summary: Neponižujte partnera na veřejnosti. Nepomlouvejte svého partnera před přáteli. Nevyjadřujte se nelichotivě o osobách opačného pohlaví. Nehromaďte v sobě vztek tak dlouho, dokud nevybuchnete. Neberte svého partnera jako samozřejmost.

document: Pokud se chcete vyhnout tomu, že k partnerovi nebudete mít dostatečnou úctu, neměli byste ho kritizovat a ponižovat na veřejnosti, zejména před svými přáteli a rodinou. Měli byste fungovat jako tým – pokud s partnerem máte problém, vyřešte ho doma za zavřenými dveřmi, ne v přítomnosti ostatních lidí. Když budete na partnera zlí před ostatními lidmi, partner se bude cítit strašně a začne k vám cítit silnou zášť. Kromě toho tím uvedete do rozpaků i své přátele a rodinu.  Pokud na partnera omylem vyjedete před lidmi, měli byste se mu omluvit. Někdy není možné zachovat klid. Nenadávejte partnerovi na veřejnosti, ani ho neponižujte, ale raději ho chvalte a snažte se zajistit, aby se s vámi mezi lidmi cítil lépe. Neměli byste svým přátelům ani své rodině říkat nehezké věci o svém partnerovi a stěžovat si na všechno, co vám na něm vadí. Můžete si od svých blízkých nechat poradit s nějakým konkrétním problémem, ale když budete partnera pravidelně pomlouvat, ostatní lidé si budou myslet, že váš vztah nestojí za nic a vy se budete cítit špatně.  Pokud si na partnera stěžujete jiným lidem, projevujete mu tím velkou neúctu. Zamyslete se nad tím: jak byste se cítili, kdyby vás partner před svými kamarády pomlouval? Jistě byste to brali jako projev neúcty. Pokud chcete partnerovi prokázat úctu, měli byste o osobách opačného pohlaví mluvit vždy uctivě. Všichni jsme lidé, kteří nedokážou odolat kráse ostatních lidí i když jsou zamilovaní, ale pokud budete o každé dívce říkat, jak je krásná, nebo o každém muži, že se vám líbí, váš partner to bude brát jako silný projev neúcty. Platí to zejména v případě, že se takto vyjadřujete v přítomnosti partnera a svých přátel – dáváte tím totiž najevo, že váš vztah neberete vážně.  Někteří lidé jsou na tyto věci citlivější, než ostatní, ale přesto byste se tomu měli vyhýbat za každých okolností. Neměli byste o ostatních lidech opačného pohlaví mluvit ani v případě, že u toho váš partner nebude. Je jasné, že není možné ignorovat fakt, že je na světě spousta přitažlivých lidí, ale když o tom budete mluvit, vaši přátelé budou mít pocit, že svého partnera vůbec nerespektujete. Pokud svého partnera skutečně respektujete, měli byste mu své pocity dávat najevo a nedusit je v sobě tak dlouho, dokud na něho nezačnete křičet. Pokud vám něco skutečně vadí, měli byste partnerovi prokázat základní úctu a vážně si s ním o tom promluvit. Nečekejte na to, až partner sám přijde na to, co vám vadí a bude o tom chtít mluvit. Neřešte tyto věci na veřejnosti a v klidu si o nich promluvte v soukromí vašeho domova.  Když nebudete mluvit o tom, co vám vadí, pravděpodobně se začnete chovat pasivně-agresivně, čímž partnerovi také neprojevíte úctu. Měli byste s partnerem mluvit o tom, co vám vadí, i když na to zrovna nebudete mít čas. Kdyby se na vás partner kvůli něčemu zlobil, jistě byste to chtěli vědět! Uvědomujte si, co všechno pro vás partner dělá a jak si ho za to vážíte. Pomůže vám to udržet si správný přístup k vašemu vztahu a nezapomínat na to, jak je pro vás vaše partnerství důležité. Pracujte společně na tom, abyste se rozhodovali za účelem vzájemného prospěchu a dejte partnerovi každý den najevo, že vám na něm záleží.   Možná si ani neuvědomujete, že svého partnera berete jako samozřejmost. Zastavte se a vzpomeňte si na to, kdy jste mu naposledy řekli něco hezkého, nebo kdy jste mu naposledy řekli, že ho milujete. Ujistěte se, že partner dobře ví, jak moc vám na něm záleží.

english_section_name: Knowing What Not to Do

summary: Berte svůj vztah s partnerem jako skutečné partnerství. Pokud s partnerem v něčem nesouhlasíte, promluvte si o dané situaci s úctou. Naučte se tolerovat a oceňovat vaše rozdíly. Oceňujte partnerovo přispění k vašemu vztahu. Mějte sebeúctu. Naučte se kompromisovat. Chovejte se k sobě zodpovědně.

document: Pokud chcete respektovat svého partnera, musíte vás dva vnímat jako tým. Měli byste se rozhodovat společně a při každém individuálním rozhodnutí partnera brát v úvahu. Měli byste se oba snažit pracovat na tom, abyste váš vztah posilovali a nezabývali se pouze svými vlastními potřebami a touhami. Když se budete brát jako jednotku, budete schopni partnerovi prokazovat úctu, kterou si zaslouží.   Když s partnerem půjdete ven, měli byste se vnímat jako jednu jednotku. Je jasné, že není možné shodnout se na všem, ale měli byste se jeden k druhému chovat laskavě a s úctou a rozhodovat se s ohledem na potřeby vás obou. Nemusíte mít stejné myšlenky a názory, ale měli byste se naučit říkat při rozhodování „my“ a nezačínat všechny věty slovem „já.“ Nemusíte mít s partnerem vždy na vše stejný názor. Když se vyskytnou nějaké rozdíly, je důležité si o situaci promluvit s úctou. Když řeknete něco jako „To je ale hloupý nápad,“ nebo „Nemůžu uvěřit, že chceš tohle...,“ partnera tím rozzlobíte a vyvoláte naprosto zbytečnou hádku, která nic nevyřeší. Raději partnera trpělivě vyslechněte a buďte rádi, že s vámi sdílí své názory.  Pokud začnete s partnerem mluvit agresivně a naštvaně, nebude s vámi chtít své názory sdílet a nebude chtít pracovat na tom, abyste dosáhli kompromisu. Místo abyste se chovali povýšeně nebo nesouhlasně, se zaměřte na slovo „já“ a mluvte v první osobě, například: „Nechápu, proč to vidíš takto,“ nebo „Nemyslím si, že je to nejlepší možnost...“ Nezapomeňte na to, že nejde jen o to, co říkáte, ale také o to, jak to říkáte. V průběhu vztahu zjistíte, že se s partnerem v některých věcech diametrálně odlišujete. Možná partner potřebuje mít stále ve všem pořádek a vy jste nepořádní, nebo jste vy velmi společenští a partner je nesmělý a je raději doma. Přestože je možné se trochu změnit, abyste jeden druhému lépe vyhovovali, nemůžete se změnit úplně a musíte se naučit akceptovat a oceňovat tyto rozdíly, jinak nebudete schopni partnera respektovat.   Je samozřejmě jasné, že pokud jste velmi nepořádní a váš partner vyžaduje pořádek, musíte respektovat jeho hranice a udržovat váš domov čistý, i když třeba nebudete schopni dosáhnout na jeho standardy. Pokud vám na vašem partnerovi vadí něco, o čem víte, že se vám nepodaří to změnit, například jeho posedlost jeho psem, musíte to respektovat a naučit se s tím žít, jinak nebudete schopni pokračovat ve vašem vztahu. Pokud chcete partnera respektovat, musíte mu dát najevo, když udělá něco dobře. Nemůžete ho neustále jen peskovat a chovat se k němu negativně, jinak nebudete mít spokojený život. Když vás partner rozveselí ve špatný den, uvaří vám skvělé jídlo, nebo se k vám bude chovat ohleduplně a pozorně, nezapomeňte mu dát najevo, jak důležité to pro vás je.  Můžete mu pouze poděkovat, ale měli byste být konkrétní – napište mu vzkaz, nebo mu řekněte, že si jeho pozitivního chování skutečně vážíte. Když nebudete oceňovat pozitivní věci, které váš partner dělá, partner bude mít pocit, že k němu nemáte dostatečnou úctu a bude si myslet, že ho berete jako samozřejmost. Když budete respektovat sami sebe, budete mít lepší předpoklady pro pevný vztah a spokojenější život. Pečujte o své tělo, vyhýbejte se chování, které vám bere sebeúctu, jako je pití alkoholu, nebo neslušné chování k cizím lidem a pracujte na tom, abyste byli co nejlepší. Když vám tento základ bude chybět, nebudete schopni respektovat svého partnera a budete zbytečně trávit čas s lidmi, kteří nebudou respektovat vás.  Pečujte o sebe. Měli byste se k sobě chovat tak, jak se chováte ke svému nejlepšímu příteli. Vždy se zamyslete nad tím, zda byste svému nejlepšímu kamarádovi řekli nebo udělali to, co chcete říct nebo udělat sami sobě – jednoduše se staňte svým nejlepším přítelem. Dalším způsobem, jak respektovat partnera, je naučit se kompromisovat u věcí, na kterých se spolu neshodnete. Když se budete o něčem rozhodovat, nejdůležitější je vždy vyslechnout toho druhého, abyste měli jistotu, že partnerovi skutečně rozumíte. Potom byste měli společně v klidu a s úctou probrat výhody a nevýhody dané situace a najít řešení, které uspokojí vás oba.  Pokud jde o kompromisy, možná si uvědomíte, že je lepší být šťastný, než mít pravdu. Naučte se vybírat si své bitvy a rozpoznávat, kdy je lepší dát partnerovi to, co chce. Když ovšem budete po něčem toužit vy, měli byste si o to říct. Co se týče menších rozhodnutí, například výběru restaurace, můžete se v rozhodování střídat. Pokud chcete s partnerem jeden druhého respektovat, musíte k sobě mít vzájemnou zodpovědnost. Nejde jen o to, že byste se měli omlouvat za své chyby, ale měli byste si také uvědomovat, když se k partnerovi chováte neuctivě a nezapomínat na to, že si váš partner také všímá těchto věcí. Pokud si budete oba uvědomovat to, jak se k sobě chováte a budete ochotni převzít zodpovědnost za svá slova a činy, budete mít dlouhý a šťastný vztah.  Pokud například přijdete domů o dvě hodiny později a nezavoláte partnerovi, přestože víte, že na vás čekal doma, můžete to brát tak, že jste partnerovi neprojevili dostatečnou úctu a měli byste nést následky za to, co jste udělali. Pokud například váš partner pozve kamaráda na akci, na kterou jste měli jít sami, měli by převzít zodpovědnost za to, že vám neprokázal dostatečnou úctu. Když budete ve vašem vztahu tyto malé problémy řešit vždy hned a budete schopni přiznat své chyby, budete na nejlepší cestě k dlouhotrvajícímu vztahu.

english_section_name: Working as a Team

summary: Když uděláte chybu, omluvte se. Snažte se vidět svět partnerovýma očima. Pozorně svému partnerovi naslouchejte. Respektujte hranice svého partnera. Podporujte svého partnera, aby mohl dosáhnout svého plného potenciálu. Mějte soucit. Buďte upřímní. Dejte svému partnerovi čas a prostor.

document: Pokud chcete partnera skutečně respektovat, musíte být schopni se omluvit, když něco pokazíte. Místo abyste svoji vinu popírali, nebo předstírali, že se nic nestalo, byste měli říct, že vás to skutečně mrzí. Je důležité, abyste svoji omluvu mysleli upřímně. Podívejte se partnerovi do očí, odložte telefon a dejte mu jasně najevo, že svého činu litujete a chcete mu to vynahradit.  Neříkejte: „Je mi líto, že jsem tě naštval,“ nebo „Mrzí mě, že tě rozčílilo...“ Převezměte zodpovědnost za své činy a dejte partnerovi jasně najevo, že si uvědomujete, že jste udělali chybu. Činy jsou samozřejmě významnější, než slova. Měli byste se nejen omluvit, ale také se pokusit své chyby napravit a už je nikdy neopakovat. Dalším způsobem, jak se chovat skutečně ohleduplně a prokazovat partnerovi dostatečnou úctu, je představovat si, jak danou situaci vnímá on – ať už jde o hádku, nebo nějaké rozhodnutí. Pokud například víte, že otec vašeho partnera je v nemocnici, měli byste se zamyslet nad tím, jak se cítí a vyhnout se hádce kvůli neumytému nádobí. Pokud je váš bývalý partner ve městě a vašemu současnému partnerovi vadí, že s ním chcete zajít na skleničku, zamyslete se nad tím, jak byste se cítili, kdybyste byli v jeho kůži.  Pravidelně si hlídejte, abyste mysleli na partnera vždy, když budete chtít začínat hádku, nebo rozhovor. Pomůže vám to zachovat si ve vztahu úctu. Když si představíte, jak se cítí váš partner, budete schopni mu projevit větší úctu. Funguje to jak u romantických partnerů, tak u kamarádů. Naslouchání je dovednost, kterou v dnešním svět technologií a multitaskingu mnoho lidí postrádá. Pokud chcete svému partnerovi projevovat skutečnou úctu, měli byste mu pozorně naslouchat vždy, když s vámi bude mluvit. Znamená to, že byste ho neměli přerušovat, měli byste mu dávat rady, ale pouze pokud o ně sám požádá, měli byste počkat, až na vás přijde řada, ale věnovat partnerovi pozornost, abyste porozuměli jeho myšlenkám, zkušenostem a nápadům.   Odložte telefon, dívejte se partnerovi do očí a nerozhlížejte se po místnosti – když budete s partnerem mluvit, věnujte mu veškerou svoji pozornost. Můžete si aktivní naslouchání trénovat. Opakujte to, co partner řekl, abyste mu dali najevo, že jste ho skutečně poslouchali a parafrázujte jeho myšlenky vlastními slovy, abyste mu ukázali, že mu rozumíte. Můžete říct například: „Říkáš, že jsi frustrovaný, protože tě tvůj šéf vůbec neoceňuje...“ Dáte tím partnerovi najevo, že mu věnujete pozornost. Nemusíte empaticky pokyvovat hlavou, nebo říkat „já vím“ každé dvě vteřiny, aby bylo vidět, že posloucháte. To, co partnerovi řeknete, až domluví, mu ukáže, že jste mu věnovali plnou pozornost. Každý má své hranice a pokud chcete svého partnera skutečně respektovat, musíte jeho hranice znát a mít k nim úctu. Možná váš partner potřebuje spoustu soukromí a nemá rád, když si prohlížíte jeho staré fotky a bavíte se před ostatními lidmi o jeho minulosti, nebo se mu nelíbí, když ho škádlíte kvůli tomu, že byl v dětství obézní. Ať už jsou tyto hranice jakékoli, měli byste si je uvědomovat a dávat si pozor na to, abyste je nepřekračovali.   Respektovat partnerovo soukromí je pro úspěšný vztah velmi důležité. Nemyslete si, že máte právo partnerovi lézt do telefonu nebo do počítače jen proto, že spolu chodíte. Respektujte také partnerovy věci. Pokud například nemá rád, když si půjčujete jeho oblíbené hodinky, budete to muset respektovat. Pokud máte pocit, že má váš partner nějakou hranici, která vám dělá problém (například odmítá mluvit o svém bývalém manželství), v klidu si o tom promluvte a řekněte mu, že vám to vadí. Pokud chcete partnera respektovat, měli byste pro něj chtít jen to nejlepší. Měli byste mu pomáhat dosáhnout jeho plného potenciálu a splnit si jeho sny. Měli byste mu být k dispozici, aby s vámi mohl mluvit o svých pracovních pohovorech, o svých běžeckých rekordech, nebo o románu, který začal psát před pěti lety a právě jej dokončuje.  Nikdy byste partnera neměli ponižovat a říkat mu, že svých snů nikdy nedosáhne. Pokud máte skutečné důvody myslet si, že by se do některých věcí neměl pouštět, měli byste mu to sdělit opatrně a s úctou. Pokud chcete mít úspěšný vztah, musíte být s partnerem spokojenější spolu, než každý zvlášť. Měli byste partnera respektovat, pečovat o něj a podporovat ho. Pokud se cíle vašeho partnera neshodují s těmi vašimi, neměli byste z toho dělat vědu, ale v každém případě byste si měli promluvit o tom, co to pro váš vztah znamená. Soucit je velmi důležitou součástí úspěšného vztahu a úcty k partnerovi. Pokud vám na partnerovi skutečně záleží, měli byste být schopni mu projevovat lásku a odpouštět mu, zejména pokud si prochází těžkým obdobím. Musíte si uvědomovat, že má své vlastní problémy a nesmíte ignorovat jeho pocity jen proto, že se zrovna nechová přesně podle vašich očekávání.  Když vás partner bude skutečně potřebovat, buďte mu k dispozici a projevujte mu lásku. Neměli byste ho sice neustále litovat a i vaše trpělivost má své hranice, ale přesto buďte připraveni mu projevit soucit, když to bude potřebovat. Pokud se k partnerovi chcete chovat ohleduplně a soucitně, musíte k němu být v prvé řadě upřímní. Nelžete mu o tom, kde jste byli minulou noc a nedělejte nic, co by mohlo způsobit, že vám přestane důvěřovat. Není sice příjemné partnerovi říkat každý detail svého života a některé věci si můžete nechat pro sebe, ale v žádném případě byste partnerovi neměli lhát do o čí. Když partner zjistí, že jste jeho důvěru zradili, nebude pro vás snadné získat ji zpět.  Existují samozřejmě situace, kdy je milosrdná lež lepší, než pravda. Když si ale zvyknete partnerovi lhát, budete se k němu chovat velmi neuctivě. Dalším způsobem, jak partnera respektovat, je dopřát mu čas a prostor pro sebe. Pokud chce být partner sám, nebo se chvíli věnovat svým vlastním věcem, neměli byste mu v tom bránit, vyčítat mu to, nebo ho nutit, aby vás do svých aktivit zapojil. Každý potřebuje trochu času jen pro sebe a i ve vztazích je zdravé a správné, aby si lidé zachovali svoji nezávislost. Pokud nedokážete pochopit, že chce partner někdy trávit čas raději sám, než s vámi, neprokazujete mu dostatečnou úctu.   Nemyslete si, že když chce být partner o samotě, má to něco společného s vámi. Musíte pochopit, že někteří lidé potřebují soukromí k tomu, aby dobili baterky a odpočinuli si. Respektujte tyto hranice. Pokud chce být partner sám čím dál častěji a vás to stresuje, promluvte si s ním o tom. Podejte mu to klidným a neobviňujícím způsobem, například: „Mám pocit, že spolu trávíme málo času a chybíš mi.“

english_section_name: Being Considerate


summary: Dezinfikujte místo vpichu IV. Připravte kanylu na aplikaci. Zaveďte jehlu. Pokud jste se netrefili do žíly, vysvětlete to a zkuste to znovu. Odstraňte a zlikvidujte jehlu. Odstraňte jehlu a vložte infusní set. Zafixujte IV vstup.

document: Dále odtrhněte nový alkoholový ubrousek (nebo použijte podobné sterilizační přípravky, jako je chlorhexidin) a aplikujte ho na kůži v místě, kde bude zavedena IV kanyla. Otřete jemně, ale důkladně rovnoměrné množství alkoholu. To zabije bakterie na kůži, čímž se minimalizuje riziko infekce při propíchnutí kůže. Odstraňte kanylu ze sterilního balení. Rychle zkontrolujte, zda je neporušená a funkční. Stiskněte komoru dolů, abyste zajistily, že je těsná. Otočte střed kanyly, abyste zajistily, že sedí volně na jehle. Odstraňte ochranný kryt a pečlivě zkontrolujte jehlu, dejte pozor, aby se ničeho nedotýkala. Pokud vše vypadá v pořádku, připravte se na zavedení jehly. Dejte pozor, aby se kanyla ani jehla nedotkla ničeho jiného, než kůže pacienta v místě vpichu IV. Může to ohrozit jejich sterilitu a zvýšit riziko infekce. Použijte druhou ruku ke stabilizaci končetiny jemným tlakem, dejte pozor, abyste se nedotkli přímo místa vpichu IV. Vezměte kanylu do vaší dominantní ruky a zaveďte jehlu (šikmo směrem nahoru) do kůže. Jakmile zavedete jehlu do žíly, snižte úhel zavádění — pokračujte v zavádění pod malým úhlem. Podívejte se, zda se objeví krev ve středu kanyly. Znamená to, že jste se úspěšně trefili do žíly. Pokud vidíte krev, zaveďte jehlu další centimetr (cm) do žíly. Zavádění IV je delikátní umění — někdy se dokonce i zkušení lékaři a zdravotní sestry netrefí do žíly na první pokus, a to zejména v případě, že pacient má těžko přístupné žíly. Pokud jste zavedli jehlu a nevidíte krev, vysvětlete pacientovi, že jste se netrefili a zkusíte to znovu. Snažte se být na pacienta příjemní — tento proces může být bolestivý. Pokud se vám opakovaně nedaří trefit se do žíly, omluvte se pacientovi, odstraňte jehlu a kanylu a zkuste to znovu na jiné končetině s novou jehlou a kanylou. Pokud se budete pokoušet opakovaně zavádět jehlu do stejné žíly, může to být velmi bolestivé pro pacienta a zanechat modřiny. Udržujte tlak na kůži, vytáhněte jehlu (pouze  jehlu —  ne kanylu) 1 cm ze žíly. Pomalu zavádějte kanylu do žíly, při stálém tlaku na žílu a kůži. Když je kanyla v žíle, odstraňte škrtidlo a zabezpečte katétr sterilním obvazem nebo krytím (jako je Tegaderm) přes dolní polovinu kanyly. Ujistěte se, že krytím neblokujete průtok kanylou. Držte střed kanyly palcem a ukazováčkem. Udržte kanylu bezpečně v žíle. Pomocí druhé ruky, opatrně vytáhněte jehlu (pouze jehlu) ze žíly. Zlikvidujte jehlu do kontejneru. Dále odstraňte ochranný kryt z konce infusního setu a opatrně ho vložte do středu kanyly. Zašroubujte ho do kanyly a uzamkněte v místě. Konečně, zafixujte IV vstup na kůži pacienta. Přelepte pásku přes kanylu, pak udělejte smyčku na hadičce infusního setu a přelepte druhým kusem pásky přes první. Zajistěte druhý konec smyčky nad místo vpichu IV třetím kusem pásky. Smyčky na hadičce infusního setu snižují tlak na kanylu, což je pohodlnější pro pacienta a je menší pravděpodobnost, že se náhodně vytáhnou z žíly. Ujistěte se, že ve smyčce nejsou žádné uzly — což může narušovat průtok léku do krevního řečiště.

english_section_name: Accessing the Vein

summary: Připravte si pomůcky. Představte se pacientovi. Připravte si infusní set. Vyberte vhodnou velikost kanyly pro danou situaci. Navlečte si sterilní rukavice. Najděte výrazné žíly. Použijte škrtidlo. Poklepejte na žílu, pokud je to nutné.

document: I když zavádění kanyly IV není zdaleka tak obtížné jako složitější postupy, vyžaduje základní úroveň přípravy a preventivních opatření, jako všechny menší lékařské zákroky. Než začnete, mějte připravené všechny nástroje a pomůcky, které budete potřebovat a ujistěte se, že všechny materiály, které přijdou do styku s tělem pacienta — a to zejména vaše jehly — jsou nové a sterilní. Na zavedení kanyly IV, budete potřebovat:  Sterilní jednorázové rukavice Vhodná velikost jehly IV kanyly (obvykle tloušťka 14 - 25) Sáček s roztokem pro IV Škrtidlo (nelatexové) Sterilní obvaz nebo náplast (krytí) Gáza Alkoholové ubrousky Lékařské pásky Kontejner na jehly Sterilní podložku nebo papír (na něj prostřete malé nástroje, abyste je měli na dosah ruky) Důležitou součástí procesu zavádění IV kanyly je představení se pacientovi a vysvětlení postupu, který bude následovat. Mluvte s pacientem a vysvětlete mu základní informace, které pomáhají  udržet pacienta v klidu a zajistěte, že následující postup pacienta nepřekvapí a nebude z něj otřesen. Kromě toho zajišťuje, že budete mít plný souhlas s postupem. Když budete hotovi, položte pacienta, nebo sklopte místo, kde bude dostávat IV.  Když jsou pacienti nervózní, mohou se jejich žíly stáhnout, tento stav se nazývá vazokonstrikce.Je Pak je těžší zavést IV, proto se ujistěte, že váš pacient je klidný a pohodlně leží, dříve, než začnete. Možná se budete chtít zeptat, zda pacient neměl žádné problémy se zaváděním IV v minulosti. Pokud ano, pacient vám může říci, která místa jsou nejpřístupnější. Připojte infusní set k připravenému sáčku s IV roztokem tak, že sáček bude vyset na vyvýšeném místě, infusní set se naplní fyziologickým roztokem a zkontrolují se možné bubliny. Pokud je to nutné, zavřete infusní set tak, aby nekapal na podlahu. Ujistěte se, že jste odstranili všechny bubliny z infusního setu poklepáním, mačkáním, nebo jste je ze setu vypustili. Pokud se vzduchové bubliny dostanou do pacientova krevního oběhu, mohou způsobit vážné onemocnění zvané embolie. Jednoduchá technika pro odstranění bublin z infusního setu je rozvinout hadičku do její plné délky a uzávěr vysuňte až nahoru k odkapávacímu košíku. Pak propíchněte sáček s IV roztokem špičkou infusního setu a zmáčkněte odkapávací košík. Otevřete ventil a uvolněte hadičku —  tekutina by měla proudit dolů hadičkou bez bublin. Většinou jsou IV kanyly nataženy na jehly, které slouží k propíchnutí žíly. Když je žíla přístupná, kanyla je ponechána v místě pro snadný přístup do žíly. Kanyly mají různé velikosti označené číslem. Čím je číslo menší, tím silnější je kanyla a tím rychleji se lék podává a krev odebírá. Nicméně, silné kanyly také způsobují větší bolest při zavádění, proto je důležité nevolit kanylu, která je větší, než potřebujete. Obecně platí, že pro IV budete potřebovat kanylu o tloušťce asi 14-25G (gauge). Přikloňte se k vyššímu G- (užší) kanyla pro děti a starší osoby a k nižšímu G- (silnější) kanyly, když je potřeba rychlá transfuze. Při zavádění IV prorazíte kůži a zavedete cizí předmět přímo do krevního řečiště. Aby se zabránilo nebezpečí z infekce, je důležité umýt si ruce a osušit se čistou papírovou utěrkou, navlečte si sterilní rukavice, než začnete pracovat s pomůckami a dotýkat se pacienta. Pokud se během postupu stane, že je sterilita rukavic ohrožena, sundejte je a navlečte si nový pár —  je lepší být v bezpečí, než potom litovat. Níže jsou situace, kdy většina lékařských standardů vyžadují výměnu rukavic:  Než se dotknete pacienta Než začnete čistý/aseptický postup (jako je zavádění IV) U postupu s rizikem úniku tělesné tekutiny Pokud se dotknete pacienta Pokud se dotknete okolí pacienta Před přechodem k jinému pacientovi Dále najděte místo na pacientovi, kam zavedete IV kanylu. U většiny pacientů, nejvíce přístupné žíly jsou na spodní straně předloktí, vnitřní "ohyb" lokte, nebo na zadní straně ruky, myslete na všechny přístupné žíly, které mohou být použity k zavedení IV kanyly (to zahrnuje i žíly na nohou, které jsou často používány u dětí). Pokud má váš pacient historii s těžko přístupnými žílami, zeptejte se, kde měli lékaři dříve úspěch. Obvykle pacienti s předchozí historií obtížné aplikace IV budou vědět, kde jsou jejich žíly nejpřístupnější. Uvědomte si, že bez ohledu na přítomnost žíly, jsou některá místa, kde nebudete chtít zavést IV. Mezi ně patří:  Místa, kde IV bude překážet dalším zákrokům Na stejné místo jako poslední IV Do místa, které vykazuje známky infekce (zarudnutí, otok, podráždění, atd.) Do končetiny na stejné straně těla jako je provedena mastektomie nebo cévní štěp (může to vést ke komplikacím) Použijte škrtidlo za určeným místem vpichu IV kanyly (ve směru trupu), aby vámi určená žíla napuchla a vy jste mohli lehce zavést kanylu. Například, pokud se chystáte zavést IV do typického místa na spodní straně předloktí, můžete dát škrtidlo do horní části paže.  Neutahujte škrtidlo příliš těsně — může to způsobit modřiny, zejména u starších pacientů. Škrtidlo by mělo být těsné, ale tak, abyste pod ním protáhli prst. Pokud necháte končetinu se škrtidlem viset volně k zemi, zvyšuje se průtok krve do končetiny a proto mohou být žíly viditelnější. Pokud máte těžkosti najít vhodnou žílu, může být užitečné poklepat na kůži pacienta v místě aplikace IV kanyly. Položte prst ve směru žíly, poté zatlačte na kůži nad ní. Měli byste cítit žílu "pružit". Pokračujte tisknutím po dobu asi 20-30 sekund. Žíly by se měly viditelně zvětšit.

english_section_name: Preparing to Start an IV


summary: Kupte nebo sestavte si tetovací soupravu. Připravte se k akci. Kůži oholte a omyjte. Načrtněte své tetování.

document: Jejím základem budou ostré jehly a tetovací inkoust. Po obou se porozhlédněte v místních obchodech nebo na Internetu.   Ready-made balení, které koupíte v obchodech jako celek, budou o něco jistější.  Nepoužívejte jiný inkoust, než černý indický. Barevné totiž mohou být toxické.  Použijte libovolnou ostrou jehlu. Jehly na šití, ale i zavírací špendlíky, budou fungovat spolehlivě. Je ovšem důležité, aby byly ostré a čisté.  Vyhněte se sdílení jehel a starým kusům. Obě možnosti vás vystavují nebezpečí infekce a krví přenosným chorobám. Než do sebe jehlu poprvé zapíchnete, předpřipravte svůj domácí tetovací „salón.“ Hodit se bude kus čisté bavlněné látky, tužka, nit, kalciová mast, antibakteriální mýdlo, obvaz, vata, hrníček s vodou a čistý líh nebo jiný dezinfekční roztok.  Připravte si také obyčejný fix, který se bude hodit při kreslení požadovaného obrysu na kůži.  Užitečná bude i mělká miska na inkoust. Ujistěte se, že je vše stoprocentně čisté. Nebude od věci použít při manipulaci s tetovacím náčiním gumové rukavice a misku omýt v horké vodě. V okolí tetovací plochy oholte všechny chloupky, které by mohly při operaci vadit. Celou oblast poté namydlete a opláchněte horkou vodou. Dalším krokem bude sterilizace pokožky připraveným lihem či dezinfekčním roztokem. Než se pustíte do črtání vašeho tetování, počkejte až kůže oschne. Jakmile si rozmyslíte co a kde chcete tetovat, chopte se fixu a opatrně tyto obrysy nakreslete na kůži. Až budete hotovi, dopřejte si poslední chvíli na rozmyšlenou, jestli je domácí tetování pořád tak dobrý nápad, jako na začátku.  S ohledem na vybraný design a místo tetování, můžete touto aktivitou trávit i několik hodin. Zvažte proto své fyzické možnosti, protože ne všechna místa na těle jsou pro samotatéry či samotatérky dobře dostupná. Nejlepší domácí tetování jsou zpravidla spíše menší a jednoduché symboly. Složitější nápady raději konzultujte s profesionálním tatérem či tatérkou.

english_section_name: Preparing for Your Tattoo

summary: Dezinfikujte jehlu. Začnetě vpichování inkoustu. Pokračujte ve vytahování linií. Tetování očistěte a použité nástroje vyhoďte.

document: Nejjednodušším způsobem je zahřátí jehly nad plamenem. Držte ji proto nad svíčkou či zapalovačem tak dlouho, dokud nezačne žhnout. Pokud se nechcete při jejím držení popálit, použijte bavlněnou látku.  Jakmile je jehla sterilní, omotejte kolem ní nit. Začněte přibližně 0,3 cm od jejího hrotu a namotáváním nitě vytvořte v její střední části oválný kokon. Ten bude během operace zachycovat přebytečný inkoust.  Aby byl váš tetovací nástroj kompletní, spojte jehlu s tupým koncem tužky. Pokud má na konci gumu, zabodněte očko jehly do ní. V opačném případě jehlu přiložte k hraně tužky a pokračujte v omotávání nití. Namočte jehlu do inkoustu v misce a poté ji vpíchněte skrze pokožku tak, aby po vpichu zůstala malá tečka. Pokud se čas od času objeví trocha krve, otřete ji připravenou látkou.  Pokud budete postupovat správně, vaše kůže se bude při vytahování k jehle nepatrně lepit. Vpichováním kopírujte linie vašeho designu. Aby byly stále viditelné, čas od času přebytečný inkoust či drobné kapky krve otřete látkou.  Místa vpichu mohou začít lehle otékat, takže buďte připraveni, že jakmile otok opadne, některá místa bude nutné doretušovat novými vpichy. Jakmile budete hotovi, nové tetování polijte lihem nebo dezinfekčním roztokem. Použité jehly vyhoďte a přebytečný inkoust vylijte. Nejsou totiž sterilní. V případě, že bude v budoucnu tetování třeba „doladit“ novými vpichy, připravíte si novou jehlu i inkoust znovu.

english_section_name: Starting Your Tattoo

summary: Tetování ošetřete. Udržujte tetování čisté. Aplikujte pleťovou vodu. Dopřejte svému tetování klid na hojení. Hlídejte vznik infekcí.

document: Aplikujte vrstvu kalciové masti, pokryjte tetování vatou a celou oblast omotejte obvazem.  Kalciová mast, která je běžně k dostání v lékárnách, napomůže léčebnému procesu. Nepoužívejte ji ovšem déle než několik dní, protože na ni může mít vaše pokožka alergickou reakci.  Vitaminy A a D, které mast obsahuje, jsou skutečně účinné, proto nákup určitě nepodceňte.  Obvaz si ponechte po 2-4 hodiny, ale ne déle než 8 hodin. Opatrně sejměte obvaz a tetovanou oblast omyjte antibakteriálním mýdlem v horké vodě. Nedrhnout, stačí pouze vaše dlaň.  Nenamáčejte však tetování v horké tekoucí vodě moc dlouho. Nebude nic příjemného a může to navíc tetování rozpíjet.  Vyhněte se přehnaného dotýkání tetovaných míst. I to by totiž mohlo způsobit rozpití linií nebo dokonce zjizvení. Po několika dnech začněte místo kalciové masti používat pleťovou vodu, která bude hydratovat kůži. S množstvím to ovšem nepřehánějte, protože vaše kůže potřebuje především dýchat. Místo v závislosti na velikosti tetování vlhčete třikrát až pětkrát denně. Vaše kůže by nikdy neměla úplně vyschnout, ale, jak jsme si řekli výše, nepřehánějte to. Během prvního týdne na něj buďte velmi opatrní. Utvoří se přes něj stroupky, které je nudné udržovat čisté. Kromě výše popsané hydratace bude také nutné odpustit si určité typy aktivit:  Vyhněte se plavání. Přírodní koupaliště jsou plné bakterií, které by mohly způsobit infekci. Kryté bazény jsou pro změnu čištěné chlórem. Ten čerstvému tetování také dvakrát neprospěje.  Vyhněte se tělesným aktivitám, které vedou k nadměrnému pocení.  Noste volnější oblečení, aby vaše pokožka mohla dýchat. Tetování občas detailně prohlédněte a hlídejte, aby se kolem něj netvořil otok a případná infekce.  Pokud vaše pokožka vypadá stále zdravější, můžete si pogratulovat k úspěšné operaci. I když se našimi radami budete pozorně řídit, může dojít k zanešení ran. V tom případě se poraďte se svým doktorem.

english_section_name: Caring for Your Tattoo


summary: Boty nechte volně uschnout.

document: Postavte boty (tkaničky a vložky také) na nějaké místo v polostínu a nechte je při pokojové teplotě zcela uschnout. Boty nedávejte na horké místo (jako je radiátor, či přímé slunce), protože by se vám boty mohly pokroutit. Nedoporučuje se dávat boty uschnout do sušičky, protože sušička by mohla podrážky bot zkroutit.

english_section_name: Hand-Washing Your Sneakers

summary: Vytáhněte z bot tkaničky a vložky. Vyčistěte tkaničky. Přidejte tekutý prací prostředek. Nastavte prací program a zapněte pračku. Vyndejte boty z pračky a nechte je uschnout na vzduchu.

document: Vložky a tkaničky perte zvlášť, protože boty vám rychleji uschnou, pokud z nich tyto doplňky odstraníte. Boty můžete vyprat i s tkaničkami a později je vyvléknout, pokud v nich ale necháte vložky, boty budou nasáklé vodou a budou schnout několik dlouhých dní. Pokud jsou vaše tkaničky již roztřepené a špinavé, vyhoďte je a raději si kupte nové. Pokud je nechcete vyhazovat, můžete je zkusit vyčistit namydleným kartáčkem, či je vyprat v pračce spolu s vašimi botami. Tkaničky poté nechte zcela uschnout, předtím než je navlečete zpátky do bot.  Další způsob, jak vyprat tkaničky, je vložit je do sáčku na praní či je lehce svázat dohromady a dát je do pračky. To zabrání tkaničkám, aby vám proklouzly skrze otvory v bubnu pračky.  Pokud máte bílé tkaničky a barevné boty, vyperte tkaničky spolu s jinou dávkou bílého prádla, aby byly opět zářivě bílé a nezachytily barvu z bot. Hrudky pracího prášku by se vám mohly dostat dovnitř bot, použijte raději tekutý prací gel. Můžete také přidat trochu vinného octa a pár kapek esenciálního oleje, který boty vydezinfikuje. Pokud přidáváte borovicový olej, výrobek by jej měl obsahovat alespoň 80%. Nastavte pračku na praní jemných tkanin, nízkou teplotu nízký počet otáček při ždímání a nepoužívejte sušičku. Vysoká teplota by mohla vaše tenisky zkroutit a rychlé otáčení bubnu a sušení by vám mohlo poničit boty, či pračku. Jakmile pračka dopere, vyjměte boty ze sáčku a nechte je volně schnout. Sušička není dobrý nápad, mohly by se vám v ní zkroutit podrážky.  Pokud do bot nacpete zmačkané noviny či papírové ubrousky, boty vám uschnou rychleji a zachovají si svůj tvar.  Boty (tkaničky a vložky také) položte na místo v polostínu. Nedávejte je na horké místo, například k radiátoru či na přímé slunce, mohly by se vám zničit. Může trvat několik hodin, až několik dní, než boty zcela uschnou. Plánujte proto dopředu, abyste nemuseli chodit ve vlhkých botách!  Pokud spěcháte a potřebujete použít fén, obalte boty do ručníku a nastavte fén na nízkou teplotu. Boty pravidelně kontrolujte, aby se vám nepřehřívaly.

english_section_name: Machine-Washing Your Sneakers

summary: Použijte na boty deodorant.

document: Vezměte mletou kávu, jednou sodu, či komolit a nasypte jej do bot. Kdykoliv boty nenosíte, proveďte tento postup a zbavíte se tak nepříjemného zápachu. Před obutím z bot produkt jednoduše vyklepejte. Dalším způsobem, jak tyto produkty použít, je nasypat je do prodyšného sáčku a sáček vložit do bot. Můžete si vyrobit své vlastní sáčky s použitím silonových punčoch a zajistit je gumičkou.

english_section_name: Caring for Your Dress Shoes


summary: Položte oblíbenou hračku dítěte trochu z jeho dosahu. Nechte miminko, ať leze k vám. Umístěte před miminko zrcadlo. Lezte vedle miminka. Buďte si vědomi krajních mezí miminka. Po lezení miminko povzbuzujte.

document: Můžete s ním mluvit a pobízet ho, aby si hračku vzalo, nebo říkat něco jako "Pojď, pojď si vzít svou hračku...", abyste mu pomohli s pohybem vpřed. Miminko by se mělo rozkývat dozadu a dopředu, natahovat tělíčko blíže k hračce nebo se posouvat blíž. Jen si dejte pozor, aby to miminko nedráždilo, nebo aby nezačalo vyvádět, protože nemá svoji hračku. Můžete se taky od miminka pár centimetrů vzdálit, lehnout si na stejnou úroveň a říct "Pojď sem! Pojď k mamince/tatínkovi!" Pokud to pro něj ale bude frustrující, vraťte se, aby nebrečelo. To mu může pomoci v pohybu směrem k vám a k tomu, aby zjistilo, že lezení po všech čtyřech není tak děsivé. Možná vás bude chtít napodobit a přiblížit se k vám, jedná se o další skvělý způsob, jak miminko motivovat k pohybu. Až se začnou pohybovat (ale ne lézt) přidržujte jejich tělíčko při pohybu nahoře. Držte nebo položte zrcadlo asi 25 cm před miminko, tak, aby dobře vidělo svůj odraz. Bude se chtít lépe vidět a možná kvůli tomu poleze dopředu. Pokud miminko naučíte hrát si se zrcadlem, může to být ještě efektivnější. Místo toho, aby miminko lezlo k vám, můžete lézt vedle něj. Můžete se spolu s miminkem pohybovat směrem k hračce, zrcadlu nebo druhému rodičovi. Miminko bude chtít dělat to, co děláte vy a taky na to nebude tak samo. Bude to pro něj spíš jako hra, a bude chtít dělat to, co dělají maminka a tatínek nebo sourozenec. Miminko bude motivovat také to, poleze-li vedle něj starší sourozenec. Začne-li brečet nebo být frustrované, nenuťte ho pokračovat. Místo toho počkejte na další den. Pokud budete miminko nutit k lezení, není-li připravené, nebo když se na to necítí, tak proces učení zpomalíte a vytvoříte negativní asociaci s lezením. Místo toho by mělo být lezení zábavné. Nevzdávejte to. I když miminko nechce být na zemi déle než několik vteřin, zkuste to další den znovu. Až skončíte s učením, věnujte miminku lásku a povzbuzení. Pokud toho miminko moc nezvládne, nebuďte frustrovaní. Místo toho ho laskejte a věnujte mu pozornost, dejte mu horkou lahev, potřebuje-li ji, hračku nebo sladkost, pokud je dost staré. Miminko by mělo mít s lezením spojené dobré asociace a mělo by se těšit na příště.  Snad ani není třeba zmiňovat, že lezlo-li miminko k hračce, měli byste mu ji nakonec dát, i nedostane-li se k ní samo. Mělo by být učením se lézt uspokojené, ne frustrované. Tak bude mít z dalšího pokusu o lezení radost! Až miminko bude umět lézt a prozkoumávat váš domov, můžete slavit! A pak se připravte na zabezpečení svého domova před dětskýma ručičkama!

english_section_name: Getting Your Baby to Crawl

summary: Nechávejte miminko dlouho na bříšku. Omezte čas, který miminko stráví v chodítkách, autosedačkách nebo vysokých dětských židlích. Pomáhejte miminku posílit záda. Ujistěte se, že je miminko na lezení připravené. Vezměte v potaz věk miminka. Najděte pohodlné místo. Opatrně položte miminko na zem na záda. Otočte miminko na bříško.

document: Miminka si ráda hrají na bříšku a pokládání na bříško tak, aby mohli prozkoumávat zem a svá tělíčka je nezbytné jak pro rozvoj jejich motorických schopností a kontrolu hlavičky, tak pro posílení svalů v rukách a na krku. S pokládáním miminka na břicho můžete začít velmi brzy, tak, že je na začátku na bříšku necháte jen jednu až dvě minuty, což miminku nemusí být příjemné. Potom, co miminko teprve spatřilo světlo světa, pro něj bude ležení na bříšku nejméně příjemné, protože nebude moci tělíčko ovládat. Ale necháte-li ho každý den pár minut na bříšku, může mu to pomoci s rozvojem -- a s rychlejším naučením se lézt.  Až vaše miminko bude o něco starší, okolo 4 měsíců, bude možná moci lépe ovládat své tělíčko a zvednout a udržet hlavičku a rozhlížet se. To je jedním z prvních kroků pro to aby se naučili lézt. Zajistěte, aby ležení na bříšku bylo pro miminko zábavné. Klidně na něj mluvte, nechte ho hrát si s hračkami a lehněte si k němu, aby se cítilo příjemněji. Samozřejmě, pokud miminko pokládáte, aby si odpočinulo, měli byste ho vždy položit na zádíčka, aby si neublížilo, nebo se v nejhorším případě neudusilo. Ale když je vzhůru a v dobré náladě, může být ležení na bříšku velmi prospěšné. Zajistěte, aby si miminko s ležením na bříšku spojovalo příjemné pocity. Pokládejte ho na bříško, když je najedené, dobře odpočaté a v dobré náladě. Neměli byste ho pokládat na bříško, když už je podrážděné. Ač je důležité, aby miminko občas sedělo, měli byste se ujistit, aby bylo v době, kdy je vzhůru co nejvíce stimulované. I přes svůj název mohou chodítka způsobit, že miminko začne chodit pomaleji, protože nebude cítit potřebu chodit samo. Pokud trávíte čas s miminkem, položte ho na bříško, nebo ho místo posazení do židle a sledování stabilní hračky motivujte k pohybu. Čím více se vaše miminko zvládne hýbat bez toho, aby se unavilo, tím lépe. Miminko byste k pohybu měli hodně povzbuzovat, aby bylo ve správný čas k lezení a chození připravené. Než miminko zvládne sedět samo, bude potřebovat vaši pomoc. Pokud se vaše miminko pokusí sedět, podepřete mu záda a hlavičku rukou, aby nebylo nejisté a zvládlo rovně sedět. To miminku pomůže vyvinout svaly potřebné k udržení hlavičky při lezení.  Čím více času miminko stráví na bříšku, tím dříve bude moci sedět. Miminko taky můžete motivovat ke zvednutí hlavičky tím, že nad ní budete pohybovat barevnými hračkami. To dítěti pomůže posílit svaly na zádech, krku a ramenou. Až se miminko zvládne natáhnout dopředu a udržet se na rukou, bude už možná schopné lézt. Neměli byste ho nutit příliš brzy, protože by se mohlo zranit, nebo by ho to mohlo odradit. Místo toho, abyste ho porovnávali s jinými miminky, byste ho měli nechat vyvíjet se vlastním tempem. Miminka jsou připravena k lezení, když zvládnou bez opory sedět, pohybovat hlavou a ovládat ručičky a nožičky bez bušení. Mělo by také být schopné se otočit. Pokud toto zvládne, tak možná brzy začne lézt.  Až miminko zvládne sedět a udržet při pohybu hlavu, bude pro něj pohyb po všech čtyřech příjemnější a uvidí, že pohybování se nebo jen kývání není až tak hrozné. Vaše miminko se možná už dokonce dokáže udržet na všech čtyřech, trochu se houpat dozadu a dopředu a snažit se posunout dopředu. To je znamení, že je skoro připravené na lezení! Pokud vaše miminko pohybuje nohama rovnoměrně na obou stranách a má dobrou koordinaci, pak byste se neměli strachovat, bylo-li mu už 10 měsíců a ještě neleze. Pokud ale máte pochyby o rozvoji svého dítěte, měli byste samozřejmě zajít k lékaři. U některých miminek se projeví, že jsou připravená na lezení, když se začnou pohybovat pomocí opačné nožičky a ručičky. To znamená, že místo aby se posouvali dopředu na nožičce a ručičce jedné strany těla, používají protilehlé končetiny. Miminka s lezením začínají mnoha různými způsoby, takže si nedělejte starosti, nedělá-li to vaše to, co od něj očekáváte. Pokud mu je 6 nebo více měsíců, tak už možná bude na lezení připravené. Pamatujte, že obvykle začínají mezi 6 a 10 měsíci, ale mohou začít i dříve nebo mnohem později. Pokud jsou vašemu miminku ale teprve tři měsíce, pravděpodobně byste se neměli snažit, aby začalo lézt, neprojevuje-li však, že už je připravené tím, že je schopné udržet hlavičku, otočit se, tahat se po podlaze atd. Miminko by se mělo učit lézt na pohodlném a měkkém místě. Nemělo by ale být tak měkké a pohodlné, aby byl pohyb pro miminko náročný. Deka umístěná na normálním koberci nebo pohodlný koberec úplně stačí. Pokud máte tvrdou dřevěnou podlahu, měli byste na ní dát příjemnou měkkou deku. Na ní se bude miminko cítit příjemně a sníží se možnost zranění, kdyby náhle spadlo.  Někteří rodiče také doporučují miminko položit na zem v overalu nebo plence, aby se přímo dotýkalo podlahy. To mu poskytne silnější kontakt se zemí. Pokud na sobě miminko bude mít příliš oblečení, bude se také cítit omezováno. Mějte rozsvícená relativně jasná světla. Pokud bude v místnosti přílišné šero, tak se miminko rychleji unaví. Dívejte se přitom na něj, aby vědělo o vaší společnosti. Tak si miminko na zem zvykne a bude vědět, že nejste pryč. Měli byste to dělat alespoň 10-15 minut po jídle, aby vše strávilo. Až ho budete pokládat na zem, mělo by být klidné a šťastné. Pokud je miminku příjemné se otáčet, může to udělat samo. Možná mu budete muset trochu pomoci a na bříško ho otočit. Mělo by si zvládnout rukama podpírat hlavičku a se zdviženou hlavičkou pohybovat. V této poloze by mělo mít kontrolu nad svýma rukama a nohama. Pokud pláče, nebo je vidět, že mu to je velmi nepříjemné, měli byste to vyzkoušet někdy jindy. Ale vypadá-li, že je připravené na víc, podívejte se na další část, kde jsou tipy, jak mu pomoci s lezením.

english_section_name: Getting Your Baby Ready


summary: Dodržujte jednoduchou tekutou dietu. Postupně přidávejte pevnou stravu. Jezte jídla s nízkým obsahem vlákniny. Vyhněte se mastným a tučným pokrmům. Vyhněte se mléčným produktům. Vyhněte se kofeinu. Nepijte alkohol. Vyhněte se fruktóze a umělým sladidlům. Vyzkoušejte probiotika.

document: Když máte průjem, měli byste se vyhnout jakémukoliv zatěžování svého trávicího ústrojí. Držte se proto hlavně pití čirých tekutin, abyste zůstali hydratovaní a zachovali v těle rovnováhu elektrolytů bez zatížení žaludku. Během dne si dejte 5-6 malých “jídel” nebo pouze usrkávejte tekutiny každých pár minut podle toho, jak je v těle udržíte. Dieta složená z čirých tekutin zahrnuje:  Vodu (včetně sycených a ochucených vod) Ovocný džus bez dužiny, ovocný punč a limonádu Perlivé nápoje včetně limonád (je však důležité vybírat si ty bez cukru a kofeinu) Želatinu Kávu a čaj (bez kofeinu a mléka) Odstředěný rajčatový nebo zeleninový džus Sportovní nápoje (pijte je spíše jako doplněk, ne jen samotné – obsahují příliš mnoho cukru a tyto nápoje vám samy o sobě nepomohou) Čistý vývar (ne krémové polévky) Med a cukr, tvrdé bonbony jako například mentolky Nanuky (ne ovocné nebo mléčné) Zhruba druhý den můžete postupně zařadit polopevnou, suchou stravu. Jezte však jen v malém množství. Pokud tuto stravu v těle neudržíte nebo se vám dělá špatně, vraťte se ještě k tekuté stravě a pevnou vyzkoušejte později. Vybírejte si jídla, která jsou mdlá a mají nízký obsah tuků a vlákniny.  Vyzkoušejte BRAT dietu, jejíž název je odvozen z jejích hlavních složek banány, rýže, a(apple – jablečná přesnídávka) toast, a t(tea – čaj). Můžete jíst také suchý chroupavý chléb, těstoviny, nebo šťouchané brambory. Vyhněte se ochucenému a kořeněnému jídlu. Trocha soli je v pořádku, ale nejezte nic ostrého. Jídla s jejím vysokým obsahem zhoršují průjem a vedou k plynatosti. Vyhněte se čerstvé zelenině a ovoci (kromě banánů), dokud se nebudete cítit lépe. Celozrnné produkty jsou také bohaté na vlákninu. Mějte však na paměti, že vláknina může vaši stolici upravit, pokud ji budete užívat pravidelně. Pokud na průjmy trpíte často, snažte se jíst více vlákniny, aby se vám stolice do budoucna upravila. Jídla bohatá na tuk váš průjem a bolesti břicha zhorší. Dokud nebudete 100% v pořádku, vyhněte se červenému masu, máslu, margarínu, mléčným výrobkům, smaženým a zpracovaným pokrmům, baleným potravinám pokrmům z fast foodu. Omezte příjem tuků na <15 gramů za den. Jednou z příčin průjmů, nafouknutí a plynatosti může být nesnášenlivost mléka. Pokud si všimnete, že se u vás průjem objeví nebo zhorší po konzumaci výrobků z kravského mléka, zvažte i možnost, že trpíte nesnášenlivostí mléka. Mléčným výrobkům se však při průjmu vyhněte za každou cenu. Kofein může způsobit bolesti žaludku a plynatost, a navíc může také způsobit dehydrataci. Můžete si dát kávu, čaj nebo limonádu, ovšem bez obsahu kofeinu. Patří sem nejen nápoje s obsahem kofeinu, jako je káva, čaj a některé sportovní nápoje, ale také potraviny s obsahem kofeinu, jako je čokoláda. Alkohol vaše problémy ještě zhorší. Může také dojít k reakci s léky, které jste použili k zastavení příznaků průjmu. Díky alkoholu budete také více močit a tím přispíváte k dehydrataci. Vyhněte se alkoholu dokud nebudete zcela v pořádku. Chemická složka v umělých sladidlech způsobuje a zhoršuje průjem. Vyhněte se umělým příchutím a barvám v potravinách obecně, obzvláště pak v době, kdy je váš trávicí systém nějak zatížen. Mezi mnoho značek obsahujících umělá barviva a příchuti patří:  Al-Namura Nestlé Dr. Oetker Lagris Probiotika jsou druhy živých bakterií, které pomáhají udržet zdravý trávicí trakt. Můžete je najít v potravinách, jako jsou jogurty s živými kulturami nebo ve formě kapslí, či tablet v lékárnách. Probiotika mohou být účinná proti průjmům způsobených antibiotiky a některými viry, protože umí obnovit rovnováhu „zdravých“ bakterií ve střevech. Při průjmu si tedy můžete dát jogurt s obsahem živých kultur a porušit tak pravidlo o nekonzumaci mléčných produktů.

english_section_name: Changing Your Diet for Quick Relief

summary: Přečkejte virovou příčinu. V případě bakteriální infekce si zajděte pro léky na předpis. Zvažte změnu léčby s konzultací u lékaře. Léčte chronická onemocnění. Snažte se omezit stres a úzkost.

document: Většina průjmů je způsobena viry, jako je běžný vir chřipky a jim podobné. Průjem virového původu by měl odeznít v průběhu několika dní. Vydržte to, zůstaňte hydratovaní, odpočívejte, a kupte si volně prodejný lék proti průjmu, který vám uleví od příznaků. Průjem z kontaminovaného jídla nebo vody je většinou způsoben bakteriemi nebo parazity. V tomto případě vám lékař předepíše speciální léky nebo dokonce antibiotika, která vás infekce zbaví. Pokud se váš stav nezlepší ani po 2-3 dnech, navštivte svého lékaře, abyste vyloučili závažnou příčinu průjmu. Pamatujte na to, že lékař vám předepíše antibiotika pouze v případě, že je příčinou průjmu bakterie. Antibiotika nejsou v boji s viry a dalšími příčinami efektivní a navíc vám mohou způsobit nepříjemné vedlejší účinky nebo dokonce zhoršit průběh průjmu, pokud nebudou podána správně. Antibiotika jsou častou příčinou průjmu, protože ve střevech způsobují bakteriální nerovnováhu. Léky proti rakovině a antacida s obsahem hořčíku mohou také přispět ke zhoršení průjmu. Pokud máte často průjem a nevíte proč, zeptejte se svého lékaře na medikaci, kterou máte. Lékař vám možná bude moci snížit dávkování nebo nabídnout jiný lék. Nikdy léky neměňte nebo nepřestávejte užívat svévolně, bez předchozí konzultace s lékařem. Mohli byste si způsobit vážné zdravotní komplikace. Některá onemocnění zažívacího traktu mohou způsobovat chrnické nebo časté průjmy, jako je například Crohnova choroba, ulcerozní kolitida, Celiakie, Syndrom dráždivého tračníku nebo problémy se žlučníkem, (i po jeho operativním odstranění). Spolupracujte se svým lékařem, abyste zjistili příčinu. Váš lékař vám může napsat doporučení ke gastroenterologovi, což je lékař specializující se na onemocnění střev a žaludku. Někteří lidé ve stresu a se stavy úzkosti trpí na průjmy. Pravidelně používejte relaxační techniky a ulevte si tak od stresu napětí, abyste zbytečně netrpěli průjmy a podrážděným žaludkem. Zkuste meditovat nebo provádějte dechová cvičení, či vyzkoušejte být uvědomělí podle buddhistického stylu, jděte se projít do přírody, poslouchejte hudbu – zkrátka dělejte cokoliv, co vás uklidní.

english_section_name: Treating the Cause

summary: Vyhněte se dehydrataci. Kupte si volně prodejné léky proti průjmu. Analgetika užívejte opatrně. Hodně odpočívejte. Pokud se vaše příznaky zhorší nebo přetrvávají, navštivte lékaře. Pokud je dehydratované vaše dítě, vezměte jej k lékaři. Pokud sledujete výrazné změny ve stavu dítěte, kontaktujte rychlou záchrannou službu nebo pohotovost.

document: Nejběžnější komplikací průjmu je dehydratace, která může být nebezpečná. Pijte vodu, vývar a džus v pravidelných intervalech během celého dne. I když zvládnete jen pár doušků, je důležité, abyste rychle získali zpět tekutiny, které kvůli průjmu ztrácíte.   Voda je dobrým zdrojem tekutin, ale měli byste pít také vývar, džus nebo energetický nápoj pro sportovce. Vaše tělo potřebuje získat zpět elektrolyty jako je draslík a hořčík.  Někteří lidé popsali, že po požití jablečného džusu se jejich příznaky zhoršily.  Pokud je vám opravdu zle a nemůžete ani pít, cucejte alespoň kostky ledu.  Navštivte lékaře, pokud v sobě neudržíte žádné tekutiny déle než 12 hodin nebo pokud máte průjem a zvracíte déle než 24 hodin. Pokud se dostanete do stavu vážné dehydratace, budete potřebovat infuzi s minerály, kterou vám podají v nemocnici.  Pokud trpí průjmem malé dítě, nepodávejte mu ovocné džudy, ani sycené nápoje. Pokud kojíte, nepřestávejte a kojte jako obvykle. Vyzkoušejte například Endiaron nebo Imodium, které má velmi rychlý nástup účinku. Tyto léky však používejte pouze podle příbalového letáku. Měli byste je sehnat v každé lékárně.  Tyto léky nepodávejte dětem bez předchozí porady s lékařem. V některých případech se při užívání těchto léků může průjem ještě zhoršit, pokud se jedná například o bakteriální infekci. Je v pořádku pokud vyzkoušíte volně prodejné léky, ale pokud se vaše příznaky zhorší, měli byste vyhledat lékaře, který vám předepíše jiné léky. Můžete vyzkoušet nesteroidní protizánětlivé léky proti bolesti (jako je například Ibuprofen), díky kterému snížíte horečku a ulevíte si od křečí v břiše. Tyto léky vám však ve zvýšené míře nebo určitých případech mohou podráždit nebo dokonce poškodit žaludek. Užívejte proto tyto léky pouze podle předpisu nebo příbalového letáku a vyhněte se jim, pokud:  Vám lékař předepsal jiné léky nebo již nesteroidní protizánětlivá analgetika užíváte z jiného zdravotního důvodu. Trpíte onemocněním jater nebo ledvin. Máte žaludeční vředy nebo krvácení. Jste mladší 18 let. Promluvte si nejprve s lékařem, předtím než podáte dítěti, či adolescentovi Aspirin. Podávání Aspirinu k léčbě virových onemocnění (včetně chřipky) je spojeno s možnou život ohrožující nemocí, Reyeovým syndromem. Jako je tomu u všech nemocí, či zdravotních problémů, to nejlepší, co pro své tělo můžete udělat, je dopřát mu dostatek odpočinku. Hodně spěte, buďte v teple, a nechte své tělo odpočívat. Díky tomu se tak lépe vyrovnáte s infekcí, která je možnou příčinou průjmu a zotavíte se z fyzického stresu z pocitu, že jste nemocní. Pokud zvracíte a máte průjem déle než 24 hodin, nebo se nemůžete napít vody déle než 12 hodin, navštivte lékaře, abyste se vyhnuli dehydrataci. Navštivte lékaře také v případě, že vás bolí v podbřišku nebo rektální oblasti, máte černou nebo krvavou stolici, horečku vyšší než 39°C, ztuhlou šíji, kruté bolesti hlavy nebo pokud je vaše kůže a bělmo očí nažloutlé.. Dehydratovaní můžete být, pokud máte pocit žízně, sucho v ústech nebo suchou kůži, příliš nemočíte nebo máte tmavou moč, cítíte se slabí, dělá se vám na omdlení nebo zle. Miminka a malé děti se do stavu dehydratace dostanou velmi snadno a rychleji, než dospělí, a následky by mohly být daleko horší. Mezi známky dehydratace u dětí patří: méně mokrá plenka nebo úplně suchá (dítě nemočí vůbec během 3 hodin), pláč bez slz, suchá ústa a jazyk, horečka přes 39°C nebo vyšší, podrážděnost, plačtivost, snížené reakce, dítě nekomunikuje.  Dítě k lékaři vezměte i v případě, že jeho průjem trvá déle než 24 hodin nebo má černou, či krvavou stolici. Zavolejte rychlou záchrannou službu, pokud máte vy nebo někdo jiný potíže s dýcháním, bolesti na hrudi, jste zmatení, extrémně ospalí, nebo máte potíže s probuzením se, omdlíváte, či ztrácíte vědomí, máte rychlý nebo nepravidelný srdeční tep, záchvaty, ztuhlou šíji nebo kruté bolesti hlavy, cítíte se velmi slabí, točí se vám hlava nebo máte závratě.

english_section_name: Dealing With Symptoms Fast


summary: Povolte v Gmailu IMAP. Otevřete si Outlook. Zadejte informace pro server pro příchozí poštu (IMAP). Zadejte informace pro server odchozí pošty (SMTP). Zadejte údaje o svém účtu. Nyní můžete posílat a přijímat zprávy.

document: IMAP umožňuje z emailového klienta oboustrannou komunikaci a zabraňuje ztrátě zpráv. IMAP je také vhodnější pro kontrolu emailů na různých zařízeních, která jsou stále běžnější. Zprávy, které si přečtete v Outlooku, se označí jako přečtené i v Gmailu.   Přihlaste se ke Gmailu a klikněte na ikonu Nastavení. Klikněte na Nastavení. Klikněte na „Forwarding and POP/IMAP“. Klikněte na tlačítko „Enable IMAP“. Klikněte na „Uložit změny“. Klikněte na menu Nástroje a vyberte „Účty nebo Emailové účty“. Potom klikněte na Přidat. Pokud používáte Outlook 2010 nebo 2013, klikněte na Soubor a vyberte možnost Informace. Potom klikněte na +Přidat účet.  Vyberte „Manuální konfigurace serveru“. Budete muset zadat následující informace, jinak se Gmail nespojí s vaším novým účtem:   Server: imap.gmail.com Port: 993 Vyžaduje SSL: Ano Budete muset zadat následující informace:   Server: smtp.gmail.com Port: 465 or 587 Vyžaduje SSL: Ano Vyžaduje ověření: Ano Použijte stejné nastavení jako u serveru pro příchozí poštu. Kromě informací o serveru budete muset zadat i své údaje o účtu, aby se Outlook mohl přihlásit k vašemu účtu na Gmailu a nahrávat zprávy.   Celé jméno: Zadejte jméno, které chcete uvádět jako podpis u zpráv. Uživatelské jméno: Vaše Gmail adresa (yourname@gmail.com) Emailová adresa: Vaše Gmail adresa (znovu) Heslo: Vaše Gmail heslo Až budete mít nakonfigurovaný účet, budete moci začít Outlook používat pro přijímání a odesílání emailů.

english_section_name: Configuring Gmail

summary: Povolte v Yahoo! Otevřete si Outlook. Zadejte informace pro server pro příchozí poštu (IMAP). Zadejte informace pro server odchozí pošty (SMTP). Zadejte údaje o svém účtu. Klikněte na záložku Pokročilé. Začněte přijímat a odesílat emaily.

document: POP. Yahoo! Mail podporuje POP mail pro externí klienty. Pro Outlook to znamená, že budete muset povolit POP. Když si email přečtěte v jednom klientu, nezobrazí se vám v druhém jako přečtený, takže nebudete mít Outlook synchronizovaný s webovým emailem.   Přihlaste se k Yahoo! Mail a klikněte na ikonu Nastavení. Klikněte na Nastavení. Klikněte na Upravit. Vyberte POP. Tato možnost se nachází na pravé straně vedle „Nastavení přístupu k Yahoo!“ Vyberte si POP spam možnost z menu. Máte tři možnosti:  Nestahovat spamové emaily – do klienta se vám stáhnou pouze příchozí zprávy. Stahovat spam bez indikace – spam se vám stáhne, ale nebude nijak označen. Stahovat spam s označením – spam se vám stáhne a bude označen jako „spam“.   Klikněte na Uložit. Klikněte na menu Nástroje a vyberte „Účty nebo Emailové účty“. Potom klikněte na Přidat. Pokud používáte Outlook 2010 nebo 2013, klikněte na Soubor a vyberte možnost Informace. Potom klikněte na +Přidat účet.  Vyberte „Manuální konfigurace serveru“. Budete muset zadat následující informace, jinak se Gmail nespojí s vaším novým účtem:   Server: pop.mail.yahoo.com Port: 995 Vyžaduje SSL: Ano Budete muset zadat následující informace:   Server: smtp.mail.yahoo.com Port: 465 or 587 Vyžaduje SSL: Ano Vyžaduje ověření: Ano Kromě serverových údajů budete muset zadat také údaje o svém účtu. Umožní to Outlooku přihlašovat se k Yahoo a stahovat zprávy.   Celé jméno: Zadejte jméno, které chcete uvádět jako podpis u zpráv. Emailová adresa: Vaše emailová adresa (yourname@yahoo.com) Heslo: Vaše heslo Budete si muset vybrat, jak chcete stahovat zprávy. Můžete kopii a Yahoo po stažení do Outlooku smazat, nebo ji můžete v Yahoo ponechat.  Když smažete zprávy z Yahoo serveru, nebudete je moci získat zpět. Až budete mít Outlook nakonfigurovaný, budete ho moci začít používat.

english_section_name: Configuring Yahoo!

summary: Otevřete si Outlook. Zadejte své jméno a údaje o účtu. Zadejte informace o serveru pro příchozí poštu (POP3). Enter your outgoing mail information (SMTP). Zadejte informace o serveru odchozí pošty (SMTP). Začněte odesílat a přijímat emaily.

document: Klikněte na menu Nástroje a vyberte „Účty nebo emailové účty. Potom klikněte na Přidat. Pokud máte Outlook 2010 nebo 2013, klikněte na záložku Soubor a vyberte možnost Informace. Potom klikněte na +Přidat účet.  Vyberte „Manuální konfigurace nastavení serveru“. Vaše jméno se bude lidem zobrazovat jako podpis u odeslaných zpráv.  Do pole pro emailovou adresu zadejte: username@comcast.net Zadejte spojení pro server, aby Outlook mohl stahovat poštu z vašeho účtu Comcast. Všechna pole najdete v záložce Pokročilá nastavení.   Server: mail.comcast.net Port: 995 Vyžaduje SSL: ANO Enter the following connection so that you can send mail through your Comcast address through Outlook. Check the Advanced tab to find all the fields.  Server: smtp.comcast.net Port: 465 Requires SSL: Yes Requires Authentication: Yes Zadejte následující spojení, které vám umožní posílat emaily pomocí Outlooku. Všechna pole najdete v záložce Pokročilá nastavení.  Smazané zprávy v Comcastu již nebude možné získat zpět. Až budete mít Comcast nakonfigurovaný, budete moci začít posílat a přijímat zprávy pomocí Outlooku.

english_section_name: Configuring Comcast

summary: Stáhněte si Outlook Connector. Otevřete si Outlook. Zadejte údaje o svém účtu a vyberte možnost Emailový účet. Klikněte na Další. Začněte používat Outlook.

document: Tento program vám umožní připojit účet na outlook.com (dříve Hotmail) ke klientu Outlook. Budete díky tomu moci zprovoznit oboustrannou komunikaci, stahování zpráv, sdílení kontaktů, kalendáře atd.   Outlook Connector je zdarma. Funguje na všech verzích Outlooku. Pokud máte 64-bitový systém, stáhněte si příslušný program. Spusťte Connector a řiďte se pokyny v instalačním souboru. Klikněte na záložku Soubor a vyberte Přidat účet. Zadejte následující informace:   Jméno: Jméno, kterým chcete podepisovat emaily. Emailová adresa: Vaše emailová adresa na outlook.com. Heslo: Vaše heslo na outlook.com nebo Hotmail.com. Pokud zatím nemáte nainstalovaný Connector, budete to muset udělat nyní. Pokud je Connector správně nainstalovaný, váš účet na outlook.com se spojí s Outlookem.  Pokud změníte heslo u outlook.com, musíte ho změnit i v klientovi. Můžete to udělat v Nastavení pod záložkou Soubor. Nyní budete moci odesílat a přijímat zprávy, prohlížet si kontakty a kalendáře. Budete moci přidávat a odstraňovat položky jak z webového rozhraní, tak z klienta.

english_section_name: Configuring Hotmail (Outlook.com)


summary: Kupte si nebo si vyrobte mikrovlnný lis. Narovnejte listy do lisu. Vysuště listy.

document: Mikrovlnný lis je vyroben ze dvou desek z materiálu, který můžete vystavit mikrovlnám, jako jsou třeba dlaždice, silný karton nebo knihy. Můžete si ho koupit hotový nebo si udělat vlastní. Ten vyrobíte následovně:    Připravte si dvě dlaždice nebo dva kusy silného kartonu. V případě keramického lisu si ještě připravte dva kusy lepenky a papíry stejné velikosti jako dlaždice. Do kartonového lisu budete potřebovat několik savých papírů. Přichystejte si několik silných gumiček dost velkých na obepnutí obou desek. Položte před sebe dlaždici nebo karton a na ně vrstvu lepenky, v případě dlaždice, a papíru. Na ně vyskládejte listy, které opět přikryjete lisovacím papírem, případně lepenkou, a druhou deskou. Spojte je dohromady gumičkami. Vložte celý lis do mikrovlnné trouby a spusťte ji na mírný příkon na nanejvýš jednu minutu.  Otevřete lis a vyvětrejte páru. Jakmile lis a listy budou chladné, znovu ho zavřete a vraťte do mikrovlnky na 30 vteřin. Provětrejte. Pokračujte s 30 vteřinovým zahříváním a větráním tak dlouho, dokud listy úplně nevyschnout. Větrání je důležité, aby se vám listy neuvařily. Chcete vysušené listy, vařené vám budou k ničemu.

english_section_name: Using the Microwave

summary: Vyrobte nebo si kupte lis. Naplňte lis. Vysušené listy vyjměte z lisu.

document: Lisy jsou jednoduchá zařízení vyrobená ze dřeva, lepenky, papíru a kovových šroubů, těžítek nebo popruhů s přezkou. Listy vysouší pomocí tlaku, který na ně vyvíjí. Můžete je koupit v obchodech s uměleckými nebo řemeslnými potřebami, přes internet, nebo si je můžete sami snadno vyrobit.   Pro výrobu vlastního lisu, se řiďte tímto postupem:  Kupte si dva kusy překližky zhruba o velikosti A4 a síle asi 2.5 cm, nebo jakýkoli jiný formát, který vám vyhovuje. V některých obchodech vám překližku seříznou rovnou na velikost, jakou si přejete. Provrtejte ve všech rozích obou desek díry na šrouby. Vyplatí se vám si je dopředu naměřit, aby díra procházela deskami zhruba stejném místě, ať už je na sebe položíte jakkoli. Prostrčte šrouby skrze díry na jedné desce. Mezi šroub a desku dejte ještě podložku.   Vystřihněte z lepenky a papíru archy stejné velikosti, jako překližkové desky. Papíry musí být vždy čisté, takže je podle potřeby budete muset měnit. Můžete použít lepenku ze starých krabic. Aby jí vzduch proudil co nejlépe, tunýlky v lepence by měly být souběžné s kratší stranou desky. Na každou vrstvu lisu budete potřebovat dva kusy lepenky a několik archů savého papíru sestřiženého na míru.   Spodní překližkovou desku položte na pracovní stůl. Položte na ni lepenku, pak papír, na který naskládáte listy, znovu je překryjte papírem, lepenkou, a nakonec druhou deskou.     {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e3\/Press-Leaves-Step-5Bullet1.jpg\/v4-459px-Press-Leaves-Step-5Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e3\/Press-Leaves-Step-5Bullet1.jpg\/v4-759px-Press-Leaves-Step-5Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"}  Opakujte podle potřeby. Pokud nemají listy příliš výrazné žíly, můžete je klidně klást přes sebe. Stonky by ale listy překrývat rozhodně neměly, protože v nich mohou vytvořit nehezké rýhy. Po několika týdnech listy zkontrolujte. Položte ruku na horní vrstvu papíru. Pokud bude na dotek chladný, listy ještě nejsou úplně suché. Lis tedy znovu zavřete a nechte je dosušit. Papír v tomto případě měnit nemusíte.

english_section_name: Use a Wooden Press

summary: Jako lis můžete použít i těžkou knihu. Vystřihněte si lisovací papír. Naplňte lis. Naskládejte na knížku další. Úplně vysušené listy vyjměte.

document: Vyberte starou knížku, u které vám nebudou vadit případné skvrny nebo pomačkání, protože vlhkost z čerstvých listů může papír trochu poškodit. Knížka by měla být alespoň stejně velká, ale raději ještě větší, než vaše listy. Těžké tlusté bichle jsou nejlepší, použít ale můžete jakoukoli knížku, kterou pak zatížíte. Jako zátěž může posloužit stoh dalších knih. Ty se lisováním nepoškodí,  takže zatěžovat můžete i knížkami, které nechcete poničit. Přeměřte si knížku - papír by měl mít stejné rozměry na výšku a dvojnásobné na šířku, aby se do knížky dobře vešel, když ho přeložíte napůl. Otevřete knížku a vložte rozložený papír. Narovnejte na něj listy, papír přeložte, aby je překryl, knížku zavřete a zatižte dalšími knihami nebo těžítky, dokud listy úplně nevyschnou. Pokud chcete do knížky narovnat listy ve více vrstvách, nechte mezi nimi rozestup alespoň půl centimetru stránek. Knihu s listy dejte dospod větší hromádky těžších knih nebo dalších těžkých předmětů. Uložte je na suché místo. Můžete je použít na další projekt.

english_section_name: Using a Book


summary: Vždy si nejprve přečtěte instukce na obale. Držte je z dosahu dětí. Po uplynutí data spotřeby tyto přípravky neužívejte.

document: Pro ujištění o správném a bezpečném skladování vašich vitaminů a doplňků stravy byste měli vždy začít tím, že si přečtete informace uvedené na obale. Najdete tam pokyny pro to jak a kde doplňky stravy skladovat.  Některé doplňky stravy je potřeba skladovat speciálním způsobem, který bude popsaný na obale nebo v příbalovém letáku. Etiketa na obale bude obsahovat pravděpodobně také informace o správném dávkování. Uvedeno by tam mělo být také datum spotřeby daných vitaminů a suplementů. Některé vitaminy a doplňky stravy nevydrží po otevření moc dlouho. Pokud vám po domě pobíhají děti, měli byste si dát záležet, abyste jakékoli vitaminy, doplňky stravy i další potencionálně toxické látky skladovali na bezpečném místě. Měli byste je uchovávat z dosahu dětí na nějaké poličce nebo ve skříňce vysoko nad zemí. Skříňku, ve které podobné přípravky skladujete, můžete navíc opatřit bezpečnostním zámkem.  Nádobky sice mohou mít bezpečnostní uzávěr, ale přesto byste je měli od dětí uchovávat co nejdál.  Veškeré vitaminy i doplňky stravy mohou být při požití dítětem nebezpečné. Vitaminy a doplňky stravy určené pro dospělé budou obsahovat účinné látky v dávkách naprosto nevhodných pro děti. Pokud vitaminy a doplňky stravy skladujete správně, můžete jejich účinnost uchovat po dlouhou dobu. Přesto byste ale nikdy za žádných okolností neměli užívat jakékoli vitaminy či doplňky stravy po vypršení jejich trvanlivosti.

english_section_name: Storing Vitamins and Supplements Safely

summary: Nejprve si přečtěte informace na obale. Vitaminy uchovávejte v odolné nádobě. Oddělte je od jídla pomocí vzduchotěsných nádob.

document: V některých případech byste měli vitaminy a doplňky stravy skladovat v lednici, ale pouze tehdy, když je to výslovně uvedeno na obale. Ačkoli by se většina vitaminů a doplňků stravy měla skladovat při pokojové teplotě, existují určité výjimky, které musíte uložit do lednice.  Mezi takové přípravky patří tekuté vitaminy a některé esenciální mastné kyseliny a probiotika. Probiotika obsahují aktivní kultury, které by při vystavení teplu, světlu nebo vzduchu zemřely, takže je důležité, abyste je skladovali v lednici. Přesto ale ne všechny esenciální mastné kyseliny, tekuté vitaminy a probiotika vyžadují skladování v lednici, takže si nejprve skutečně přečtěte instrukce na obale. U tekutin se s nutností skladování v lednici setkává pravděpodobně mnohem častěji než u jiných forem vitaminů a doplňků stravy. Některé multivitaminové tablety byste měli skladovat v ledničce také. Ujistěte se, že jste použitou nádobu těsně zavíčkovali a zabránili tak pronikání vlhkosti. Pokud byste nechali v lednici nádobu s volným víčkem, vystavili byste tím dané vitaminy nadměrné vlhkosti, která by je mohla vážně poškodit a znehodnotit.  Nádobu udržujte z dosahu všech dětí a domácích zvířat. Dětem byste měli bránit v přístupu k těmto přípravkům i za předpokladu, že jsou uložené v nádobě s bezpečnostním víčkem. Doplňky stravy uchovávejte v samostatné vzduchotěsné nádobě, mimo ostatní jídlo. Zábráníte tím potencionální kontaminaci. Potraviny podléhající rychlé zkáze se mohou v ledničce snadno zkazit, takže je vždy vhodné umístit vitaminy i doplňky stravy do samostatné vzduchotěsné nádoby.  Jestliže se v blízkosti vašich nesprávně uložených doplňků stravy zkazí nějaké jídlo, velmi snadno se na ně začnou šířit plísně a bakterie. Pamatujte, že vitaminy i suplementy musíte skladovat v jejich originálním obale. Vzduchotěsné nádoby vlhkost nedokážou úplně eliminovat, protože ji dovnitř nějaké množství vpustíte pokaždé, když nádobu otevřete.

english_section_name: Storing Vitamins and Supplements in the Refrigerator

summary: Vyhněte se skříňkám v koupelně. Tablety neuchovávejte v lednici. Neskladujte je ani blízko trouby nebo dřezu. Zvažte uskladnění vitaminů a doplňků stravy v ložnici. Používejte vzduchotěsnou nádobu.

document: Lidé často skladují vitaminy a doplňky stravy v koupelnových skříňkách. Průzkumy ovšem ukázaly, že vlhkost v koupelně postupem času snižuje efektivitu a sílu vitaminových tablet. Proces znehodnocování vitaminů ve vlhkých podmínkách se odborně nazývá delikvescence.  Snižuje se tak kvalita a trvanlivost produktu, což ve výsledku může znamenat, že nedostanete takovou výživu, za kterou jste si zaplatili. Neustálé otevírání a zavírání lahviček s vitaminy a doplňky stravy ve vlhkém prostředí do nich navíc pokaždé vtáhne trochu vlhkosti. Některé vitaminy mohou být k degradaci ve vlhkých podmínkách obzvláště náchylné. Jsou to většinou ty ve vodě rozpustné, jako je vitamin B, vitamin C, thiamin (B1) a vitamin B6. Vitaminy a minerály mohou při skladování v lednici ztrácet na kvalitě. Uvnitř lednice je velmi vlhké prostředí, takže ačkoli je tam tma a chladno, není tam potřebné sucho. V ledničce vitaminy a doplňky stravy skladujte jen tehdy, je-li to přímo uvedeno na obale. Kuchyně může být vhodným místem pro uskladnění vitaminů i doplňků stravy, ovšem ve vzduchu může být často vlhkost a odpařený tuk z vaření, který může na vaše tablety sedat. Teplota i vlhkost v kuchyni neustále roste a klesá, podle toho, jak používáte troubu a sporák.  Kuchyňský dřez je další místo, které produkuje spoustu vlhkosti. Chcete-li vitaminy uchovávat v kuchyni, skladujte je v suché skříňce, vzdálené od sporáku i dřezu. Ložnice je pravděpodobně tím nejlepším místem, protože v ní nedochází k takové fluktuaci vlhkosti a obvykle je v ní chladno a sucho.   Rozhodně je skladujte dál od otevřených oken, mimo sluneční světlo, které by snižovalo jejich účinnost. Neskladujte je v blízkosti radiátorů ani jiných zdrojů tepla.  Za každých okolností musí být na bezpečném místě, z dosahu dětí a domácích zvířat, a to i pokud se jedná o nádobky s bezpečnostním uzávěrem. Pokud vitaminy a doplňky uskladníte ve vzduchotěsné nádobě nebo krabici, zabráníte tím přístupu vlhkosti. Nevyndávejte je z originálního obalu a rovnou je vložte do vzduchotěsné nádoby tak, jak jsou. Vhodná je čirá, průsvitná nádoba, ale použít můžete také nějakou se žlutým nebo jiným nádechem. Tmavší nádoby navíc chrání obsah více před světlem.

english_section_name: Storing Vitamins and Supplements in a Cool and Dry Place


summary: Vyberte si recept. Vyberte vhodnou mouku. Rozmíchejte kvasnice v teplé vodě. Smíchejte dohromady mokré ingredience. Zkombinujte všechny ingredience. Uhněťte těsto. Nechte přes noc vykynout.

document: Většina kuchařů nejprve experimentuje s tucty různých receptů, než se jim podaří najít ten svůj, osobní, na perfektní pizzu. Pokud jste zatím takový svůj recept nevypiplali, z výše uvedeného návrhu vytvoříte silnou pizzu neapolského typu, která by měla snadno odolat protržení během házení těsta. Celý proces si značně usnadníte, naučíte-li se zpaměti veškeré přísady a jejich vzájemné poměry. Během testování receptů si pište podrobné poznámky. Pro výrobu pizzy je velmi důležitý obsah proteinu u použité mouky, a to zvláště, pokud se chystáte těsto házet. Snažte se najít mouku na chléb nebo speciální mouku na pizzu, která obsahuje alespoň 12.5% bílkovin. Voda by měla mít „teplotu krve“, tedy zhruba 35.5°C. Celou  směs nechte ustát, dokud se kvasnice nerozpustí a nezačnou vytvářet bublinky. V samostatné misce promíchejte studenou vodu, cukr, sůl a olivový olej. Do velké mísy nasypte mouku. Potom zamíchejte rozpuštěné, aktivované kvasnice a vlijte je do mouky. Následně do mouky přelijte i směs zbylých, mokrých ingrediencí. Můžete hníst ručně nebo za použití hnětacího háku vašeho mixéru-ten spusťte na nízkou rychlost. Pokračujte, dokud těsto nedostane lesklý vzhled a lepivou konzistenci (ne mazlavou a příliš lepivou). Měli byste být schopni kousek těsta uloupnout prsty a rozválet ho tak, že skrze něj bude prosvítat světlo. To je známka pevného těsta, bohatého na lepek, které se vám při házení neroztrhá a po upečení vytvoří vynikající jemnou kůrku.  Výsledky se můžou lehce lišit v závislosti na vlhkosti a dalších nepředvídatelných faktorech. Přidejte do těsta trochu mouky, pokud je příliš lepkavé nebo trochu vody, pokud je suché. Ruční hnětení obvykle zabere asi 5-15 minut, zatímco mixér čas zkrátí na asi 2-4 minuty. Potřete těsto olivovým olejem a zakryté ho uskladněte v lednici. Nechte ho přes noc (nebo alespoň na 5 hodin) ustát a vytvořit další dodatečné množství lepku. Chladné prostředí zpomalí aktivitu kvasnic, čímž zabráníte přehnanému růstu těsta při delším uskladnění. Se studeným těstem se navíc snadněji manipuluje.  Vložte těsto do uzavíratelné nádoby, dostatečně velké, aby v ní mohlo těsto dvojnásobně nakynout. Těsto také můžete překrýt teplým ručníkem a nechat asi 40-60 minut v pokojové teplotě nebo dokud se nezdvojnásobí jeho velikost. Potom ho dejte na hodinu vychladit do ledničky.

english_section_name: Making the Dough

summary: Přeřízněte těsto napůl. Těsto bohatě posypte moukou. Zploštěte těsto. Vytvarujte vnější kůrku. Roztáhněte těsto. Nattáhněte těsto.

document: Naberte ho speciální stěrkou, pokud ji máte, předejdete tak nechtěnému natahování těsta. Rozdělením těsta na dvě menší části sí usnadníte práci-bude se vám lépe pracovat a navíc se vám menší pizza lépe vejde do trouby. Pro níže uvedené instrukce použijte vždy jen jednu hroudu těsta. Obě strany štědře pokryjte moukou a položte těsto na rovnou, pomoučněnou pracovní plochu. Převraťte ho tak, aby část, která při kynutí byla na dně nádoby teď byla navrchu.   Použitím kukuřičné mouky nebo krupice místo obyčejné mouky zredukujete nepořádek při zpracování těsta na minimum.  Pokud se vám kdykoli během práce bude zdát, že prsty nebo těsto lepí, přidejte více mouky. Uplácejte rukou těsto na tenkou placku-snažte se ji mít celou dobu co nejvíce nataženou (plochou). Netlačte příliš silně, jinak z těsta vytlačíte veškerý vzduch a krusta pizzy pak bude tvrdá a příliš těstovitá. Snažte se prostě tlačit tak, dokud těsto nebude relativně ploché, ale zároveň nadýchané. Držte ruce s napnutými prsty u sebe a tlačte do těsta asi 1 cm od okraje. Opakujte tento pohyb po obvodu celého kruhu a vytvořte tak vnitřní žlábek a vnější krustu. Přiložte nad těsto ruku s prsty u sebe a jemně jimi zatlačte do právě vytvořeného žlábku. Roztáhněte trochu prsty a tlačte jimi proti vnějšímu okraji. Opět prsty stáhněte k sobě a pootočte pizzou. Potom tento pohyb opakujte po celém okraji těsta. Tímto okraj těsta ztenčíte a pizza se celkově zvětší.  Netlačte dlaněmi proti základně těsta. Mohlo by to vést k jeho nerovnoměrnosti nebo trhlinám. Začátečníci můžou zpočátku používat váleček na těsto. Je to snazší způsob tenčení těsta, ale má své nevýhody-hlavně to, že výsledná pizza má často tuhou krustu. Opět držte ruce s nataženými prsty u sebe a lehce je přiložte na těsto v pohodlné pozici před vámi. Směřovat by měly v úhlu jedna ke druhé. Tlačte špičkami prstů jemně do okraje a jednou rukou kousek těsta roztáhněte do strany. Otáčejte těstem a proveďte tuto techniku po celém obvodu. Celý proces několikrát zopakujte. S trochou praxe budete tuto proceduru zvládat plynulým a rychlým pohybem rukou v malých kruzích. Přestaňte ve chvíli, kdy je těsto dostatečně tenké a získalo vámi požadovanou velikost.  Nikdy neposouvejte ruce opačným směrem. Vytvořili byste příliš tenký střed. Pohybujte rukama pod úhlem namísto pouhého natahování vnější oblasti a nechávání malého hrbolku uprostřed těsta.  Místo tohoto postupu můžete tlačit stranou ruky do žlábku okolo okraje těsta a tlačit přímo směrem ven. Takto těsto roztahujte a druhou rukou ho přitom otáčejte.

english_section_name: Shaping the Dough

summary: Uplácejte těsto v rukou (volitelně). Pověste těsto přes pěst a dlaň. Točte rukama směrem ke svému tělu. Pozvedněte ruce a otočte jimi. Vyhoďte pizzu do vzduchu. Pokračujte rukama v pohybu. Chytněte těsto. Opakujte, dokud je to nutné.

document: Plácání je snadnou cestou, jak ručně vytvarovat pizzu. Někteří kuchaři těsto hází, nekteří plácají a někteří nejdřív plácají a potom hází jednou nebo dvakrát. Nedá se říct, že by jedna z metod byla správnější než druhá. Pokud se rozhodnete k uplácání těsta, tady je návod:  Pověste těsto přes dlaň a předloktí. Čím větší část ruky použijete, tím méně hrozí, že těsto roztrháte. Přehoďte těsto do své druhé ruky a nechte ho opět viset přes dlaň a předloktí. Pokud myslíte, že by se těsto mohlo potrhat, nechte ho volně viset a přehazujte jemně, namísto užití hrubé síly. Opakujte tento pohyb. Při každém přehození by mělo dojít k pootočení pizzy o jednu čtvrtinu. Taková rotace je stěžejní pro rovnoměrné rozšíření a vytvarování těsta. Pokud se vám těsto zdá pevné a stále ještě nedosáhlo požadované velikosti, je načase vyzkoušet základní pozici pro házení. Roztáhněte vaši dominantní ruku a nechte prsty u sebe. Druhou ruku držte zatnutou v pěst, těsto tak „ukotvíte“. Přehoďte těsto přes obě ruce a každou z nich držte opačný konec pizzy. Točte rukama směrem dovnitř a připravte se tak k hodu (používáte-li dlaň pravé ruky, točte doleva). Tímto umocníte rotaci během hodu, která ve vzduchu tvaruje těsto. Zvedněte svou dlaň do výšky a otočte s ní tak, že její hřbet budete mít přímo před obličejem. V pěst zatnutou rukou pokračujte v podpírání těsta, ale zaměřte se hlavně na rozevřenou dlaň druhé ruky, která se stará o veškeré házení a rotaci. Trénujte tento pohyb zatím bez házení. Potom přejděte k hodu za použití nižší rychlosti. Začněte jemným hodem. Na vyšší rychlost počkejte, než získáte více zkušeností. Příliš málo síly a pizza se nevznese do vzduchu, příliš mnoho síly a pizza letí místností až do stropu. Při pozvedávání dlaně k obličeji ji najednou prudce zastavte. Tím pizzu vyhodíte rovně nahoru do vzduchu do nepříliš velké výšky. Pizza by ve vzduchu měla rotovat stejnou rychlostí, kterou rotovali před hodem ruce. Dodaná síla těsto ztenčí a rozšíří, aniž byste z něj vytlačili veškerý vzduch. Ačkoli se vaše ruce při výhozu náhle zastaví, měly by dokončit celou křivku pohybu, zatímco je pizza ve vzduchu. Pokračujte otevřenou dlaní okolo obličeje, jako kdybyste od sebe odháněli neodbytnou mouchu. Správný, hladký a nepřerušovaný pohyb zajistí, že vaše ruka bude rotovovat v okamžiku výhozu těsta do vzduchu. Nezaměřujte se na všechny tyto poučky během několika prvních hodů. Je mnohem důležitější pizzu chytit než rovnou správně točit rukama. Zachyťte těsto oběmi pěstmi a předloktími. Použijte co největší část předloktí, předejdete tak potrhání těsta. Dostatečně silné těsto byste měli být schopní zachytit jen na jednu pěst, ale pro většinu receptů je to příliš riskantní.  Vyhazujete-li pravou dlaní, chytáte ho nejčastěji do levé ruky. Zkušení kuchaři chytají těsto na špičky prstů a vyhazují ho bez přestávky do vzduchu v jednom plynulém pohybu. Jedná se ale o komplexní techniku, kdy je třeba těsto vyhazovat v různých úhlech a trajektoriích. Tuto techniku si pošetřete na dobu, kdy už z vás bude zkušený pizzaiolo. Pokud jste těsto dostatečně uplácali a roztáhli na stole, je možné, že vám bude stačit pouze jedno vyhození k dosažení požadované velikosti. Pokud jste ale roztahovali pouze trochu, těsto si vyžádá několik výhozů. Jakmile pizza dosáhne požadované velikosti, položte těsto na speciální plech nebo kámen na pizzu. Takto jste připraveni na přidání všech zbývajících přísad. Těsto je připravené ve chvíli, kdy vy sami řeknete, že je připravené. Pro domácí přípravu pizzy jsou totiž jedinými kritérii vaše preference pro sílu a jemnost kůrky a velikost vaší trouby.

english_section_name: Tossing the Dough


summary: Udržujte si sami k sobě dobrý přístup. Vzpomeňte si na své dobré vlastnosti. Akceptujte svou potřebu růstu. Soustřeďte se na minulé úspěchy, místo na selhání.

document: Sebepřijetí je důležitou součástí schopnosti milovat sami sebe a být šťastní.  Přijměte sami sebe takové, jací právě jste, místo abyste se příliš soustředili na snahu změnit se. Mluvte k sobě pozitivně a říkejte si věci jako „miluji, kdo právě jsem. Přijímám o sobě všechno, co jsem právě teď – i věci, které si přeji změnit. Je úplně v pořádku, že jsem teď takový, jaký jsem.” Když si uvědomíte všechny věci, které jsou na vás báječné, pomůže vám to najít pocit uspokojení z toho, kdo jste. Připomeňte si tyto vlastnosti ve chvíli, kdy přijdou těžké časy – pomůže vám to cítit se lépe a být spokojení s tím, kým jste. Jste jedineční!  Napište si, nebo vytvořte v hlavě seznam všeho, co se vám na vás samotných líbí. Přečtěte si ho nebo si ho připomeňte pokaždé, když se cítíte mizerně. Některé příklady, co na sobě můžete mít rádi: osobnost, vlasy, oči, smysl pro styl, empatii nebo dobrodružnou povahu. Dobrota je báječná vlastnost, kterou můžete mít. Spočítejte si, kolikrát jste tenhle týden byli na někoho hodní. Můžete si ty příležitosti napsat do deníku nebo třeba do dokumentu ve Wordu. Věnujte pozornost chvílím, kdy vaše dobrota může zvýšit pocity vaší spokojenosti. Všichni máme věci, ve kterých bychom se rádi zlepšovali a je to úplně v pořádku. Neupínejte se ovšem příliš na své slabé stránky – berte je naopak jako příležitost k osobnímu růstu.  Když budete otevření novým možnostem, pomůže vám to soustředit se na váš osobní růst. Zkoušejte nové věci, například různé typy umění (malování, sochařství), cestujte na nová místa a dělejte věci, které vás děsí (například mluvení před lidmi). Uvědomujte si své úspěchy a odměňujte se za ně. Může vám to pomoci soustředit se na pozitivní změny, které jste učinili a dodat vám odvahu k dalšímu osobnímu růstu. někdy se lidé cítí nespokojeni s tím, co se v jejich životě stalo v minulosti. Místo toho, abyste příliš přemýšleli nad tím špatným, soustřeďte se na pozitivní aspekty vaší osobní historie.  Napište si seznam každého úspěchu, kterého jste dosáhli. Některé příklady mohou zahrnovat třeba: úspěšné absolvování školy, zvládnutí náročného testu, dokončení nějakého projektu nebo završení uměleckého díla. Odpusťte sami sobě za minulé chyby. Dívejte se na ně jako na způsoby, jak se poučit a růst. Vaše chyby vás nedefinují. Můžete se rozhodnout, že si dnes povedete lépe.

english_section_name: Loving and Accepting Yourself

summary: Věřte ve svou spokojenost. Neztrácejte naději. V každé situaci myslete na její pozitivní aspekty. Pěstujte si každodenní vděčnost. Buďte pánem svých emocí.

document: Vaše vlastní přesvědčení o tom, jak šťastní jste, ovlivňují vaši celkovou spokojenost. někteří lidé se bohužel dívají na štěstí jako na něco nedosažitelného nebo něco, čeho se jim ještě nepodařilo dosáhnout. Pokud si to myslíte, pak můžete mít potíže štěstí dosáhnout. Lidé, kteří jsou šťastní, jednoduše věří, že jsou, a nehledají věci nebo zážitky, které je šťastnými mají učinit – soustředí se na to, co mají a co se daří už teď. Takže pokud věříte, že jste šťastní, tak opravdu jste.  Místo toho, abyste se na sklenici dívali jako na poloprázdnou, představujte si, že je napůl plná. Věnujte pozornost pozitivním aspektům života. Co přispívá k vaší spokojenosti? Například lidé, kteří jsou spokojení a šťastní mají celkově lepší vztahy s ostatními, pečují o svůj rodinný život a mají smysluplné zaměstnání (nebo na tom pracují). Zamyslete se na všechny tyto věci a na to, jak přispívají k vaší spokojenosti. Pokud si myslíte, že jste nešťastní, nebo vás napadají myšlenky jako „nejsem tak spokojený, jak bych chtěl být,“ zkuste najít důkazy proti tomuto tvrzení. Řekněte si „Mám všechno, co právě teď potřebují. Jsem spokojený s tím, jak věci právě teď jsou, i když nejsou perfektní. Jsou přesto dost dobré.“ Naděje je silně propojena se štěstím a životní spokojeností. Naděje souvisí s přesvědčením, že všechno dopadne dobře a že se všechno nakonec podaří (nečekáte, že se stane to nejhorší). Myslete na to, co doufáte že se stane v budoucnosti.  Věřte, že se věci vyvinou dobře, nebo tak, jak mají, i když se všechno nedaří přesně tak, jak jste si naplánovali. Jedna z možností, jak posílit naději, je přistihnout se při negativních myšlenách, jako například „Nic se nikdy nezmění. Tohle nedokážu.“ Jsou to velmi beznadějné myšlenky, které mohou vést až k depresivní náladě. Pokud se přistihnete při těchto myšlenkách, okamžitě si můžete říct „To je beznadějná myšlenka. Já ale doufám. Možná, že si s problémem úplně neporadím, ale na té situaci něco změnit mohu. Mohu změnit alespoň svůj pohled na ni.“ Soustřeďte se na změnu svých myšlenek, a brzy budete plní naděje. Mnoho lidí vždycky vidí ty špatné stránky místo těch světlých. Zkuste dohlédnout i za životní překážky a myslet na to, jak se díky protivenstvím naučíte nové věci. Každou špatnou věc vždycky provází nějaká dobrá, a když budete myslet na ni, dostanete se na cestu, která vede směrem k životní spokojenosti.  Pokud máte vy nebo váš protějšek potíže třeba v zaměstnání nebo v osobním životě, snažte se na tom najít to dobré, místo toho špatného. Hledejte například způsoby, jak vás špatná situace může posílit tím, že vám vybuduje charakter, poučí vás a zvýší vaši odolnost vůči emocionálnímu stresu Jestliže přijdete o práci, pak zkuste myslet na možnost, že si najdete lepší, za vyšší plat, s kratší pracovní dobou a tím pádem si budete moci více užívat každodenní život. Vděčnost může být jedním z nejlepších indikátorů štěstí a spokojenosti.  Pokud jste zdraví, pak máte všechno. Buďte vděční za to, že jste zdraví natolik, abyste mohli pracovat na svém štěstí. Vytvořte si seznam (v hlavě, na papíře, v deníku nebo na počítači) všeho, za co jste momentálně vděční. Může zahrnovat věci jako rodinu, přátele, práci, mazlíčky, partnera, zábavu, hudbu, vládu, bezpečnost, jídlo, peníze a domov. Kdykoliv budete mít pocit, že vám něco schází, připomeňte si všechny tyto věci, za které jste vděční. Už teď toho přece máte tolik. I ti nejšťastnější lidé jsou občas smutní. Přijměte to, že občas cítíte duševní bolest, zlost, strach, starosti, úzkost a smutek. Dejte najevo své pocity, pokud potřebujete. Pokud to budete dělat, celkově se budete cítit šťastnější. Když v sobě své emoce dusíme, dostávají se na povrch nezdravou cestou (například násilím a zlobou). Když je nicméně vyjádříme zdravým způsobem, třeba při pocitu hněvu zajdeme na box, budeme dlouhodobě mnohem vyrovnanější.

english_section_name: Thinking Realistically and Positively

summary: Travte čas s pozitivními lidmi. Vyhýbejte se negativním vlivům. Pravidelně se věnujte aktivitám, které vám dělají radost. Pomáhejte druhým.

document: Láska je silným předpokladem spokojenosti. Vztahy jsou všeobecně klíčové pro náš pocit životní spokojenosti. Všichni potřebujeme vzájemně uspokojující a obohacující vztahy s rodinou a přáteli, abychom byli šťastní – právě to nás dělá člověkem.  Šťastní lidé jsou celkově společenštější, než nešťastní lidé. Jděte ven a družte se s ostatními lidmi. Pokud ve vás setkání s cizími lidmi vzbuzuje úzkost nebo nepříjemný pocit, stýkejte se především s lidmi, které dobře znáte a s kterými se cítíte dobře. Tím si vybudujete sebedůvěru a propracujete se k rozhovorům s cizími lidmi. Říkejte si, že „neznámí lidé jsou přátelé, které jsme ještě nepoznali.“ Pamatujte, že je důležitější mít blízké vztahy s několika přáteli, než spoustu známých, o kterých toho moc nevíte. Kvalita je důležitější, než kvantita. Pečujte o přátelství a vztahy, které už máte. Pochopte že ve vztazích je nutné dávat i dostávat, je nutné aby byly vyrovnané. Někdy je nutné dělat kompromisy. Buďte vstřícní, flexibilní a ochotní se měnit, když je to potřeba. Vyhněte se ale jednání v rozporu s vašimi hodnotami a riskantním situacím. Dávejte druhým najevo lásku a mějte s nimi pozitivní vztahy. Sdílejte své myšlenky a pocity s blízkými přáteli, kterým důvěřujete. Neizolujte se od nich, pokud cítíte smutek nebo frustraci. Pokud potřebujete nějakou dobu o samotě, je to úplně v pořádku, ale nezapomínejte po nějakém čase na podporu okolí. Negativní lidé a jejich negativní myšlenky vás mohou mentálně blokovat a přinášet negativitu i do vašeho života. Odhoďte jejich způsob života stejně, jako byste odhodili shnilé jablko, a obklopte se lidmi, kteří si život užívají plnými doušky a rádi se o své štěstí dělí s ostatními.  Nastavte si hranice s lidmi, kteří vám způsobují žal. Řekněte „ne“, když to potřebujete. Rozmyslete se dobře, zda nebude lepší opustit vztah či přátelství s lidmi, kteří poškozují vás a narušují vaše pocity štěstí a spokojenosti. Potěšení je v životě důležitou součástí štěstí a spokojenosti.  Obklopujte se těmi správnými činnostmi a správnými lidmi, kteří do vašeho života přinesou příležitosti ke štěstí. Vaše činorodost přímo souvisí s množstvím štěstí, které cítíte. Vyzkoušejte zábavnou pohybovou aktivitu, například turistiku, jízdu na kajaku nebo kánoi, rybaření, zahradničení, tanec, kickbox nebo jógu. Věnujte se příjemným činnostem. jen pár příkladů za všechny: sledování filmů, psaní, malování, hra na hudební nástroj, šití, pletení nebo čtení. Soustřeďte se raději na prožitky než na materiální věci – může to zvýšit váš pocit štěstí. Místo toho, abyste si koupili nové auto raději jeďte na cestu do jiné země. Předměty vyblednou a rozbijí se, zatímco vzpomínky vám vydrží velmi dlouho a utvářet vaši osobnost. Když budete mít zájem o druhé lidi a budete na ně hodní, zvýší to vás pocit životní spokojenosti. Myslete a chovejte se hezky, a pomáhejte ostatním. Je mnoho způsobů, jak druhým pomáhat, takže si najděte něco, čím život druhého obohatíte – i vy sami pak uvnitř budete cítit štěstí a radost.  I utrácení peněz pro druhé zvýší vaše pocity štěstí. Kupte bezdomovci něco k snědku. Buďte empatičtí a představte si sami sebe v kůži toho druhého. Někdy je nejlepší jen mlčet a naslouchat, když druhého něco trápí. Pomáhejte druhým ,kteří potřebují pomoc třeba tím, že se přihlásíte jako dobrovolník v místní charitě či nemocnici. Můžete například pracovat v jídelně pro bezdomovce nebo pomáhat budovat domy pro oběti živelné katastrofy.

english_section_name: Doing Activities That Make You Happy

summary: Buďte nezávislí. Zvyšujte svou motivaci. Dejte svému životu smysl. Snažte se o příjemné pracovní prostředí.

document: Umět se postarat sami o sebe je důležité pro udržení a nárůst celkového pocitu štěstí a spokojenosti. Dávejte si vlastní cíle: nespoléhejte na to, že vám druzí řeknou, co máte chtít.  Odolejte společenskému tlaku na to, že musíte dělat nebo věřit v určité věci. Buďte věrní svému vnitřnímu přesvědčení. Ovládejte svoje chování. Abyste byli šťastní, musíte být pánem svého vlastního jednání. Kontrola náhlých impulsů a schopnost zastavit se a nejprve myslet a až pak jednat, je klíčovou součástí sebeovládání. Hodnoťte sami sebe podle svých vlastních žebříčků, nikoli podle toho, co si společnost myslí, že byste měli dělat a jací byste měli být. Hodnoty a zájmy jsou hnacím motorem motivace. Zvědavost a nadšení jsou velmi často spojovány s životní spokojeností a štěstím. Najděte si nějaký nový zájem. Vyzkoušejte nový koníček, aktivitu nebo cvičení. Zkoumejte oblasti, o kterých jste zatím ještě neuvažovali. Smysl života velmi silně souvisí se štěstím. Znamená to dávat si cíle a mít nějaké vysněné mety.  Nezapomeňte, že samotné peníze vám štěstí nezajistí.   Ve všech oblastech svého života si dávejte krátkodobé cíle. Místo toho, abyste si dávaly veliké cíle, je raději zmenšete, aby se jich dalo dosáhnout snáz. Například řekněme, že chcete zhubnout. Nedávejte si za cíl shodit obrovské množství váhy, ale začněte cílem zhubnout 5 kilo. To zvládnete mnohem snáze, než kdybyste shazovali rovnou 25 kilo. Pak si dejte za cíl dalších pět – a tak pokračujte, dokud se nedostanete na kýženou váhu. Myslete na cíle, kterých můžete dosáhnout ve vzdělání nebo tréninku a které máte na dosah, místo toho, aby byly někde v dáli. Zamyslete se nad tím, co byste mohli udělat, abyste se dostali o něco blíže k cíli. Pokud máte zaměstnání, je důležité, abyste byli šťastní také v práci. Nakonec, trávíte tam 40 hodin týdně. Studie ukazují, že negativní pracovní prostředí vede ke stresu, vyhoření a nižší produktivitě. Najděte si takové zaměstnání, které je slušně placené, jisté, s dobrým vedením, a kde podporují rovnost a férové jednání. Je velmi důležité, abyste měli pocit uznání.

english_section_name: Aspiring Toward Goals


summary: Vyhněte se agresivním antiseptickým prostředkům. Nepoužívejte k zakrytí zarudlého piercingu make-up. Šperk v žádném případě nevyndavejte, dokud nebude místo vpichu úplně zahojené. Vyhněte se koupelím, vířivkám a bazénům. Spěte v čistém povlečení. Není-li to nezbytné, piercingu se nedotýkejte a nehrajte si s ním.

document: Některé z nich,  jako např. Bactin, peroxid vodíku, alkohol nebo tea tree olej, nejsou pro čištění piercingu vhodné. Můžou totiž kůži podráždit nebo poškodit a značně tak prodloužit hojení. Piercing by se ucpal a dostala by se do něj infekce. To samé platí pro opalovací krémy a další kosmetické produkty. Čerstvě propíchnutý nos se dokáže po vyndání šperku zacelit do několika hodin.  Snaha nacpat šperk po vyndání zpět na místo může přivodit bolest, zánět a infekci. Proto opravdu se šperkem do doby plného zahojení nemanipulujte. Průměrně hojení trvá 12-24 týdnů. Nenamáčejte piercing v podobných prostorách. Bývají plné bakterií. Je-li to nezbytné, můžete použít volně dotupné voděodolné obvazy nebo náplasti. Špinavý povlak na polštář je dalším potencionálním zdrojem bakterií a je proto důležité povlečení pravidelně měnit. Výjimkou je každodenní proces čištění. I přesto se šperkem zbytečně nemanipulujte.

english_section_name: Knowing What to Avoid