrukce k vašim reproduktorům hledejte v jejich dokumentaci, nebo na stránkách výrobce. Pokyny výrobce vždy respektujte. Mohou být přišroubované, obvykle je však lze vypáčit. Pokud demontujete mřížky na palubní desce pod čelním sklem, může se vám hodit zahnutý šroubovák. Obvykle jsou přišroubovány k panelu, proto vyšroubujte všechny šrouby dříve, než se budete reproduktor pokoušet vytáhnout. Dávejte si pozor, abyste nevytrhli koncovku kabeláže, které je na reproduktoru obvykle připevněná. Reproduktory mohou být k pouzdru přilepeny, takže je možná budete muset odtrhnout. Poté, co jej vytáhnete z panelu, odpojte od reproduktoru kabelovou koncovku. K této koncovce budete připojovat nový reproduktor. Pokud jsou kabely bez objímky, budete je muset ustřihnout. Stává se, že nově instalované reproduktory přesně nepadnou do stávajících pouzder. Dojde-li k tomu, vytvořte reproduktoru potřebné místo s použitím vrtáku. Ujistěte se, že jste správně změřili nový reproduktor a zaznačili velikost pouzdra, abyste nevyřezali příliš velkou díru. Do většiny reproduktorů stačí jednoduše zacvaknout stávající koncovku. Pokud koncovku nemáte, budete muset původní dráty k novému reproduktoru připájet. Zkontrolujte, zda jste správně připojili kladný a záporný pól. Kladný pól na zadní straně reproduktoru je obvykle větší než ten záporný.  Nesnažte se k uchycení drátů používat elektrikářskou pásku, protože se po čase s největší pravděpodobností uvolní a bude způsobovat nekvalitní kontakt. Než reproduktor připevníte na místo, zapojte autobaterii a otestujte ho. Zkontrolujte, že se reproduktor při vyšších hlasitostech viditelně pohybuje, a že zvuk z něj vycházející není zkreslený. Ujistěte se také, že je reproduktor správně zapojený, než jeho montáž dokončíte. Po kontrole správné funkce reproduktoru jej připevněte pomocí dodaných držáků a šroubů. Připevnění můžete zlepšit také použitím lepidla. Zkontrolujte, zda reproduktor pevně drží na svém místě, nechrastí a nevytváří nepřiměřený hluk.

english_section_name: Installing Car Speakers


summary: Nastavte si možnost plateb online. Zažádejte si o elektronické výpisy. Vyplňujte daňové přiznání online. Požádejte o elektronické zasílání výplatních pásek.

document: Plaťte za pojištění, elektřinu a další věci pouze přes internet. Online platby jsou snadné, zdarma a rychlejší, než platby pomocí složenek. Založte si internetové bankovnictví a zažádejte si o zavedení elektronických plateb.  Můžete platit všechny své účty zvlášť, nebo si můžete nastavit pravidelné trvalé příkazy, které peníze odešlou z vašeho účtu za vás. Pokud víte, že budete provádět některé platby pravidelně každý měsíc, nastavte si trvalé příkazy a nebudete se muset o nic starat. Všechny společnosti, u kterých máte účty nebo služby požádejte, aby vám posílaly elektronické výpisy namísto těch papírových. Pokud platíte online, není nutné, abyste dostávali připomínky poštou. Jednoduše přejděte na online komunikaci.  Některé služby vám budou posílat emaily, aby vám připomněly důležité platby, nebo vás informovaly o změnách na vašem účtu. Tisknutí formulářů daňového přiznání je zbytečným plýtváním papírem. Místo toho, abyste posílali daňové přiznání poštou, si pořiďte program na jeho vyplňování online. Budete si za tento program muset zaplatit, ale většinou nejde o velké částky. Je to jednoduché, rychlé a výhodné. Pokud v práci dostáváte stále papírové výplatnice, požádejte o jejich elektronickou verzi. Nemá smysl dávat zaměstnancům každý měsíc papírové výplatnice, když je možné je zasílat emailem.

english_section_name: Paying Bills Online

summary: Kupte si kvalitní skener. Uložte si dokumenty v PDF. Mějte ve svých dokumentech pořádek. Dělejte si zálohy. Důležité dokumenty ukládejte na externí disk nebo flash disk, který nebudete mít připojen k počítači. Ukládejte si soubory na cloud.

document: Když si budete archivovat všechny dokumenty digitálně, nebudete muset doma schovávat spoustu papírů a budete mít jistotu, že o tyto soubory nepřijdete.   Nové značky skenerů Doxie a Neat jsou určeny speciálně k archivování dokumentů. Snadno se ovládají a pokud skener ještě nevlastníte, jsou rozhodně dobrou volbou. Postačí vám ale jakýkoli skener. Skenujte dokumenty tak, abyste neměli příliš velké soubory, ale abyste je mohli kdykoli znovu vytisknout. Většinou postačí kvalita 300dpi (pokud nejde o fotky). Skenujte dokumenty černobíle, abyste neměli soubory příliš velké. Po naskenování dokumentů si je nemusíte tisknout. Jednoduše si je uložte jako PDF soubory, které nelze upravovat. Označte si je názvy a bezpečně si je uložte do počítače. Označte si složky s dokumenty názvy a uspořádejte si je tak, abyste v nich měli pořádek a snadno je v případě potřeby našli.   Každý sken si pojmenujte tak, jak vám to bude dávat smysl, například „platba hypotéky za červenec 08“ nebo „faktura za počítač“. Budete si díky tomu snadno moci vyhledat daný soubor. Pokud je to nutné, použijte databázový program, který vám umožní si skeny seřadit. Doxo, FileThis, nebo Neat jsou vhodné alternativy. Kupte si kvalitní externí disk a ukládejte si na něho kopie všech svých důležitých dokumentů, abyste o ně nepřišli. Ukládejte si všechna důležitá data a pravidelně zálohy aktualizujte. Měli byste mít několik kopií každého důležitého dokumentu. Nebudete se muset bát, že vám data někdo ukradne. Žádný hacker se nedostane k zařízení, které není připojené k počítači. Když budete mít své soubory uložené na vzdáleném hard disku, nebudete se muset bát, že se data poškodí, nebo je někdo ukradne. Ukládejte si tedy citlivé informace na cloud a budete k nim mít vždy přístup.

english_section_name: Archiving Important Documents Digitally


summary: Udělejte si hrubý model sochy. Vysochejte základní verzi sochy. Použijte tečkovací strojek. Vysochejte detaily. Vyhlaďte povrch sochy smirkovým papírem. Hotovo!

document: Z hlíny, vosku nebo čehokoliv jiného vyrobte model vaší sochy. Na jeho základě určete rozměry vaší výsledné sochy. Na základě rozměrů z modelu označte kámen nebo dřevo v místech, kde budete muset řezat nebo sochat. Například, pokud víte, že vaše socha nebude vyšší 14 cm, tak můžete uřezat veškerý materiál nad 15 cm. Pro jistotu si však ponechejte trochu materiálu navíc, ale přesto vysochejte sochu v jejím základním tvaru. Použití tečkovacího strojku nebo jiného měřicí zařízení vám umožní přenést rozměry z modelu sochy a provést správné umístění jednotlivých bodů na finálním materiálu. Použijte nástroje, které jsou vhodné na daný materiál a odebírejte materiál navíc a zároveň zahlazujte body, které zanechal tečkovací strojek. Používejte postupně jemný smirkový papír a vyhlaďte jím sochu podle svých představ. Přidejte jakékoliv detaily navíc a mějte radost ze své sochy.

english_section_name: Reduction Sculpture

summary: Udělejte si návrh sochy. Vyrobte si podstavec. Vyrobte si armaturu. Vyrobte základní model. Začněte u větších tvarů a postupně se dostávejte k menším. Přidávejte detaily. Upravte vzhled a texturu povrchu. Dokončete sochu. Namalujte sochu. Míchejte nejrůznější materiály.

document: Vždy si sochu nejprve načrtněte. Nemusí to být skvělá kresba, ale mělo by vám to pomoci si lépe představit, jak socha bude vypadat a fungovat. Nakreslete si sochu z několika úhlů. Může být vhodné sochu nakreslit i v detailnější kresbě, která vám pomůže ujasnit si problematické části sochy. Pokud má mít vaše socha podstavec, tak je vhodné si jej nejprve vyrobit, takže budete moct vytvářet sochu přímo na něm. Pokud přidáte podstavec k soše později, tak je možné, že se k ní nebude rozměrově hodit. Podstavec můžete vyrobit ze dřeva, kovu, kamene nebo jakéhokoliv jiného materiálu. „Armatura“ je slovo, které znamená „podpěrná vnitřní kostra nebo konstrukce“. Stejně jako kostra, armatura drží všechny části sochy pohromadě. Ne všechny části sochy nutně potřebují armaturu, ale většinou je důležitá pro ruce nebo nohy, které je velmi jednoduché zlomit.  Armatura se dá vyrobit z tenkého nebo tlustého drátu, trubek, tyček nebo čehokoliv jiného. Obvykle je potřeba začít s „páteří“ dané sochy a rozvětvit ji do jednotlivých „údů“. Pro promyšlení armatury je vhodné si vytvořit nějaké črty a kresby – nejlepší jsou kresby, které jsou v tom správném měřítku. Zakotvěte armaturu na nebo v podstavci předtím, než začnete pracovat na soše samotné. Podle toho s jakým materiálem pracujete se rozhodněte, zda chcete vytvořit podkladovou vrstvu sochy z jiného materiálu nebo ne. Nejběžněji se používá polymerový jíl. Podkladová vrstva pomůže zredukovat nejen váhu sochy, ale i výdaje za potřebný materiál, takže je dobré zvážit její použití.  Běžnými materiály jsou noviny, cín nebo hliníkové fólie, malířské pásky nebo lepenka. Volně stáhněte nebo spojte páskou materiál na vyplnění armatury a vytvarujte jej do základní formy vaší sochy. Je dobré si nechat prostor na práci s konečným sochařským materiálem, takže to nepřežeňte. Začněte přidávat materiál a začněte s tvorbou těch největších částí („velké svalové skupiny“) a postupně se dostávejte k těm nejmenším částem („malé svalové skupiny“). Pracujte od největších detailů po nejmenší. Přidávejte nebo odebírejte materiál podle potřeby, ale snažte se neubrat příliš mnoho materiálu, jelikož by mohlo být obtížné jej znovu na sochu přidat. Jakmile socha získá základní formu, začněte s vytvářením jemných detailů. Jedná se, například, o: vlasy, oči, obrysy a křivky svalů a prsty na rukou a na nohou. Snažte se přidat tolik detailů, dokud socha nezíská svoji výslednou podobu. Posledním krokem je práce na vzhledu povrchu sochy. V některých případech se jedná o naprosto nezbytný krok, díky kterému socha získá realističtější vzhled. Na úpravu textury sochy můžete použít nejrůznější modelovací nástroje nebo některé z nástrojů pro domácnost.  Co se týče nástrojů, tak obvykle platí, že čím menší je špička nástroje, tím jemnější je výsledný detail. Nástroje se smyčkou jsou vhodné na seškrabávání hlíny a nástroje s ostrou špičkou jsou vhodné v podstatě na vše, co se vám zlíbí. Pomůcky si dokonce můžete vyrobit z alobalu, černého pepře, zubních kartáčků, párátek, náhrdelníků, kuliček, hřebenů nebo jehliček a jehlic na pletení, nožů, atd. Sochu budete muset nechat péct nebo uschnout – záleží na tom, jaký materiál použijete. Postupujte podle pokynů od výrobce. Pokud chcete mít sochu malovanou, tak ji namalujte až po jejím uschnutí. Je pravděpodobné, že budete potřebovat speciální barvy (záleží na materiálu, s kterým pracujete). Například, na polymerový jíl je vhodné použít emailové barvy. Používáním nejrůznějších materiálů na jednu sochu můžete vytvořit velmi zajímavou sochu, která bude působit realističtěji nebo mít zajímavou barvu či texturu. Zkuste použít materiály, jako jsou hadry (pro efekt „oblečení“) nebo chlupy (pro efekt „vlasů“).

english_section_name: Adding-On Sculpture


summary: Pro zmírnění tělesné alergické reakce na štípnutí užívejte antihistaminika. Zkuste hydrokortizonovou mast. Aplikujte kalamínový přípravek. Je-li to nutné, využijte léky proti bolesti.

document: Při kousnutí vám komár předá do krve malé množství svých slin. Sliny obsahují antikoagulanty, které brání krvi ve srážlivosti, aby ji mohl komár pohodlně pít. Svědění je autoimunitní reakcí vašeho těla na působení antikoagulantů.  Do štípance vetřete antihistaminickou mast a držte se přitom instrukcí od výrobce. Ústně podávané antihistaminikum Zyrtec pomáhá prokazatelně zabraňovat svědění komářích štípanců. Vetřete ji do svědící, zarudlé a oteklé kůže. Po několika minutách byste měli pocítit úlevu.  1% hydrokortizonové masti a krémy můžete zakoupit bez lékařského předpisu. Jelikož se jedná o steroidový přípravek, měli byste si před jeho aplikací na dětskou pokožku promluvit s lékařem. Přípravek tohoto typu vytáhne tekutinu nahromaděnou v okolí štípance a zmírní otok. Podle potřeby přípravek znovu aplikujte, ale nemělo by to být časteji, než je doporučeno výrobcem. Kalamín (oxid zinečnatý) štípanec vysuší, včetně chemikálií v komářích slinách, které způsobují svědění. Léky proti bolesti jsou v případě komářího štípnutí obecně zbytečné. Ovšem pokud si štípanec rozškrábete do krve, může vás to začít velice nepříjemně bolet.  Pokud k tomu u vás dojde, k úlevě od bolesti byste si měli vystačit s povrchovou znecitlivující mastí. Dobrý je třeba Lidocain Gel.  Jestliže vás bolest nepřejde ani po aplikaci masti, můžete si vzít tabletku nějakého léku proti bolesti, například paracetamolu nebo ibuprofenu. Jelikož je ale bolest nestandardním projevem komářího štípnutí, měli byste ho raději ukázat lékaři a nechat se vyšetřit.

english_section_name: Using Over The Counter Medications

summary: Pokud po štípnutí komárem onemocníte, vyhledejte lékařskou pomoc. Pokud vás štípnul komár někde na cestách v zahraničí, svěřte se lékaři. Pokud se u vás vyvine systémová alergická reakce, zavolejte okamžitě lékaři. Dávejte pozor na bolestivé otoky.

document: Někteří komáři přenášejí vážné choroby a při štípnutí předávají virus nebo parazity do těla oběti skrze své sliny.  Pokud u vás dojde k některým z uvedených příznaků, navštivte lékaře:  Horečka Bolest hlavy Závratě Bolesti kloubů a svalů Zvracení Tím mu usnadníte diagnózu případného nakažení komárem přenosnou chorobou.   K nákaze malárií a žlutou zimnicí dochází zejména v tropických oblastech.  Viry encefalitidy a západonilské horečky přenášejí komáři ve Spojených státech amerických. Horečka dengue není sice běžná, ale může se vyskytovat na jihu Spojených států. U komářího štípnutí je to poměrně neobvyklé, ale pokud k tomu dojde, musíte okamžitě jednat. Symptomy zahrnují:  Obtíže s dýcháním, sípání Obtíže s polykáním Závratě Zvracení Zrychlená srdeční činnost Kopřivka nebo vyrážka, rozšiřující se z místa poštípání Svědění a otok štípnutí i jiných částí těla Lékař vám může předepsat ústně podávané glukokortikoidy, které zabrání velmi rozsáhlé alergické reakci. U některých lidí někdy dojde k alergické reakci na bílkoviny, obsažené v komářích slinách. Tato reakce způsobuje svědivé a bolestivé zarudnutí a otoky, známé jako "skeeter syndrom."  K projevu tohoto syndromu u vás dojde pravděpodobně pokud jste byli poštípáni několikrát a stali jste se citlivými na komáří sliny. Ke zjištění tohoto stavu neexistují žádné testy. Pokud si všimnete zarudlosti, svědění, bolesti a otoku, kontaktujte svého lékaře.

english_section_name: Knowing When to See a Doctor

summary: Aplikujte teplo. Štípnutí zamrazte sáčkem ledu. Na štípanec aplikujte aloe. Zkuste esenciální oleje. Aplikujte kyselé šťávy nebo ocet, které zabijí bakterie a zabrání infekci. Pro zmírnění svědění použijte tenderizér (změkčovač) masa v prášku. Zkuste med. Použijte pastu z jedlé sody nebo pastu na zuby, která dokáže za štípance vytáhnout tekutiny a toxiny, které se hromadí pod pokožkou a způsobují otok. Poštípané místo zvedněte nad úroveň srdce a zmírněte tak extrémní otok.

document: Aplikace tepla denaturuje bílkoviny v místě štípnutí, což zastaví šíření zánětu do dalších oblastí. To by vám mělo ulevit od svědění prakticky okamžitě.  Zahřejte lžíci v horké vodě. Voda by měla být velmi horká, ale ne tak, aby vás popálila. Vyboulenou stranu lžíce přiložte na štípanec a pomalu ji na něj přitlačte. Patnáct sekund ji nechte na místě a dejte tak teplu dostatek času pro rozložení zmíněných bílkovin. Jedna aplikace by měla být dostatečná pro úlevu od svědění. Buďte opatrní, abyste se nespálili. Pokud je lžíce nepříjemně horká, nechte ji trochu vychladnout. Chlad zmírní otok a otupí nervy.   Vhodné jsou sáčky s mrazenou zeleninou nebo speciální ledové polštářky. Použitou pomůcku nezapomeňte nejprve obalit v tenkém ručníku, aby chlad nepůsobil bezprostředně na vaši pokožku. Ledový polštářek nechte na kůži 15-20 minut a potom ho odstraňte, aby se vaše kůže opět zahřála. Pokud je štípnutí zapálené a svědící po všem tom škrábání, aloe ho ochladí a uklidní. Také má silné účinky pro podporu hojení. Navíc udrží vaši kůži řádně hydratovanou.  Pokud máte komerčně vyrobený aloe vera gel, naneste ho v hojném množství na štípanec a vetřete ho do něj. Pro nejlepší účinky použijte 100% gel z aloe vera. Také můžete použít gel z vlastní rostliny aloe. Rozřízněte jeden list a lepivý gel vetřete do kůže. Tato metoda nebyla sice vědecky testována, ale existují mnohá svědectví lidí, kteří tvrdí, že dokáže zabránit svědění.  Tea tree olej má antibakteriální účinky, které dokážou bránit infekcím, ulevovat od svědění, otoků a bolesti. Namíchejte si roztok z jedné části tea tree oleje a pěti částí vody. Malou kapku roztoku naneste na prst nebo vatový tampon a vetřete ho přímo do štípnutí. Vyzkoušejte i jiné oleje, například levandulový nebo kokosový. Oba příjemně voní a dokážou uklidnit štípnutí a jeho svědivé projevy. Štípnutí se pak rychleji zhojí.  Díky své vysoké kyselosti se hodí zejména citronová šťáva, limetová šťáva nebo jablečný ocet. Pro aplikaci šťávy nebo octa použijte vatový tampon a vetřete je přímo do štípance. Ten dokáže rozložit bílkoviny, které do rány vpustil komár společně se slinami a uleví tak od bolesti.  Malé množství tenderizéru smíchejte s troškou vody a míchejte, dokud se vše nerozpustí. Potom použijte sterilní vatový tampon a namočte ho ve směsi. Následně s ním potřete štípnutí i oblast okolo něj. Úleva by měla přijít do několika sekund. Med má protizánětlivé účinky a navíc má lepkavou konzistenci, což vás odradí od škrábání štípance.  Trochu medu naneste na štípnutí a nechte ho tam působit. Štípanec přelepte náplastí a zabraňte tak veškerým nečistotám, aby se lepily na med a vnikaly do rány. Zmírníte tím podráždění a podpoříte proces hojení.  Z jedlé sody a vody umíchejte hustou pastu. Začněte s poměrem 2:1  a podle potřeby přidávejte více jedlé sody, aby byla pasta vlhká, ale ne příliš řídká. Štědrou dávku pasty potom naneste přímo na štípanec a nechte ji zaschnout. Proces vysychání z něj vytáhne toxiny. Štípanec pokryjte pastou na zuby a stejně jako u pasty z jedlé sody ji nechte úplně zaschnout. Jakmile pasta zaschne, měla by se při dotyku začít šupit a odlupovat. Stahující účinky zubní pasty vytáhnou z pod kůže všechnu tekutinu. Pokud vás komár štípnul na paži nebo noze, zvedněte danou končetinu nad úroveň srdce a pomozte tak štípanec "vypustit". V této pozici vydržte zhruba 30 minut, aby měl otok čas opadnout.

english_section_name: Using Home Remedies

summary: Noste dlouhé kalhoty a oblečení s dlouhým rukávem a neodhalujte tak kůži potencionálnímu poštípání. Na odhalenou kůži a oblečení používejte repelent. Pokud nejsou v oknech sítě, pořiďte si moskytiéru nad postel. Na oblečení, povlečení a kempinkové vybavení použijte permethrin. V okolí domu nenechávejte otevřené bazény a jiné zdroje stojaté vody.

document: Budete pak pro komáry představovat mnohem méně atraktivní cíl. Ačkoli vás můžou poštípat i přes oblečení, celkový počet štípnutí omezíte. Nejúčinnější repelenty obsahují DEET (N,N-diethyl-meta-toluamid) a jsou široce dostupné.  Při aplikaci repelentu na obličej si zakryjte oči. Repelent proti komárům nevdechujte. Neaplikujte ho na otevřené rány. Způsobili byste si bodavou bolest. Pokud jste těhotná žena, konzultujte užití repelentů s lékařem. S lékařem svůj záměr konzultujte také v případě, chcete-li repelent použít na malých dětech. Pokud už repelent nepotřebujete, smyjte ho ze sebe ve sprše. DEET repelenty nepoužívejte pokud máte inzulínovou pumpu nebo podobně důležité plastové zařízení, které by se mohlo poškodit nebo roztavit. Zabráníte tomu, aby vás komáři poštípali během spánku. Moskytiéru zkontrolujte a opravte všechny případné trhliny. Nastrkejte ji pod matraci, abyste kolem postele nezanechali žádné otvory, kterými by se k vám mohli komáři a mouchy dostat. Tato ochrana by měla vydržet i několikanásobné vyprání. Pokud jste těhotná žena nebo se chystáte permethrin aplikovat na dětské oblečení, konzultujte svůj záměr s lékařem. Komáři se ve stojatých vodách totiž rozmnožují, takže pokud je nebudete kolem domu mít, populaci komárů snížíte. Také pravidelně měňte vodu v miskách svých domácích mazlíčků.

english_section_name: Avoiding Being Bitten Again


summary: Prádlo rozdělte jako vždy. Namočte prádlo do teplé vody s jedlou sodou. Vyperte prádlo v ruce, nebo znovu zapněte pračku. Pokud je to možné, pověste prádlo venku a nechte sušit.

document: Pamatujte, že musíte rozdělit světlé od tmavého a jemné od ostatních kousků. Tato metoda vám umožní použít vyšší teplotu vody, takže pokud některé vaše oděvy mohou být prány jen ve studené vodě, možná budete chtít použít jinou metodu, abyste odstranili z oděvů tělesný pach. Vložte ho umyvadla, kyblíku, dřezu nebo vany. Přidejte dostatek vody, aby bylo všechno prádlo ponořeno. Přisypte do umyvadla dva hrnky jedlé sody. Trochu vše promíchejte, aby se soda ve vodě rozpustila. Nechte působit alespoň několik hodin, pokud to nejde přes noc. Prádlo můžete odmočit i v pračce. Vložte prádlo do pračky a zapněte ji, tak že se buben začne napouštět vodou. Jakmile je buben plný, přidejte 2 hrnky sody a zastavte pračku. Potom nechte prádlo ve vodě se sodou několik hodin. Je nezbytné jedlou sodu z prádla po odmočení vymýt. Pokud jej perete v ruce, použijte normální množství prostředku. Abyste se zbavili veškerého mýdla a sody, možná budete muset vyměnit vodu několikrát. Pokud jste zvolili praní v pračce, jen ji znovu zapněte a přidejte prací prostředek jako obvykle. Tuto metodu můžete vyzkoušet také s octem. Přidejte do prádla hrnek octa a nechte několik hodin namočené, avšak po odmočení oblečení v octové vodě budete muset pro praní použít prostředek bez bělidel. Spojení bělidla a octa by vytvořilo toxické výpary, které jsou zdraví nebezpečné. Pokud to možné není, zvažte možnost položit oděvy na suchý ručník. Prádlo vyždímejte tak, aby z něj nekapala voda a rozložte na ručník. Nechte ho sušit po 24-48 hodin. Věšení nebo sušení prádla na ručníku vám pomůže nejen ušetřit za energie ale také samotné prádlo. Pokud jste z něj neodstranily veškerý tělesný zápach, sušičky mají tendenci pachy uzamknout v oblečení.

english_section_name: Soaking Your Clothes

summary: Zjistěte, odkud zápach na vašem oblečení pochází. Nastříkejte na zapáchající místa vodku. Nechte místo uschnout než si oblečení znovu obléknete.

document: Tato metoda odstraňování tělesného zápachu je založen na lokálním odstraňování, kdy se soustředíte na konkrétní místo. Ve většině případů pach vychází z podpažní oblasti triček nebo rozkroku kalhot. Jednoduše nalijte nezředěnou vodku do lahve s rozprašovačem a nastříkejte přímo na postižená místa.  Lehký postřik nebude dostačující, musíte nechat oblast úplně nasáknout.   Toto je obzvláště dobrý způsob jak se zbavit pachu na oblečení, které je práno výhradně v čistírně. Ne vždy máte čas oblečení odnést do čistírny a také to může být celkem nákladné. Postřik míst vám umožní prát vaše krásné šaty méně často. Lze také použít izopropylalkohol, ocet nebo peroxid vodíku, ale vodka se používá pro odstranění různých zápachů z tkanin.  Je bez zápachu a z oblečení se odpařuje rychle, tudíž nebudete muset prádlo nezbytně prát po jejím použití, jako byste pravděpodobně museli při použití octa. Jakmile uschne, zápach by měl být pryč. Pokud není zcela pryč, zkuste oblast znovu namočit ve vodce. Abyste se zbavili velmi silného zápachu, může to vyžadovat i několik opakování.

english_section_name: Treating Odors Without Laundering

summary: Zjistěte, odkud pach z oblečení pochází. Použijte prostředek na lokální ošetření zapáchající oblasti. Perte jako obvykle. Pokud je to možné, pověste oděvy ven a nechte schnout, nebo položte na ručník.

document: Tato metoda odstraňování tělesného zápachu je založena na lokálním odstraňování, kdy se soustředíte na konkrétní místo. Ve většině případů pach vychází z podpažní oblasti triček nebo rozkroku kalhot. Existuje mnoho komerčních produktů, které můžete koupit v obchodě, ale stejně dobře může fungovat i trocha vašeho pracího prostředku.   Také můžete vyzkoušet pastu z jedlé sody a vody. Udělejte směs hustou, ale ne tak hustou aby nešla rozetřít. Naneste pastu na místo, odkud zápach nejvíc čpí. Někteří radí rozdrtit vnitřek aspirinu a vetřít ho do místa zápachu.  Kyselina salicylová v aspirinu by měla napomoci zápach odstranit. Pamatujte na rozdělení prádla dle barev a typu látky. Cyklus s teplejší vodou pravděpodobně pomůže efektivněji pachy odstranit, ale vždy pamatujte na postup dle pokynů na cedulce oblečení. Jestli si nejste jisti odstraněním zápachu, pokuste se nepoužívat sušičku. Sušičky totiž mohou zápach uzamknout, což ještě ztíží odstraňování zápachu při dalším praní.

english_section_name: Pre-Treating Your Clothes


summary: Kdy není dobré kýchání zastavovat. Kýchejte zdravě. Kýchejte zdvořile. Kýchejte bezpečně.

document: Kýchnutí je pro tělo velmi důležité. Běžná rychlost vzduchu při kýchnutí je až 120 km/h,   , což je taková rychlost, že by vám to mohlo způsobit zranění. Proto byste se neměli nikdy snažit zastavit kýchnutí, které už se blíží. Rozhodně byste si neměli držet nos během samotného kýchnutí, tím byste se mohli zranit. Síla a rychlost průměrného kýchnutí by mohla způsobit ohluchnutí a poškodit cévy v hlavě. Nikdy nezastavujte kýchnutí, které už se dere ven. Pokud jste ve společnosti, riskujete přenos škodlivých bakterií na ostatní lidi. Kýchnutí se může dostat až dva metry od vašeho nosu, takže dávejte pozor. Pokud můžete kýchejte do kapesníku a ten potom vyhoďte. Pokud nemáte kapesník, kýchněte si do rukávu. Pokud se nemůžete vyhnout kýchnutí do ruky, jděte si ji hned umýt. Rukama se neustále dotýkáte klik, různých věcí, svého obličeje a ostatních lidí. V případě, že nemáte tekoucí vodu k dispozici, mějte po ruce desinfekci. Když jste mezi lidmi, kýchnutím se jim rozhodně nezavděčíte. Šíříte tím bakterie a narušujete konverzaci, takže je nejlepší kýchat potichu a diskrétně.  Když si kýchnete do rukávu, nebude to tak slyšet. Pokud takovou možnost nemáte, vezměte si kapesník, předkloňte se a kýchněte si tak tiše, jak je to možné. Pokud máte zlomené žebro, kýchání vás bude hodně bolet. Snažte se vydechnout z plic co nejvíce vzduchu, abyste snížili tlak na žebra a omezili sílu kýchnutí.  Pokud máte nějakou bolest v břišní dutině, kýchání vás bude opravdu bolet. Řiďte se našimi doporučeními, ale hlavně se soustřeďte na výdech. Když nebudete mít v plicích tolik vzduchu, nebude vás to tolik bolet.

english_section_name: Having Good Sneeze Habits

summary: Vyhněte se neustálému kýchání. Kýchání způsobené sluncem. Připravte se. Vyhněte se alergenům.

document: Jde o lékařskou diagnózu, která vás nutí stále kýchat, protože máte plný žaludek. Stává se to většinou po velkém jídle. Jak se tomu tedy vyhnout? Jednoduše – nepřejídejte se.  Nyní víte, že se to stává, takže si dávejte pozor na to, kolik toho najednou sníte. Pokud kýcháte, když se podíváte do jasného světla, trpíte světelným kýchacím reflexem. Tento reflex má 18-35% populace a někdy se mu říká Autozomálně-dominantní helio-oftalmo syndrom. Je to dědičné a je možné to vyléčit pomocí antihistaminik.  Jinak byste měli nosit sluneční brýle nebo šátek. Na jasném světle se nedívejte do zdroje a snažte se najít si nějaké tmavší místo. Dvojnásob to platí, pokud zrovna řídíte auto. Pokud se chystáte někam, kde je zvýšené nebezpečí kýchání (například oblak pepře nebo pole plné pylu), připravte se na to. Jistě tím uděláte radost všem okolo.  Mějte po ruce kapesník – vysmrkání většinou kýchání zastaví. Naučte se zvlhčovat své nosní dutiny. Tím můžete kýchnutí zastavit ještě dříve, než se objeví. Není sice dobré vdechovat vodu, ale můžete si například namočit kapesník a otírat si s ním nosní dírky, nebo můžete vdechovat páru z ranního čaje. Pro ty, kteří trpí alergickými reakcemi, je kýchání spíše otázkou prostředí. Promluvte si se svým lékařem a buďte rozumní. Když se vyhnete místům, která jsou pro vás nebezpečná, můžete se kýchání úspěšně vyhnout.   Berte antihistaminika. Tím se zbavíte nejen kýchání, ale také kašle, rýmy a svědění. Benadryl většinou způsobuje ospalost, ale existují i jiné léky, které mají mnohem méně vedlejších účinků.   Zavírejte okna a dveře. To platí jak pro domov, tak pro auto. Čím méně alergenům se vystavíte, tím lépe. Co je venku, musí zůstat venku.   Pokud jste byli dlouho venku, dejte si sprchu a převlečte se. Je možné, že si s sebou alergeny nosíte domů.

english_section_name: Sneezing Less Often


summary: Snažte se být stále aktivní. Buďte společensky aktivní. Vyhýbejte se pokušení. Najděte si nového koníčka.

document: Pokud chcete přestat kouřit, musíte své tělo udržovat aktivní, abyste neměli čas myslet na to, že máte chuť na cigaretu. Když budete stále v pohybu, budete se cítit zdravěji a nahradíte kouření jinými činnostmi. Zkuste například tyto tipy:   Pijte hodně vody, čaje, šťávy a dalších nápojů. Žvýkejte žvýkačky a cucejte mentolové bonbony, abyste měli stále zaneprázdněná ústa. Mějte zaneprázdněné ruce. Mačkejte si antistresový balonek, kreslete si, hrajte si s telefonem, nebo dělejte cokoli jiného, co vám zabrání v kouření. Zacvičte si. Pokud pravidelně necvičíte, měli byste začít. Když budete cvičit jen 30 minut denně, budete se cítit mnohem zdravěji a uvolněněji. Choďte na procházky. Tento tip se vám bude hodit zejména když budete mít chuť na cigaretu. Pokud se snažíte přestat kouřit, neměli byste sedět sami doma. Využijte této příležitosti a travte více času s přáteli a s rodinou. Nejenom že nebudete myslet na kouření, ale budete šťastnější.   Přijímejte pozvánky na různé akce. Navštěvujte různé události – i ty, kterým jste se v minulosti vyhýbali. Pozvěte kamaráda na kávu, na procházku, nebo na drink. Udělejte si z nějakého známého bližšího přítele a dělejte spolu něco, co vás přivede na jiné myšlenky, než je kouření. Když budete trávit čas s rodinou a přáteli, buďte k nim otevření a řekněte jim, že se snažíte přestat. Uvidíte, že vás rádi podpoří. Věnujte se něčemu zábavnému a aktivnímu. Zajděte si na jógu, zatančit si, jeďte na výlet do hor, nebo si jděte zaplavat. Když budete trávit čas s ostatními lidmi, měli byste odolávat pokušení. Nechoďte na večírky, na kterých všichni kouří a netravte čas s přáteli, které kouří. Měli byste kvůli tomu chuť také začít kouřit. Najděte si nové způsoby, jak být společensky aktivní. Tento krok je velmi důležitý. Až zjistíte, které věci u vás vyvolávají chuť na cigaretu, musíte se jim snažit vyhnout, jinak pro vás bude téměř nemožné přestat kouřit. Zkuste tyto tipy:   Snažte se netrávit čas s kuřáky. Pokud je váš nejlepší kamarád kuřák, promluvte si s ním o tom a snažte se omezit čas, který s ním trávíte. Vyhýbejte se místům, kde jste si kupovali cigarety. Pokud nemůžete chodit do supermarketu nebo do večerky u vašeho domu, aniž byste si koupili cigarety, začněte chodit někam jinam. Vyhýbejte se situacím, ve kterých často kouříte. Pokud kouříte když čekáte na autobus, v určitých restauracích, nebo v určitých klubech, snažte se vyhýbat se těmto místům. Když si najdete novou „závislost“, budete schopni se přestat soustředit na kouření a budete svoji energii věnovat něčemu jinému. Zde jsou tipy na skvělé koníčky, kterým se můžete začít věnovat.   Dělejte něco rukama. Začněte psát básně nebo povídky, nebo začněte například malovat. Běhejte. Když si určíte nějaký cíl, například uběhnout 5km, budete se soustředit na svůj nový plán a nebudete mít čas myslet na kouření. Buďte dobrodružní. Zkuste jet na výlet do hor, nebo se jeďte projet na kole. Zkuste nějaký adrenalinový sport a uvidíte, že si na kouření ani nevzpomenete. Najděte si novou lásku k jídlu. Neměli byste se sice místo kouření začít přejídat, ale měli byste více oceňovat jídlo a například se naučit vařit. Brzy uvidíte, že všechno jídlo bez cigaret chutná mnohem lépe.

english_section_name: Leading a Busy and Active Life

summary: Uvědomte si výhody a nevýhody toho, když přestanete kouřit ze dne na den. Připravte si plán. Naučte se zvládat svůj stres.

document: Přestat kouřit ze dne na den a bez pomoci znamená nesnižovat postupně množství cigaret a nepoužívat ani nikotinové náplasti nebo žvýkačky. Vyžaduje to vytrvalost a nezávislost. Jen 3-10% lidí dokáže úspěšně přestat kouřit tímto způsobem, protože jde o skutečně drastickou životní změnu. Než se o to pokusíte, uvědomte si, jaké jsou výhody a nevýhody této metody.    Výhody:  Pokud potřebujete přestat kouřit proto, že máte nějaký vážný zdravotní problém spojený s kouřením, jde o nejrychlejší způsob, jak být zase co nejdříve zdravý a neničit si tělo i nadále. Budete mít také větší motivaci to dokázat. Bude to sice nepříjemnější, ale nebude to trvat tak dlouho. Místo abyste přestávali kouřit celé měsíce, nebo i rok s nikotinovými náplastmi a pomalu si odvykali, budete schopni svoji závislost překonat rychleji.    Nevýhody:  Je možné, že budete trpět intenzivními abstinenčními příznaky, jako je deprese, nespavost, podrážděnost a úzkost. S touto metodou budete mít menší šanci na úspěch, než s jinými metodami. Když budete mít plán, budete pevněji rozhodnutí, že chcete přestat kouřit a budete odhodlaní to dokázat. Můžete si vybrat například nějaký den a do kalendáře si značit každý den, během kterého jste nekouřili. Vyberte si k tomu dobu, která pro vás nebude nijak stresující, abyste se vyhnuli tomu, že budete mít brzy velkou chuť na cigaretu.   Zjistěte, co u vás vyvolává kouření. Zapište si všechny věci, které vás nutí kouřit více, ať už jde o pití whisky, navštěvování večírků, nebo dokonce poslouchání jazzu. Potom se zamyslete nad tím, jak se těmto věcem můžete vyhnout. Stále si připomínejte, proč chcete přestat. Až budete mít plán, říkejte si, že chcete přestat ze zdravotních důvodů a také kvůli své rodině a svým přátelům. Napište sami sobě motivační vzkaz a noste si ho v peněžence. Prvních několik dní bude nejhorších. Musíte s tím počítat. Odměňujte se za každých několik úspěšných dní, týdnů a měsíců. Veďte si deník a zapisujte si všechny své myšlenky a pocity. Každý den si do něho chvíli zapisujte, abyste měli užší kontakt se svou myslí a svým tělem. Když budete zvládat svůj stres, nebude pro vás takový problém přestat kouřit. Je možné, že kouření využíváte jako mechanismus k řešení stresu, takže je důležité najít si jiné metody, abyste odolali pokušení kouřit. Zde je několik skvělých způsobů, jak zvládat stres:   Přemýšlejte. Zapisujte si vše, co vám způsobuje stres a snažte se vymyslet způsoby, jak se těmto věcem vyhnout. Pokud je dokážete ze svého života vyřadit, bude pro vás mnohem snazší přestat kouřit. Dělejte relaxační činnosti. Zkuste meditaci, jógu, dlouhé procházky, nebo poslech relaxační hudby. Odpočívejte. Když budete každý den chodit spát i vstávat ve stejnou dobu, budete mít více energie a budete schopni snáze řešit stresující situace. Promluvte si o svých pocitech s nějakým kamarádem. Budete se cítit mnohem lépe, protože si nebudete připadat osamělí.

english_section_name: Staying Mentally Tough

summary: Když se vám stane, že si znovu zapálíte, zamyslete se nad tím. Vraťte se zpět ke svému plánu. Kdy je lepší zkusit jiné metody.

document: Ať už jste si dali jen jednu cigaretu na večírku, nebo jste během těžkého dne vykouřili celou krabičku, měli byste se sami sebe zeptat, proč se to stalo. Když zjistíte příčinu, budete vědět, čemu se máte v budoucnu vyhnout. Položte si následující otázky:   Stalo se vám to proto, že jste byli ve stresu? Pokud ano, měli byste se zamyslet nad tím, jak svůj stres omezit, nebo se stresujícím situacím vyhýbat. Pokud jste si například dali cigaretu proto, že jste měli těžký den v práci, snažte se vyřešit problémy, které v práci máte. Pokud se potřebujete nějak uvolnit, dejte si raději kousek čokolády, nebo si večer po práci pusťte svůj oblíbený film. Stalo se vám to proto, že jste se ocitli v situaci, ve které jste dříve běžně kouřili? Pokud jste si dali cigaretu na večírku vaší kamarádky, na kterých jste si vždy dávali cigarety na balkóně, měli byste se začít vyhýbat jejím večírkům, nebo se připravit na to, že budete potřebovat žvýkačku, něco na zub, nebo něco, čemu se budete moci ihned začít věnovat místo kouření. Jaké pocity jste měli těsně před tím, než jste si zakouřili? Zamyslete se nad nimi a v budoucnu s nimi budete schopni bojovat. Tento bod je velmi důležitý. To, že jste si dali cigaretu neznamená, že jste neuspěli a měli byste to vzdát. Nevyužívejte toho jako výmluvy k tomu, abyste mohli opět začít kouřit. To, že jste měli slabou chvilku přece neznamená, že jste slabý člověk a nemáte sílu na to s kouřením přestat.   Pokračujte v tom, co jste dělali předtím. Pokud už se vám nějakou dobu dařilo nekouřit, vaše tělo nebude po cigaretách toužit tak moc, jako dříve. Po recidivě si dávejte velký pozor. Alespoň týden po recidivě se snažte být opravdu aktivní, vyhýbejte se pokušení a řešte svůj stres. Není divu, že se tímto způsobem podaří přestat kouřit jen 3-10% lidem – je to opravdu těžké. Pokud se snažíte přestat kouřit už měsíce, ale nedaří se vám to, pravděpodobně to pro vás není ta nejlepší metoda. Můžete zkusit některou z těchto metod:   Behaviorální terapie. Terapeut vám pomůže zjistit, co u vás vyvolává chuť na cigaretu, podpoří vás a navrhne vám nejlepší způsob, jak přestat. Nikotinová terapie. Nikotinové náplasti, spreje a žvýkačky dodají vašemu tělu nikotin i bez tabáku. Tato metoda je vhodná pro postupné odvykání. Léky. Zeptejte se svého lékaře na léky, které vám pomohou přestat kouřit. Kombinace různých metod. Behaviorální terapie, nikotinová terapie nebo léky a podpora přátel a rodiny je nejlepší kombinací metod, která vám může pomoci přestat navždy.

english_section_name: Reacting Appropriately to a Relapse


summary: Před započetím odstraňte kovové předměty. Projevte celému procesu dostatečný respekt dodržením následujících pravidel. Pomodlete se nebo vzdejte díky. Sušené bylinky vložte do připravené nádoby nebo je smotejte do jednoho svazku. Zapalte bylinky tak, aby z nich vycházel kouř, ne oheň. Každého z účastníků očistěte. Projděte všechny místnosti v domě a kouř rozšiřujte do každého rohu. Celý proces zopakujte s jednou nebo více bylinkami (volitelně). Popel nechte vychladnout a potom ho vraťte zemi.

document: Každá kultura má pro správný proces vykuřování odlišná pravidla, ale obvykle se shodují v potřebě odstranit kovové šperky, opasky a další podobné věci. To může být vnímáno jako způsob, jak se spirituálně připravit , ale také může jít o symbol zbavení se cenného majetku.  Mnoho zkušených osob, které podobné ceremoniály často vedou, dovolují ostatním účastníkům nechat na ruce snubní prsteny a další předměty, nesoucí duchovní rozměr. Proto si je na sobě nechte klidně i vy během své vlastní ceremonie. Jak už jsme se zmínili, rituál vykuřování má mnoho různých podob a každá z nich ctí jiný způsob přípravy jednotlivých účastníků. Ve většině z nich se ovšem objevují shodné prvky, které uvádíme níže. Mnozí indiánští stařešinové sice na těchto pravidlech často tolik netrvají, ale přesto v rámci vyjádření úcty zvažte jejich dodržení:  Alespoň 24 hodin, nejlépe však několik dní, před započetím vykuřování nepijte alkohol a neužívejte žádné jiné drogy. Mohly by vás spirituálně oslabit. Menstruující a těhotné ženy jsou před začátkem často vykázány z domu, protože se věří, že jejich stav by mohl svou spirituální intezitou narušit ceremonii. Druhým důvodem může být potencionální oslabení žen vůči duchovním silám, které se během vykuřování objevují. Někdy jsou tyto ženy u ceremonie sice vítané, ale nejsou při ní osobně očištěné. Vy i každý z dalších účastníků byste měli k chystanému rituálu přistupovat s dobrými úmysly. Modlete se k stvořiteli, k duchům nebo k jakýmkoli jiným duchovním bytostem, které vyznáváte. Jestliže se nechcete modlit, proneste několik slov vděčnosti použitým rostlinám a zemi, která je vyprodukovala. V modlení můžete pokračovat i v průběhu obřadu, a to potichu nebo i nahlas. Mnoho lidí věří, že kouř dokáže nést vaše modlitby. Speciální vykuřovací svazek bylin se dá i pořídit, stejně jako další bylinky, které se používají pro různé jiné rituály. Pokud svazek nemáte a ani se vám ho nechce připravovat, vložte hrstku sušených bylin do nádoby z přírodního materiálu, jako je hlína (jíl), kamen nebo schránka ušně. K zapálení můžete použít jakýkoli zdroj ohně, ale někteří lidé cítí větší spojení s obřadem, když místo zapalovače použijí zápalky. Nechte oheň rozhořet asi na 30 sekund a potom ho uhaste, aby z bylinek vycházel pouze kouř. Pokud bylinky začnou docházet, klidně v průběhu obřadu přidejte další. Stejně tak můžete znovu zapálit oheň, když se z bylin přestane dostatečně kouřit. Uděláte to tak, že na jejich tělo nasměrujete kouř. Každý účastník by měl být očištěn ještě před započetím očisty domu. Ačkoli jeden ze způsobů provedení tohoto kroku popisujeme níže, žádná "správná" metoda vlastně neexistuje. Hlavně se ujistěte, že každý ze zúčastněných tře kouř do svého těla a soustředí se přitom na proces očisty.  Pokud máte orlí, jestřábí nebo krocaní pero, použijte ho k rozdmýchávání a šíření kouře. Jakmile vás začne vedoucí osoba očišťovat, sepněte ruce do jakéhosi kalíšku, zachyťte do něj kouř a ten si potom třete o tělo. V některých oblastech lidé po dokončení očisty spouštějí ruce dlaněmi dolů.  Lidé často preferují začít očistou hlavy a srdce, a až potom pokračovat přes paže k nohám. Vy ale můžete použít jakoukoli metodu. Menstruující a těhotné ženy se této části procesu obvykle účastnit nesmějí, kvůli jejich zvláštní spirituální energii. Kdokoli další ovšem může očistu zdvořile odmítnout také. Použijte ptačí pero nebo vlastní ruce a kouř dostaňte skutečně do všech míst v domě. Při procházení kouře otevřenými dveřmi nebo okny můžete jeho únik podpořit. Odnese s sebou z domu negativní energie.  Místo počátku obřadu se liší podle tradice, jejíž postup se chystáte dodržet. Některé obřady začínají u východní zdi, některé u západní zdi a některé u předního vchodu. Postupovat můžete po směru hodinových ručiček nebo proti jeho směru. Opět je to stejné jako u dalších aspektů vykuřovacího obřadu - každá kultura má rozdílné tradice a záleží na vás, jestli se chcete držet nějaké konkrétní nebo ne. Někteří lidé postupují tak, že po dokončení prvního obřadu připraví další nádobu s jinou bylinkou, která dosáhne odlišného efektu. Mezi pravděpodobně nejčastěji volené bylinky pro tyto několikanásobné rituály patří šalvěj a/nebo cedr, následovaný tomkovicí, která má za úkol potěšit duchy a vytvořit pozitivní a mírumilovné prostředí. Poděkujte zemi za to, že vám poskytla rostliny pro vykonání obřadu, ale poděkovat nezapomeňte ani rostlinám a ohni. Popel navrátí půdě živiny. Tento akt má různá vysvětlení: kultura Anishinaabe například nechává popel venku, což má symbolizovat zanechání negativní energie mimo dům.  Zbylé bylinky můžete nechat doutnat nebo je uhaste a vraťte je zemi společně s popelem. Použijete-li smotek bylin, uhaste ho jemným třením o nějaký tvrdý povrch. Popel a polámané kousky bylin potom vraťte zemi. Zbytek smotku uskladněte na nějakém zvláštním místě ve vyšší poloze pro další použití.

english_section_name: Smudging a Room or House

summary: Jestliže nechcete využít metod nějaké konkrétní tradice, použijte šalvěj. Zvažte použití cedru, pokud ve vašem regionu roste. Sladkou trávu zapalujte pouze po dokončení vykuřovací ceremonie. Jestliže budete byliny pro ceremoniál sklízet sami, kupte nezpracovaný přírodní tabák. Rostliny sbírejte na důstojných místech. Pro bylinky si připravte nějakou přírodní nádobu nebo z rostlin uvažte jeden svazek. Chcete-li použít ptačí pero, vyberte orlí, jestřábí nebo krocaní. Připravený materiál uskladněte někde výše nad zemí a nechte ho usušit. Vykuřovací rituál je potřeba provádět ve vhodnou dobu.

document: Velké množství indiánských kmenů má své vlastní zavedené vykuřovací ceremonie a každá z nich je odlišná co do použitých bylinek a dalších ingrediencí. Pravděpodobně nejpoužívanější přísadou je právě šalvěj, která je obzvláště důležitá pro Šajeny (také Čejeni nebo orig. Cheyenne) a další kultury Velké planiny. Ačkoli většina zmíněných kultur považuje za nejlepší pro odhánění zlých duchů a energií bílou šalvěj, běžně se používají i jiné druhy. Cedr je další rostlinou, která se velmi často používá v očistných rituálech, obzvláště na severozápadě Severní Ameriky a Kanady. Mějte však na paměti, že některé stromy, které se vydávají za "cedry", jsou ve skutečnosti jalovce. Některé kmeny jalovec k vykuřování používají a jiné ne.  Dnes má mnoho lidí tendenci míchat několik bylin dohromady, což není vždy schvalováno indiánskými staršími.  Opět opakujeme, že vykuřovacích ceremoniálů existuje celá řada, přičemž některé z nich můžou trvat na použití "sladké trávy" či jiných rostlin, namísto šalvěje a cedru. Pokud vám nebyl předán návod pro konkrétní tradici některé kultury, vemte to proto v potaz a vykuřování domu provádějte účinně a s respektem. Sladká nebo také svatá tráva, je označení pro rostlinu s českým názvem tomkovice vonná, která je napříč Severní Amerikou považována za symbol laskavosti a používá se pro potěšení duší. Často se zapaluje až po tom, co šalvěj nebo cedr odstranily negativní energii. Jestliže vám byl předán postup pro provádění ceremonie nějakého konkrétního kmene, který vyžaduje tomkovici, klidně ji použijte, stejně jako další rostliny, které jsou k správnému provedení rituálu potřebné. Ačkoli tabák můžete přidávat do některých vykuřovacích směsí také, pokud se k ceremonii chystáte poprvé, držte se raději pouze jedné byliny. Místo toho můžete tabák použít jako oběť před sklizní nějaké jiné byliny. Níže naleznete další informace. Pokud je to jen trochu možné, sklízejte rostliny podle postupu, popsaného v následujících odrážkách, nejlépe v co nejpřirozenějším prostředí. Jestliže takovou možnost nemáte, objednejte si potřebné ingredience v nějakém důvěryhodném eshopu nebo kamenném obchodě, který zaručí, že s rostlinami bylo náležitě zacházeno.  Mnoho kmenů před samotným sběrem rostlin děkuje Stvořiteli přírody. Potom na místě jako oběť položí nebo zapálí surový tabák.   Pokud chcete použít cedr, sbírejte vhodné části. Vyberte větvičky se zelenými špičkami ve výšce očí. Před zapálením je usušte a rozdrťte na hrubší prášek.  Tomkovici byste sami neměli sbírat, protože může být v některých oblastech (včetně České republiky) ohrožená. Tato rostlina se obvykle nejprve usuší a splete do jakéhosi copánku, takže se snažte takto vypadající tomkovici sehnat v nějakém specializovaném obchodě. Ve vykuřovacích rituálech se běžně používají hliněné nebo kamenné nádoby. Používá se také schránka ušně, kterou ovšem některé severozápadní kmeny nepovažují za vhodnou.  Svazky bylin pro vykuřovací rituál si můžete sami vyrobit anebo zakoupit již hotové. Někteří domorodí Američané tyto svazky z tradičních důvodů zpochybňují, ale přesto je už spousta z nich dnes používá. Mnoho lidí používá pro víření kouře pero nebo vějíř vyrobený z ptačího peří. Nejčastěji používané peří pochází z dravých ptáků, ale některé kmeny v severovýchodní Americe užívají i krocaní peří. Nepoužívejte peří ze sovy, to se totiž využívá v jiných rituálech. V některých oblastech je prodej a nákup peří z divokých ptáků ilegální. Peří tedy kupte od důvěryhodných chovatelů nebo si ho obstarejte svépomocí v přírodě - buď na lovu nebo náhodným nálezem. Rostliny ve vykuřovací nádobě položte na nějaké vyvýšené uvolněné místo. Vhodná je třeba nějaká vysoká police na knihy. Rostliny nezapalujte, dokud nejsou kompletně suché, jinak nevyprodukují správný typ kouře. Spousta lidí vykuřuje dům čerstvě po nastěhování a stejně tak si počínají, mají-li přespat například v hotelu. Cílem je očista daného místa. Provést tento ceremoniál možná budete chtít také třeba v případě, že se dozvíte nějakou špatnou zprávu nebo když se chystáte k nějakému životnímu kroku či změně. Vykuřování vám může také pomoct se zvládáním stresu z velké hádky nebo dlouhodobé nemoci.  Vykuřování se ale za určitých okolností může provádět i častěji. Činí se tak na místech, kde se provádějí i další ceremonie nebo v případě archeologických vykopávek domorodých pozůstatků a posvátných předmětů. Vykuřování studentských pokojů na kolejích nemusí odpovídat požárním směrnicím univerzity, ačkoli v některých státech světa v poslední době dochází kvůli svobodě vyznání k určitému uvolnění starých pořádků.

english_section_name: Selecting and Gathering Ingredients


summary: Noste bavlněné nebo lněné oblečení. Změňte své stravování. Pijte hodně vody. Nejezte mléčné výrobky. Používejte tělová mléka, kterými předejdete dalším pupínkům. Po toaletě si vždy umyjte ruce. Snažte se ze svého života odstranit stres. Cvičte.

document: Bavlna a len jsou nejprodyšnějšími látkami a umožňují potu, aby se vypařoval a nezůstával na vaší kůži, kde by ucpal póry a způsobil množení bakterií. Každý den snězte hrst ořechů, abyste předešli zánětům. Jezte více ovoce a zeleniny. Jezte také libové bílkoviny, jako například kuřecí nebo sóju a nezapomínejte ani na celozrnné výrobky a omega-3 mastné kyseliny.   Lidé, kteří jedí více ovoce a zeleniny a méně cukru a mléka, většinou nemívají akné. Každý den snězte 5-9 porcí čerstvé zeleniny (hlavně listové) nebo ovoce. Zdravé tuky, například omega-3, pomáhají bojovat proti zánětům a podporují zdravý růst buněk.  Omega-3 mastné kyseliny se kyslíkem naruší, proto tedy jídla s jejich obsahem jezte čerstvá a nevařená. Zde jsou některé z těchto potravin: Ryby, hlavně losos, sardinky a slaneček.  Semena a ořechy, hlavně lněná semena. Zelená zelenina, hlavně špenát a rukola. Vaše kůže je největším orgánem vašeho těla. Tak jako ostatní orgány potřebuje mnoho vody, aby si udržela svoji hydrataci a mohla fungovat správně. Lékaři doporučují pít denně 9-12 sklenic vody (2.2-3 litry), podle toho, jestli jste žena nebo muž.  Vyhněte se sladkým nápojům jako jsou sodovky, džusy a ovocné koktejly. Přestože to bylo mnohokrát vyvráceno, poslední studie potvrzují, že strava skutečně má velký vliv na akné, zejména cukr.  Cukry mění hladinu inzulinu, který stimuluje určité hormony způsobující pupínky. Neslazený zelený čaj je také vhodný. Zelený čaj obsahuje antioxidanty, které bojují s volnými radikály. Volné radikály ovlivňují buňky, které jsou zodpovědné za stárnutí pleti. Pokud chcete zdravou alternativu vody, udělejte si zelený čaj! Ty obsahují kraví hormony, které stimulují vaše póry a mazové žlázy. Pokud musíte pít mléko, pijte raději odtučněné. Hormony jsou koncentrované v tučné části mléka, mléko bez tuku jich tedy neobsahuje tolik. Hledejte tělová mléka, která neobsahují žádné oleje. Olejové přísady mají tendenci ucpávat póry.   Tyto přísady jsou: kakaové máslo, pigmenty a barviva, uhlí a isopropyl myristate. Pokud máte mastnou pleť, měli byste se těmto přísadám vyhýbat úplně. Pokud si špinavýma rukama sáhnete na hrudník, přenášíte na něj bakterie, které mohou ucpat póry. Dobře si tedy myjte ruce. Předejdete nejen akné, ale také jiným nemocem. Lékaři si nejsou jistí proč tomu tak je, ale vědí, že existuje spojení mezi stresem a onemocněním kůže, zejména akné. Buňky produkující maz jsou ve stresu příliš aktivní.  Odpočívejte. Lékaři vědí, že čím méně spíte, tím více stresu během dne prožijete.  A čím více stresu budete prožívat, tím horší vaše akné bude. Cvičení je vlastně takovým univerzálním lékem. V tomto případě cvičení podporuje zdravou cirkulaci a pomáhá snižovat úzkost a stres. Najděte si tedy chvíli na cvičení. Běhejte, nebo se procházejte, přidejte se do sportovního týmu, nebo alespoň jezděte na rotopedu.  Po cvičení se vždy sprchujte. Je to velmi důležité. Vaše póry mohou být ucpané potem, když se osprchujete dobře se umyjete, snížíte riziko nových pupínků na hrudníku.

english_section_name: Preventing Future Acne on Your Chest

summary: Kupte si mýdlo proti akné. Použijte topický krém. Použijte benzoyl peroxid. Používejte peeling. Použijte pleťovou masku. Vyrobte si aspirinovou pastu.

document: Ve sprše používejte lufu nebo žínku a mýdlo obsahující okurky, azulen nebo kyselinu salicylovou.   Mýdla s těmito přísadami pokožku vysušují, takže pomáhají bojovat proti akné. Když si budete kůži dřít příliš tvrdě, zbavíte ji přirozených olejů a zhoršíte své akné. Vždy buďte opatrní a jemní, zbavujte se pouze mrtvých buněk. Sprchujte se každý den. Když si nebudete čistit pleť, budete ji mít plnou bakterií, které způsobují akné. Tento krém by měl obsahovat kyselinu salicylovou v koncentraci od 0.5 do 2%. Natírejte si tímto krémem pupínky, vysuší je a zahojí se rychleji. Tento peroxid bojuje proti bakteriím, které způsobují akné a podporuje vysychání pokožky a uvolňování mrtvých částí kůže. Pravidelné zbavování mrtvých vrstev kůže je velmi důležité. Když budete používat peeling, snížíte riziko výskytu akné na hrudníku. Kupte si peeling, nebo si ho vyrobte doma, nanášejte si ho na hrudník a sledujte, jak vaše akné mizí.  Akné na hrudníku je často důsledkem ucpaných pórů nebo vlasových váčků, které způsobují nános mazu. To nakonec vede k akné.  Muži mívají na hrudníku ochlupení, zatímco ženy nosí podprsenky a těsnější trička. U obou pohlaví se tedy může vyskytnout vyšší riziko akné na hrudníku a je tedy nezbytné používat peeling. Najděte si bahenní nebo uhelnou masku, nebo nějakou, která obsahuje kyselinu mandlovou.   Bahenní nebo uhelná maska. Dvakrát týdně si tuto masku nanášejte na hrudník a potom opláchněte. Tato maska vyčistí danou oblast a uvolní ucpané póry.   Maska s kyselinou mandlovou. Tyto masky se většinou nanáší 10-15 minut před sprchou. Potom si ve sprše masku dobře umyjte speciálním přípravkem proti akné. Můžete zkusit i jílovou masku, nebo masku s obsahem oleje z čajovníku. Mnoho lidí si myslí, že olej z čajovníku je na podobné problémy ideální. Aspirin obsahuje kyselinu salicylovou, , která akné vysušuje a bojuje proti zánětům. Díky tomu je pasta z aspirinu skvělým řešením pro akné na hrudníku. Rozdrťte dvě tablety aspirinu a smíchejte se lžičkou vody a lžičkou medu. Nanášejte na hrudník a nechejte zaschnout asi 10 minut. Potom opatrně omyjte teplou vodou.

english_section_name: Treating Chest Acne

summary: Pomocí vatové tyčinky si pupínky natírejte peroxidem vodíku. Použijte korektor, který obsahuje kyselinu salicylovou. Přidejte vrstvu podkladového make-upu v barvě, která se shoduje s vaší barvou pleti. Poprašte si hrudník pudrem. Zkuste kalamínové tělové mléko, pokud nechcete používat make-up.

document: Můžete také pomocí vatové tyčinky nanášet na pupínky oční kapky (pro odstranění zarudlých očí). Oční kapky mohou snížit zánětlivost a viditelnost zarudnutí. Namočenou vatovou tyčinku dejte nejprve na hodinu do mrazáku. Vyberte si korektor o odstín světlejší, než je barva vaší kůže.  To by mělo stačit. Růžová barva zamaskuje akné a poskytne úlevu podrážděné pokožce.

english_section_name: Disguising Chest Acne


summary: Zahřejte se.

document: Tak jako pro každé cvičení, tak i pro prsty platí, že je musíte nejprve zahřát.

english_section_name: Warming Up Your Fingers

summary: Zařaďte isometrické i dynamické cvičení. Zaměřte se na úpony. Zvedejte silnější osy. Trénujte progresivně.

document: Pokud jste lezec, bodybuilder nebo provozujete jiné aktivity vyžadující silný úchop, měli byste zařadit do tréninku i silové cviky. Základem je vyvážený plán isometrických a dynamických cviků.  Isometrické cviky znamenají to, že držíte určitou statickou pozici po určitý časový úsek. Lezec, který visí za ruce na skále a přemýšlí o dalším kroku, je typickým příkladem isometrické aktivity. Dynamická aktivita je opakem isometrie. Pohybujete určitou částí těla, přičemž jiná část jí přidává na zátěži. Dobrým příkladem je např. obyčejný klik. Při klikování pohybujete pažemi, které jsou zatíženy vahou vlastního těla. Přechod z visu (isometrický cvik) do shybu (dynamický cvik) je příkladech cvičení, které spojuje oboje dohromady. Pro extra posílení můžete úchop na hrazdě posunout z dlaní blíže k prstům. Jsou to šlachy připojující svaly ke kostem a přenášejí mezi nimi sílu. Síla v prstech má více společného se silou v úponech než s čímkoli jiným. Posílit šlachy trvá déle a navíc rychle degenerují, proto je třeba zařadit přísný tréninkový režim. Vyhledejte další informace pro posílení šlach. Další cestou jak zapojit více šlachy v prstech a předloketní svalstvo je širší osa vašeho posilovacího náčiní. Širší osa znamená opět vyvinutí větší síly pro její udržení. Dá se pořídit pomůcka „Fat Gripz“-návleky, které přidají hrazdě nebo činkám na průměru, ale můžete si pomoct i sami, např. omotáním ručníku okolo osy. Začněte pozvolna, nesnažte se hned dělat shyby na několika prstech. Zranění šlach si většinou vyžádají dlouhodobé léčení a rehabilitaci a šlachy se často nikdy nevrátí do původního stavu. Nejrozumnější je tedy trénovat postupně a nepřepínat se. Síla prstů se vyvíjí pomalu, takže začněte zlehka a postupně přidávejte na zátěži a plánujte si tréninkový progres spíše na měsíce než na týdny.

english_section_name: Exercising Fingers and Grip for More Strenuous Activities


summary: Zamyslete se nad svými vlastními potřebami a touhami. Rozhodujte se sami. Obklopujte se lidmi, kteří smýšlejí stejně jako vy. Chovejte se stále pozitivně. Udělejte si z odpočinku prioritu.

document: Co je pro vás nejdůležitější? Čeho chcete v životě dosáhnout? Zjistěte, co máte rádi a co rádi nemáte a snažte se přijít na to, kde se vidíte v budoucnu. Naslouchejte ostatním lidem, ale uvědomte si, že se nakonec musíte rozhodnout sami. Musíte převzít naprostou kontrolu nad svým životem.  Napište si své krátkodobé a dlouhodobé plány na papír a vyvěste si ho na zeď, abyste si neustále připomínali, za čím jdete. Pomůže vám to tak v těžkých dobách, když budete zapadat do svých starých negativních kolejí. Spousta lidí celý život říká „rodiče chtěli, abych dělal X, takže jsem to udělal,“ nebo „můj partner se chtěl přestěhovat, tak jsem to udělal.“ Chcete, aby váš život řídil někdo jiný? Rozhodujte se za sebe sami a buďte připraveni čelit všem následkům svých činů.  Nevymlouvejte se na ostatní lidi a na jejich preference a názory. Když budete říkat, že byste byli spokojení, kdyby něco bylo jinak, je to v podstatě to samé, jako kdybyste řekli: „Nejsem zodpovědný za svůj život.“ Je pravda, že je někdy nutné kompromisovat, ale dejte si pozor, abyste nekompromisovali neustále. Proč byste měli trávit čas s lidmi, které nemáte rádi? Obklopujte se lidmi, kteří vám pomáhají cítit se skvěle. Najděte si optimistické, otevřené a šťastné lidi.   Čím více času budete s těmito lidmi trávit, tím lépe se budete cítit. Jejich pozitivní přístup vám pomůže udržet si správný směr. Pokud je to nutné, udělejte ve svém životě nějakou velkou změnu. Přestěhujte se do nového města, nebo změňte kariéru. Pokud jste někde obklopeni negativními lidmi, jděte pryč. Ukončete toxický vztah a najděte si někoho, kdo vás bude posouvat nahoru a ne stahovat dolů. Využijte pozitivní lidi ve vašem životě jako inspiraci a naučte se od nich, jak se vyhýbat toxickým lidem. Potom se staňte stejně optimistickými lidmi a udržujte si pozitivní přístup k životu. Přijímejte lichotky a lichoťte ostatním, dívejte se lidem do očí a usmívejte se na ně. Pokud se neustále potýkáte s negativitou ostatních lidí, musíte se naučit zbavovat se stresu. Najděte si něco, co vás uklidní a na co se budete moci obrátit, když budete potřebovat načerpat energii. Mezi běžné techniky uvolňování stresu patří:   Meditace Jóga Vycházky do přírody Bojová umění

english_section_name: Saving Yourself From Being Toxic


summary: Promluvte si o atakách se svým lékařem. Lékařskou pomoc vyhledejte raději dříve, než později. Užívejte léky podle předpisu. Léky s rychlým nástupem účinku užívejte pouze, pokud je to nutné. Dlouhodobě působící léky užívejte pravidelně tak, jak vám bylo předepsáno. Užívejte selektivní inhibitory zpětného vychytávání serotoninu. Spolupracujte s kognitivně-behaviorálním terapeutem. Zhodnoťte panickou ataku.

document: Lékař vám může předepsat účinnou léčbu nebo vám doporučí specialistu, zabývajícího se duševním zdravím, který vaši situaci vyhodnotí a předepíše vám vhodnou léčbu. Jak váš praktický lékař, tak lékař specialista vám velmi pravděpodobně doporučí kognitivně-behaviorálního terapeuta. Panické ataky jsou běžně spojovány s jinou související poruchou, například duševní, či poruchou způsobenou zdravotními problémy. Navštivte lékaře, abyste zjistili, kde je příčina. Studie ukazují, že lidé, kteří se včas léčí pro panické ataky, mají lepší výsledky s menšími komplikacemi. Mezi běžně užívané léky patří Benzodiazepiny s rychlým nebo středním nástupem účinku. Benzodiazepiny jsou návykové, proto je užívejte přesně podle doporučení lékaře. Pokud si vezmete vyšší dávku, než bylo doporučeno, vystavujete se nebezpečí a můžete si způsobit i potenciální smrtelné poškození, pokud je budete užívat chronicky. Tyto léky pomohou rychle zmírnit příznaky, které doprovází panické ataky. Dostanete je většinou na předpis, abyste je měli po ruce, nebo když začínáte pociťovat panické ataky poprvé.  Tyto léky užívejte pouze tehdy, pokud se chcete vyhnout závislosti na předepsané dávce. Příklady léků, které vám lékař může předepsat v případě potřeby rychlého zvládnutí ataky, zahrnují Lorazepam, Alprazolam, a Diazepam. Tyto léky začnou působit za delší dobu, ale jejich účinek trvá déle.  Tyto léky se většinou předepisují v nižších dávkách, aby se v těle vytvořila jejich hladina a ataky u vás vůbec nepropukly. Během jejich užívání se začíná s kognitivně-behaviorální terapií.  Mezi příklady těchto léků patří Clonazepam, Oxazepam, a Chlordiazepoxid. (SSRI – z anglického selective serotonin reuptake inhibitors). Tyto léky jsou velmi účinné při léčbě panických atak a panické poruchy. SSRI, které jsou schváleny SÚKL a používají se k léčbě symptomů panických atak, zahrnují Fluoxetine, Fluvoxamine, Citalopram, Escitalopram, Paroxetine, a Sertraline. Duloxetineje také podobným medikamentem a může se při léčbě symptomů panických atak používat. Tato forma terapie je klíčová pro trénink vašeho mozku a těla při překonávání panických atak a pomůže vám dosáhnout stavu, kdy se u vás ataky vůbec neobjeví.  Zjistěte si, co od kognitivně-behaviorální terapie očekávat. Terapeuté vyškolení v tomto oboru psychoterapie používají 5 základních pilířů u lidí, kteří bojují s panickými atakami. Mezi těchto 5 postupů patří:  Poznání nemoci a lepší porozumění tomu, co se děje a co způsobuje hrůzné příznaky, které můžete zažít, když u vás panické ataky propuknou.  Monitorování a zápis dat a časových úseků, kdy se ataky objevují, jako je vedení deníku, který vám oběma pomůže identifikovat spouštěče, které ataky vyvolávají.  Relaxační techniky a techniky dýchání se také používají ke zmírnění příznaků panických atak.  Přehodnocování také pomáhá k odlišení vnímání ataky a katastrofických scénářů a toho, co je reálné.  Pokud se bezpečně vystavíte místům a situacím, které ataky spouštějí, budete moci vytrénovat své tělo a mozek k tomu, aby reagovaly odlišně. Za panickou ataku se považuje stav, kdy pociťujete 4 a více z výše uvedených příznaků. Včasná léčba panické ataky zlepšuje celkový výsledek a zmírňuje možné komplikace při opakujících se atakách.

english_section_name: Preventing Future Attacks

summary: Poznejte fyzické příznaky. Zkontrolujte své dýchání. Užívejte léky na předpis. Zkuste pokračovat v běžné činnosti. Nikam neutíkejte. Soustřeďte se na něco jiného. Rozlišujte mezi stresujícím zážitkem a panickou atakou. Vyzkoušejte relaxační techniky. Ke zvládnutí ataky použijte své smysly.

document: Během panické ataky se vaše tělo staví do obranné pozice, stejně jako by tomu bylo v případě, kdy byste se skutečně ocitli v nebezpečí nebo nějaké děsivé situaci, ale s tím rozdílem, že ve skutečnosti vám nic nehrozí. Mezi běžné příznaky objevující se při panických atakách:  Bolest na hrudi a nepohodlí Točení hlavy a pocit na omdlení Strach ze smrti Strach ze ztráty kontroly Pocit dušení se Pocit odcizení Pocit nereálnosti Nevolnost či podrážděný žaludek Ztuhlost či brnění rukou, nohou nebo obličeje Palpitace, zrychlený srdeční rytmus, bušení srdce Pocení, zimnice, či návaly horka Třes nebo chvění Většina panických atak způsobuje zpomalené, mělké dýchání, které trvání ataky prodlužuje a její příznaky mohou přetrvávat. Pokud budete své dýchání kontrolovat, budete schopni vrátit srdeční tep do normálu, snížit krevní tlak, zpomalit pocení a znovu získat pocit kontroly.  Jedním ze způsobů, jak zpomalit dýchání, je zhluboka se nadechnout a zadržet dech na tak dlouho, jak to vydržíte. Vyrovnáte tak hladinu kyslíku a oxidu uhličitého a zmírníte pocit, že nemůžete dýchat.  Poté, co jste zadrželi dech, začněte dýchat zhluboka, do bránice. Pomalu se zhluboka nadechněte a ještě pomaleji vydechněte.  Brániční dýchání si můžete procvičit tak, že se posadíte na židli, jednu ruku si položíte na hrudník a druhou kousek pod něj. Seďte pohodlně s ohnutýma nohama, uvolněnými rameny a krkem.  Pomalu se nosem nadechněte a snažte se cítit, jak se vaše břicho nafukuje, přičemž váš hrudník je v klidu. Pomalu vydechněte, stáhněte břišní svaly, a hrudník nechte stále nehybný. Ruka, kterou máte položenou pod hrudním košem by se při nádechu i výdechu měla pohybovat, zatímco ruka, která leží na vašem hrudníku by měla být téměř nehybná.  Další metodu, kterou můžete vyzkoušet, je metoda 5-2-5. Nadechněte se do bránice na 5 vteřin. Dech na 2 vteřiny zadržte. Poté 5 vteřin vydechujte. Zopakujte tento postup 5 krát.  Dýchat do papírového sáčku se v současnosti již nedoporučuje. Není to totiž tak efektivní, jak se v minulosti věřilo, toto dýchání může být dokonce škodlivé. Jedním z nejúčinnějších způsobů, jak panické ataky zastavit, je orální užívání léků proti úzkosti, obvykle Benzodiazepinu.  Mezi běžné léky určené k léčbě panických atak ze skupiny Benzodiazepinů, patří Alprazolam, Lorazepam, a Diazepam. Tyto léky mají poměrně rychlý nástup účinku a pomohou vám ulevit od příznaků ataky již za 10-30 minut.  Další léky na předpis, které také spadají do skupiny Benzodiazepinů, začínají působit pomaleji, ale v krevním řečišti zůstávají déle. Příklady těchto léků jsou Clonazepam, Chlordiazepoxide, a Oxazepam.  Tyto léky se obvykle předepisují v malých dávkách a užívají se pravidelně, dokud se panické ataky nestanou lépe zvladatelnými s použitím jiných druhů léků, jako jsou selektivní inhibitory zpětného vychytávání serotoninu, nebo léků používaných v kognitivně behaviorální terapii. Pokud to jde, pokračujte v aktivitě, kterou zrovna vykonáváte a zabraňte tak tomu, aby vás panická ataka zcela pohltila. Pokračujte v pohybu, mluvení a soustřeďte se. Pokud to uděláte, vyšlete signál mozku a atace, že vám nebezpečí nehrozí, není zde žádný důvod se znepokojovat a být tak ve stavu opatrnosti. Pokud míváte panické ataky na určitých místech, jako například v obchodech, možná se z tohoto místa budete chtít co nejrychleji vzdálit.  Pokud zůstanete tak, kde jste a ovládnete své příznaky, opět dáváte mozku signál, že jste situaci poznali a v obchodě vám nehrozí žádné nebezpečí.  Pokud utečete do bezpečí, váš mozek si toto místo spojí s možným nebezpečím a možná vám bude vysílat pocity panické ataky pokaždé, když do obchodu vstoupíte. S pomocí terapeuta se můžete naučit přirozeně soustředit své myšlenky a převzít kontrolu nad panickou atakou.  Mezi dobré příklady činností patří například to, že se napijete něčeho teplého nebo naopak studeného, půjdete se projít, zazpíváte si oblíbenou písničku, popovídáte s kamarádem nebo se podíváte na nějaký pořad v televizi. Abyste se mohli soustředit na něco jiného a mohli tak na ataku zapomenout, můžete si také zacvičit lehká, protahovací cvičení, skládat puzzle, zkusit změnit teplotu v místnosti, stáhnout si okénka, pokud jste v autě, projít se venku na čerstvém vzduchu nebo si přečíst o něčem, co vás zajímá. Oba tyto jevy jsou si podobné projevem svých příznaků, může vám stoupnout tlak, můžete se potit nebo zažívat zrychlený srdeční tep, oba tyto jevy jsou velmi odlišné.  Stresující zážitky dříve či později postihnou každého z nás. Přirozená reakce těla se může objevit ve vypjaté, stresové situaci, stejně jako je tomu u panické ataky, ale v tomto případě se vždy jedná o nějaký spouštěcí okamžik, událost nebo zážitek, který danou reakci vyvolal a je s ní spjatý. Panické ataky se k žádné události neváží, jsou nepředvídatelné a krutost ataky může být extrémní a může vás pořádně vylekat. Rychle se zklidněte s pomocí metod relaxace, abyste získali kontrolu nad tímto stresujícím a úzkostným zážitkem. Pokud trpíte panickou atakou či panickou poruchou, spolupráce s kognitivně-behaviorálním terapeutem vám pomůže naučit se metody relaxace, abyste svou ataku zvládli ihned, když se spustí. Pokud máte panickou ataku, úzkostnou ataku, či jste ve stresové situaci, zkuste se na chvíli soustředit na své smysly a budete schopni zpomalit symptomy, které zrovna zažíváte.  Zrakem se snažte zachytit nějaký příjemný podnět v okolí. Pokud se nacházíte na bezpečném místě, zavřete oči a zkuste si představit své oblíbené místo, květinu, malbu, prostě cokoliv, co vám pomůže uvolnit se.  Zastavte se a poslouchejte, co se děje kolem vás. Pokuste se zaslechnout hudbu v dálce, poslouchejte ptáky, vítr v korunách stromů, či kapky deště. Zkuste se zaposlouchat do něčeho nového, ať neposloucháte své bušící srdce, což vás jen více stresuje.  Dalším smyslem, který můžete do vnímání zapojit, je váš čich. Možná jste někde uvnitř a zrovna někdo vaří, nebo jste venku a cítíte, jak voní stromy a květiny kolem vás.  Soustřeďte se na dotyk. Možná si to neuvědomujete, ale většinu času se něčeho dotýkáte. Pokud sedíte, zaměřte se na židli, jak se vám na ní sedí, neb se soustřeďte na stůl, o který se opíráte, je teplý či studený? Možná na své tváři cítíte závan větru.  Pokud věnujete chvilku času tomu, co zažívají vaše pocity, odvrátíte svou mysl od nepříjemných pocitů, které doprovází panické ataky, úzkost, či stres. Těmito metodami nevyřešíte příčinu svých panických atak, ale pokud soustředíte své smysly jiným směrem, odvrátíte alespoň nepříjemné pocity spojené s atakami, které vaše tělo může prožívat.

english_section_name: Getting Immediate Relief


summary: Rozhodněte se, kde by mělo obočí začínat. Určete si, jak vysoký oblouk byste měli mít. Určete si konec svého obočí. Zamyslete se nad tvarem svého obličeje.

document: Vezměte si tužku nebo jinou rovnou věc a přiložte si ji vertikálně k obličeji.  Přiložte si tužku vedle nosu, aby procházela okolo okraje oka. Tato linie vám ukáže, kde by mělo začínat vaše obočí. Označte si toto místo tužkou na obočí a zopakujte postup na druhé straně obličeje. Nakloňte si tužku tak, aby procházela okrajem nosu a vnějším okrajem zornice vašeho oka.   U tohoto kroku je nezbytné dívat se rovně – obličej i oči byste měla mít přímo naproti zrcadlu. V místě, kde se tužka protne s obočím, byste měli mít nejvyšší bod oblouku svého obočí. Označte si toto místo tužkou na obočí. Zopakujte celý postup i na druhé straně obličeje. Natočte si tužku tak, aby procházela okolo okraje nosu a okolo vnějšího okraje celého oka.  V tomto bodě by mělo obočí končit. I toto místo si označte tužkou na obočí. Zopakujte tento postup na druhé straně obličeje. Některé typy obočí sluší více určitým tvarům obličeje.   Pokud máte kulatý obličej, směřujte poslední třetinu obočí k hornímu okraji ucha. Pokud máte hranatý obličej, směřujte konec obočí doprostřed ucha, aby se vyrovnal tento nesoulad. Pokud máte dlouhý obličej, vytvarujte si obočí do rovna a směřujte ho k hornímu okraji ucha. Oválný obličej je vyrovnaný, ale je možné tuto harmonii zvýraznit tím, že budete směřovat poslední třetinu obočí směrem dolů k ušním lalůčkům.

english_section_name: Determine Your Ideal Shape