summary: Spusťte virtuální stroj. Vypněte virtuální stroj. Přesunujte soubory mezi virtuálním a skutečným počítačem. Nainstalujte si do virtuálního stroje tiskárnu. Připojte k virtuálnímu počítači USB disk. Pořiďte snímek virtuálního počítače. Seznamte se s klávesovými zkratkami.

document: Pro jeho spuštění klikněte na VM menu a vyberte virtuální stroj, který chcete spustit. Můžete si vybrat, zda jej chcete spustit normálně, nebo nabootovat rovnou do virtuálního BIOSu. Pro vypnutí stroj vyberte ve, a pak klikněte na VM. Zvolte možnost Power (Zapnutí).  Power Off (Vypnout) – Virtuální stroj se vypne tak, jakoby vypadl proud. Shut Down Guest (Vypnout hosta) – Tento příkaz vyšle virtuálnímu počítači vypínací signál, díky němuž se stroj vypne stejně, jako byste v něm klikli na možnost Vypnout. Virtuální stroj můžete také vypnout možností Vypnout uvnitř virtuálního operačního systému. Soubory lze mezi počítačem a virtuálním strojem jednoduše přetahovat, a to oběma směry. Stejně lze přetahovat i soubory mezi různými virtuálními stroji.   Když soubor přetáhnete, původní soubor zůstane v původním umístění, zatímco v novém umístění se vytvoří jeho kopie. Soubory můžete také kopírovat a vkládat. Virtuální stroje lze taktéž připojovat ke sdílením složkám. Ve virtuálním počítači si můžete přidat bez další instalace ovladačů jakoukoliv tiskárnu, kterou máte nainstalovanou na hostitelském počítači.   Zvolte virtuální stroj, do kterého chcete tiskárnu přidat. Klikněte na menu VM a zvolte Settings (Nastavení). Klikněte ná záložku Hardware, a pak klikněte na Add (Přidat). Tím spustíte průvodce přidáním hardwaru. Zvolte Printer (Tiskárna) a klikněte na Finish (Dokončit). Vaše virtuální tiskárna se spustí při další zapnutí virtuálního stroje. Virtuální stroj umí komunikovat s USB diskem stejně, jako váš běžný operační systém. K USB disku se tak dostanete zároveň z hostitelského počítače i z virtuálního stroje.   Je-li aktivní okno virtuálního stroje, bude USB disk po připojení automaticky spojen s ním. Pokud virtuální stroj není v aktivním okně, nebo není spuštěn, vyberte jej a klikněte na VM menu. Zvolte Removable Devices (Vyměnitelná zařízení) a klikněte na Connect (Připojit). USB disk bude automaticky připojen k virtuálnímu stroji. Snímek je uložený stav stroje a umožní vám spustit virtuální počítač přesně v daném momentě tolikrát, kolikrát jen budete potřebovat.   Zvolte svůj virtuální stroj, klikněte na VM menu, přejeďte myší nad možností Snapshot (Snímek) a zvolte Take Snapshot (Pořídit snímek). Snímek si pojmenujte. Můžete si jej také volitelně opatřit popiskem. Pro uložení snímku klikněte na OK. Načtěte uložený snímek kliknutím na VM menu a výběrem možnosti Snapshot. Vyberte ze seznamu snímek, který chcete načíst, a klikněte na Go To (Přejít). Kombinace "Ctrl" a dalších kláves slouží k ovládání virtuálního stroje. Například "Ctrl," "Alt" a "Enter" otevře aktivní virtuální stroj v režimu celého okna, nebo vám umožní mezi stroji přepnout. "Ctrl," "Alt" a "Tab" vás přepne mezi virtuálními stroji ve chvíli, kdy v jednom z nich používáte myš.

english_section_name: Navigating VMware

summary: Spusťte VMware. Klikněte na File. Zadejte detaily operačního systému. Pojmenujte si virtuální počítač. Nastavte velikost disku. Přizpůsobte si hardware virtuálního stroje. Připravte virtuální stroj na spuštění. Vyčkejte na dokončení instalace. Zkontrolujte, že je nainstalován program VMware Tools.

document: Instalace virtuálního operačního systému se skoro neliší od instalace OS na běžném počítači. Budete potřebovat instalační disk nebo obraz ISO, a také licenci pro systém, který instalujete.  Nainstalovat můžete většinu distribucí Linuxu a všechny verze Windows. Vyberte New Virtual Machine (Nový virtuální stroj), a poté klikněte na Typical (Obvyklý). VMware vás vyzve k vložení instalačního média. Pokud operační systém rozezná, zpřístupní vám Easy Installation (Snadnou instalaci):  Physical disc (Fyzický disk) – Vložte instalační disk operačního systému, který chcete nainstalovat, a pak vyberte ve VMware danou mechaniku. ISO image (Obraz ISO) – Přejděte do umístění ISO souboru v počítači. Install operating system later (Nainstalovat operační systém později). Tímto vytvoříte prázdný virtuální disk, na který budete muset operační systém nainstalovat později ručně. Pro Windows a další licencované operační systémy budete muset zadat produktové číslo. Také musíte zadat požadované uživatelské jméno a, pokud chcete, také heslo.  Pokud nepoužíváte Snadnou instalaci, budete muset najít instalovaný operační systém v seznamu. Jméno vám pomůže rozlišit jej od skutečného počítače, a také vám umožní rozeznat od sebe vícero virtuálních počítačů s různými operačními systémy. Zde můžete virtuálnímu počítači přidělit určitý objem volného místa na disku vašeho počítače. To se pak bude chovat jako disk nainstalovaného virtuálního operačního systému. Nezapomeňte nastavit dostatek místa pro instalaci všech programů, které chcete na virtuálním stroji provozovat. U virtuálního stroje si můžete nastavit emulaci konkrétního hardwaru kliknutím na tlačítko “Customize Hardware“ (“Přizpůsobit hardware”). To se může hodit, když se snažíte spustit starší program, který podporuje jen určitý hardware. Jde o nepovinné nastavení. Pokud chcete virtuální počítač ihned po dokončení spustit, zaškrtněte políčko s označením “Power on this virtual machine after creation” (“Spustit tento virtuální stroj po vytvoření”). Pokud pole nezaškrtnete, můžete virtuální stroj vybrat ze seznamu v okně VMware a kliknout na tlačítko Power On (Zapnout). Jakmile virtuální stroj poprvé zapnete, spustí se automatická instalace operačního systému. Pokud jste při nastavení virtuálního počítače správně poskytli všechny údaje, nemusíte už nic dalšího dělat.  Pokud jste při nastavování virtuálního stroje nezadali produktové číslo, nebo jste nevytvořili uživatelské jméno, budete k tomu nejspíše vyzváni během instalace operačního systému. Po instalaci operačního systému by se měl automaticky nainstalovat software VMware Tools. Zkontrolujte, že se zobrazí na ploše nebo ve složce programů v nově nainstalovaném operačním systému.  VMware Tools nabízí možnosti nastavení virtuálního stroje, a také udržuje virtuální počítač aktualizovaný při jakýchkoliv změnách v softwaru.

english_section_name: Installing an Operating System

summary: Ověřte si, že váš počítač splňuje výkonové požadavky. Stáhněte si VMware software. Nainstalujte VMware Workstation.

document: Jelikož budete provozovat operační systém uvnitř vlastního operačního systému, klade VMware Workstation docela vysoké požadavky na výkon počítače. Pokud tyto požadavky nesplňujete, nemusí se vám povést VMware efektivně provozovat.   Musíte mít 64bitový procesor. VMware podporuje operační systémy Windows i Linux. Musíte mít dostatek paměti pro běh operačního systému, virtuálního operačního systému a všech programů uvnitř něj. Minimum je 1 GB, doporučujeme však 3 GB a více. Musíte mít 16bitový či 32bitový grafický adaptér. 3D efekty většinou ve virtuálním operačním systému moc dobře nefungují, takže v něm příliš neběží ani hry. Potřebujete minimálně 1.5 GB volného místa pro instalaci VMware Workstation, a také alespoň 1 GB pro operační systém, který budete instalovat. Instalační program VMware stáhnete z Centra stahování na stránkách VMware. Vyberte si nejnovější verzi a klikněte na odkaz instalátoru. Budete se muset přihlásit uživatelským jménem VMware.  Před stažením souboru budete požádáni o přečtení a odsouhlasení licenčních ujednání. V jednu chvíli můžete mít nainstalovánu pouze jednu verzi VMware Workstation. Jakmile soubor stáhnete, klikněte na něj pravým tlačítkem a zvolte “Spustit jako administrátor”.  Budete vyzváni k opětovnému odsouhlasení licence. Většina uživatelů může zvolit možnost Typical installation. Na konci instalace budete vyzváni k vložení licenčního čísla. Po dokončení instalace restartuje počítač.

english_section_name: Installing VMware Workstation


summary: Nakreslete tři propojené kruhy. Nakreslete na první kruh sloní chobot a uši ve tvaru jako vějíř. Nakreslete zešikmené čáry, které vytvoří končetiny. Nakreslete oči pomocí zakřivených tahů. Vylepšete detaily uší a chobotu. Nakreslete celé tělo na základě obrysu, který jste nakreslili a přidejte ocas. Nakreslete krátké náhodné tahy na sloním těle, obzvlášť na místech, která jsou obvykle zastíněná. Vygumujte nepotřebné čáry. Vybarvěte svojí kresbu.

document: Propojte je jakoby membránovitým tvarem.   Nakreslete vyčnívající kel hned za chobotem.  Nezapomeňte nakreslit zakřivené čáry na každé končetině jako nehty.

english_section_name: Method Two: Drawing a Simple Elephant


summary: Podívejte se na krunýř Vaší želvy, které se u samců i samiček mírně liší. Zkontrolujte plastron želvy. Zkontrolujte zadní drážky Vaší želvy. Zaměřte se na druhově-specifické nápovědy.

document: Krunýř dospělé samice je o něco delší než krunýř dospělého samce.  Při rozlišování pohlaví želvy se musíte ujistit, že dorostla do svého maxima. Pokud je želva menšího vzrůstu, můžete předpokládat, že se jedná o samce. Ve velikostech se však mohou objevovat také výkyvy, kdy se může jednat o samce většího vzrůstu či samici vzrůstu menšího. Není tedy možné určovat pohlaví želvy pouze na základě jejich velikostí. Spodní část krunýře, která kryje želví ekvivalent břicha, je označována jako plastron. Pro jeho kontrolu zacházejte se želvou se zvýšenou péčí. Želvy nemají rády, pokud se s nimi manipuluje a mohly by se Vás pokusit kousnout. Chyťte ji tedy za zadní stranu jejího těla, aby se po Vás nemohla ohnat. Opatrně ji otočte a hádání pohlaví může začít. U želvích samců je plastron mírně zakřiven dovnitř, zatímco u samic je plochý.  Rozdílný plastron samec zužitkuje hlavně při páření, kdy vyleze na samičku a zakřivený plastron mu pomáhá proti sklouznutí. Plochý plastron samice ji dává větší prostor uvnitř krunýře, kde dochází k růstu vajíček. Samec mívá na zadní části krunýře malou drážku tvaru malého „V“ či jemného zářezu. Ta slouží k přizpůsobení ocásku v době páření, aby nedošlo k jeho rozdrcení vlastním krunýřem. Některé druhy želv mají vnější znaky specifické pro obě pohlaví. Druhy, jež mohou odhalit své pohlaví prostřednictvím zbarvení, jsou:  Terrapene, aneb želva pocházející z Ameriky: na 90% budou mít duhovky samce červenou či oranžovou barvu, kdežto u samice to je barva hnědá či žlutá. Ty také mají zpravidla krunýř vysoce klenutý a kulatější. Samec má naopak tvar krunýř daleko oválnější a podlouhlejší. Želva slunce: Pokud je podbřišek želvy zbarven do modré barvy, jedná se o samce. Pokud nikoliv, jedná se o samici.

english_section_name: Examining the Turtle’s Shell

summary: Zkontrolujte drápky Vaší želvy. Podívejte se na kloaku Vaší želvy. Určete velikost želvího ocasu. Zkombinujte více rozpoznávajících znaků, abyste dospěli k závěru.

document: Samec želvy používá své drápy v průběhu páření, boje o svá práva či při obraně svého území. Toto jsou důvody, proč jsou přední drápy samců zpravidla delší než je tomu u samic. Opět platí, že vlastníte-li obě pohlaví želv, bude daleko snadnější porovnávat jednotlivé rozdíly. Druh želvy nádherné může demonstrovat výrazný rozdíl mezi předními drápky samce a drápky samičky. Jak samci, tak samičky mají otvor (vývod), jež je umístěný na spodní straně ocasu. Ten se nazývá kloaka a v závislosti na pohlaví jej najdeme na mírně odlišných místech.  Kloaka samice je oproti té samcově o něco kulatější a více ve tvaru hvězdy. Nachází se mnohem blíže k jejímu tělu, kde se spojuje její tělo a to téměř mizí do jejího krunýře. Kloaka samce je delší a více podobná štěrbině. U samce je umístěna v poslední třetině ocasu vedoucí ke špičce. Genitálie samce se nacházejí v ocasu, proto je delší a hustší než ocas samice, které jej mají naopak kratší a tenčí. Buďte si však vědomi toho, že naprosto běžně dochází k překrývání velikostí a tak velikost neberte při určování pohlaví jako hlavní bernou minci. Nejlepším způsobem jak pokud možno co nejpřesněji rozpoznat pohlaví želvy je využití všech výše doporučených kroků. Mějte však neustále na paměti, že některé metody mohou být méně spolehlivé než ty ostatní.  Pokud všechny ukazují jedním směrem, tak je více než pravděpodobné, že jste určili pohlaví Vaší želvy naprosto přesně. Pokud jsou příznaky smíšené, doporučujeme navštívit veterináře, který Vás o pohlaví vašeho želvího přírustku utvrdí.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/9\/97\/Tell-if-a-Turtle-Is-Male-or-Female-Step-8-Version-7.jpg\/v4-460px-Tell-if-a-Turtle-Is-Male-or-Female-Step-8-Version-7.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/9\/97\/Tell-if-a-Turtle-Is-Male-or-Female-Step-8-Version-7.jpg\/v4-760px-Tell-if-a-Turtle-Is-Male-or-Female-Step-8-Version-7.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"}  Pokud si nejste jisti svým závěrem, počkejte až bude želva starší a zkuste celý proces znovu. Je velice obtížné rozpoznat pohlaví u dosud nevyvinutého jedince. Uvědomte si také, že na úplné dospění Vaší želvy budete možná muset čekat klidně několik let. Teprve poté bude Vaše pozorování efektivní.

english_section_name: Checking for Details


summary: Projděte si statistické údaje spojené se sebevraždami. Zármutek v sobě neduste. Přidejte se ke skupině lidí, kterých se nějak téma sebevraždy dotýká.

document: Vzděláte-li sebe, své blízké i osoby kolem sebe, získáte lepší vhled do toho, proč nějaký váš blízký spáchal sebevraždu. Ve Spojených státech amerických si každý rok vezme život více než 40 000 lidí. Sebevražda je tam desátou nejčastější příčinou úmrtí a druhou nejčastější u mladých osob ve věku 10-24 let. V Česku byl v letech 2010-2014 dle dostupných údajů průměrný roční počet sebevražd 1560.  Uděláte-li si menší průzkum a zodpovíte si základní otázky o sebevraždách, dokážete lépe pochopit, čím si asi váš blízký mohl procházet a možná pomůžete zachránit nějaké životy v budoucnu. Narozdíl od ostatních příčin smrti, sebevražda po sobě často zanechá pozůstalé, kteří se cítí být izolováni. Stigma, které kolem fenoménu sebevražd panuje, pozůstalým obvykle brání v tom, aby svůj zármutek a pocity probírali s ostatními. Navíc často ani nechtějí mluvit o detailech smrti, aby zmíněnému stigmatu předešli.  Sdílení svých myšlenek a pocitů s přáteli a milovanými osobami je naprosto stěžejní součástí procesu hojení. Seberte kuráž a vyhledejte někoho, komu můžete svůj příběh vyprávět. Nemusíte se svěřovat každému ve svém okolí, ale měli byste se otevřít několika málo jedincům, od kterých můžete očekávat podporu. Pokud o těchto věcech budete mlčet a nesdělíte jiným lidem, jaké příznaky by měli pozorovat, může se stát, že přijde o život zbytečně někdo další. Podpora od jiných pozůstalých, od lidí, kteří se také vyrovnávají se sebevraždou někoho blízkého, vám může poskytnout potřebnou útěchu k překonání stigmatu.  Připojit se můžete ke skupině vedené nějakým odborníkem nebo laikem, který má zkušenosti se smutkem po sebevraždě blízké osoby. Poohlédněte se proto po nějaké takové skupině lidí ve svém okolí a rozhodněte, zda s ní chcete svůj příběh sdílet či nikoli.  Jestliže nemůžete najít ve svém regionu žádnou takovou skupinu, můžete vyhledat podobnou pomoc na internetu.

english_section_name: Conquering Stigma


summary: Zkuste se trochu najíst. Napijte se. Začněte s BRJT (originálně BRAT) dietou.

document: Něco jednoduchého a lehkého může váš žaludek uklidnit. Zkuste například jogurt, jemné krekry nebo potraviny bohaté na vlákninu. Vyhýbejte se kořeněnému jídlu, mléčným výrobkům (jogurt je jedinou výjimkou -- je totiž plný probiotik) a čemukoli se silným aroma. Jestliže se vám však dělá špatně i z pouhé myšlenky na jídlo, nenuťte se do něj. Všechno byste tím mohli zhoršit. Stav vašeho žaludku může být způsobený i dehydratací. Chcete-li, dejte si jako alternativu k vodě bylinkový čaj. Vhodný je také třeba Gatorade - je plný minerálů, které mohou žaludeční nevolnost zklidňovat.  Pokud zvracíte nebo máte průjem, je obzvláště důležité, abyste zůstali důkladně hydratovaní. Vaše tělo přichází velmi rychle o zásoby vody, kterou musíte okamžitě doplňovat. Jestliže máte tu možnost, dejte si zázvorové pivo nebo neperlivou limonádu. Musí být skutečně neperlivá nebo alespoň s vyprchanými bublinkami! BRJT dieta sestává z následujícího: Banány, Rýže, Jablečné pyré a Toast. Do této diety je však možné zařadit i jiné jemné potraviny. Zkusit tedy můžete i tenké solené krekry, vařené brambory nebo vývary. S mléčnými produkty a sladkým či tučným jídlem zatím počkejte. Tyto potraviny by mohly vaši nevolnost ještě zhoršit. Tento stravovací režim nemusí být vhodný pro děti. BRJT dieta je poměrně chudá na vlákninu, bílkoviny a tuky, což jsou velmi důležité nutriční složky pro obnovu dětského gastrointestinálního traktu. Americká akademie pediatrů doporučuje u dětí zůstat při normálním stravovacím režimu 24 hodin po propuknutí nevolnosti. Tato strava by měla zahrnovat různé druhy ovoce, zeleniny, masa, jogurtů a komplexních sacharidů.

english_section_name: What to Eat & Drink

summary: Odskočte si. Zvracejte. Odpočívejte. Navštivte svého lékaře.

document: Vezměte si s sebou knížku nebo něco jiného, čím odvedete pozornost od nepříjemné bolesti. Může se totiž stát, že jediným lékem bude čekání, až nevolnost sama odezní. Někdy je bolest žaludku neodbytná až do doby, než se vyzvracíte. Při dalším náporu křečí buďte tedy připravení. Nezapomeňte, že o vyvolání zvracení byste se měli pokoušet až po 2-3 hodinách nepřetržité bolesti.  Ačkoli to nebude zrovna zapadat mezi designové kousky vašeho bytu, neustále při sobě mějte kýbl nebo jinou nádobu. Budete vděční, že nemusíte nikam odbíhat. Pokud jste několikrát zvraceli i jedli a bolest nepřestává ani po 5-6 hodinách, zavolejte lékaři. Změřte si teplotu a všímejte si i dalších symptomů. Ačkoli je kinetóza (nemoc z pohybu) velmi specifickou záležitostí, pohyb vám v případě, že už je vám špatně, opravdu nepomůže. Pohodlně si lehněte. Pokud to ale není možné, snažte se alespoň zůstat co nejvíce v klidu.  To samé platí i pro malé děti a dospívající. Lidé každého věku mohou během nevolnosti těžit z vnějšího klidu, když už se jim toho vnitřního moc nedostává. Jestliže vaše problémy přetrvávají, může být žaludeční nevolnost příznakem vážnějších potíží. Pokud je vám tedy delší dobu špatně a zároveň pociťujete další symptomy jako bolest, ztíženou chůzi nebo vyrážku, okamžitě kontaktujte svého lékaře. Většina žaludečních potíží sama vymizí po několika hodinách. Pokud ta vaše ale přetrvává, všímejte si dalších příznaků. Pokud na nějaké takové přijdete, měli byste zvážit návštěvu lékařské ordinace.

english_section_name: What to Do


summary: Vyhýbejte se zpracovaným potravinám. Omezte přísun červeného masa, korýšů a ztužených tuků. Omezte konzumaci mléčných výrobků a bílé mouky. Jezte organické ovoce a zeleninu. Jezte celozrnné potraviny, oříšky, semínka, fazole a další luštěniny. Každý den vypijte alespoň 8 sklenic vody. Nechte si zjistit alergie a zvláštní stravovací potřeby. Používejte přírodní deodoranty.

document: Ačkoli vědecký výzkum zatím spojitost konzumace sladkého jídla s ukládáním toxinů neprokázal, zredukováním příjmu zpracovaných potravin, a to zejména těch sladkých, můžete snížit množství toxinů ve svém těle. Pokuste se ze svého jídelníčku odstranit zpracovávané potraviny s obsahem jednoduchých cukrů a sacharidů a zároveň ty s umělými sladidly. Čím méně odpadových látek bude muset váš lymfatický systém filtrovat, tím snadněji pročiští celé tělo. Podle odborníků tráví naše tělo červené maso a korýše velmi pomalu a může tak docházet k ucpávání lymfatického systému.  Musíte-li konzumovat bílkoviny z živočišných zdrojů, upřednostňujte organické maso. Ztužené tuky mohou velmi snadno oxidovat a ucpávat tak vaše cévy a lymfatický systém. Pro negativní účinky těchto potravin sice neexistují vědecké důkazy, ovšem jak mléko, tak bílá mouka, vytváří ve vašem těle hlen, který může lymfatický systém ucpávat. Nahraďte proto část normálního mléka mlékem mandlovým nebo rýžovým. Bílou mouku můžete vyměnit za celozrnnou nebo začněte kupovat výrobky bez lepku. Celozrnná mouka je vhodnější i kvůli svému obsahu vitaminů a dalších živin. Při nakupování ovoce a zeleniny si všímejte značek a samolepek, ukazující na organický původ plodů. Nakupujete-li na farmářských trzích nebo na podobných místech, ptejte se na původ potravin prodavače. Organická produkce snižuje množství toxinů, které bude muset váš lymfatický systém později filtrovat. Takové plody navíc obsahují silné enzymy a kyseliny, které pomohou váš lymfatický systém pročistit.   Organické ovoce či zeleninu poznáte v obchodě podle označení “Bio”, “Produkt ekologického zemědělství” nebo podle čísla kontrolní organizace (např. CZ-BIO-001).  Za ”organické” můžete označit jen ty syrové či zpracované zemědělské produkty a suroviny, které byly organicky vypěstováné. Při pěstování těchto potravin se nesmí používat: syntetická hnojiva a pesticidy, hnojivo ve formě kalu z čističek vod, genetické inženýrství, růstové hormony, antibiotika, umělé přísady a syntetická aditiva. Celozrnné potraviny jako jsou například hnědá rýže a oříšky či semínka typu vlašských ořechů, mandlí a chia semínek dodají vašemu tělu důležité vitaminy a minerály, čímž upevní jeho zdraví a podpoří správnou funkci lymfatického systému.  Vitamin A byste měli přijímat v denní dávce 700-900 mcg. Tento vitamin dokáže ve vnitřních orgánech bránit vstupu a množení bakterií a virů. Vitamin C má doporučenou denní dávku zhruba 75-90 mg. Vědec Linus Pauling předpokládal, že vitamin C dokáže nakopnout imunitní systém a bránit virovým infekcím. Vitamin E - doporučená denní dávka je 15 mg. Tento vitamin funguje jako antioxidant a brání oxidačně redukčním reakcím, které jsou potencionálně škodlivé pro vaše cévy a lymfatický systém. Vitaminy řady B pomáhají dodat energii a dokážou nakopnout imunitní systém. Zinek je minerál, který dokáže podpořit imunitní systém skrze syntézu bílkovin. Vaše tělo potřebuje vodu k řádné hydrataci a k proudění lymfy, která z něj potom odvádí škodlivé toxiny. Denně proto vypijte alespoň 6-8 sklenic filtrované nebo čištěné vody. Vyhýbejte se limonádám, sportovním nápojům a velmi sladkým ovocným šťávám. Jestliže jste dosud žádná podobná vyšetření nepodstoupili, požádejte lékaře o alergologické testy a o zjištění senzitivity na určité potraviny, které by mohly ovlivňovat vaše zažívání. Detoxikační funkce vašeho těla začíná v zažívacím traktu, takže jakékoli zažívací problémy mohou vést k ucpání lymfatického systému. Pokud tedy zjistíte, že jste alergičtí na určité potraviny či produkty, jako jsou například mléčné výrobky nebo lepek, můžete je ze svého jídelníčku odstranit a zabránit tak blokádě lymfatického systému. Antiperspiranty na bázi hliníku mohou ucpávat potní žlázy a dodávat do vašeho těla další toxiny. Odborníci přes přírodní léčbu navíc věří, že tyto chemikálie ucpávají také lymfatický systém. Předpokládá se, že hromadění hliníku vede ke vzniku Alzheimerovy choroby.  Používat byste neměli také kosmetické přípravky, nabité chemikáliemi. Mezi takové produkty patří většina komerčně dostupných krémů, zubních past a přípravků na opalování-ty všechny obsahují chemické látky, které mohou skončit ve vašem lymfatickém systému.  Kupujte přírodní organickou kosmetiku s nulovým nebo alespoň sníženým obsahem chemikálií. Takové přírodní přípravky si můžete vyrobit také svépomocí doma.

english_section_name: Adjusting Your Diet and Lifestyle

summary: Promluvte si se svým lékařem o suplementaci enzymů. Provádějte třídenní lymfatickou očistu. Vyzkoušejte bylinnou očistu na 7-10 dní.

document: Před započetím užívání jakýchkoli enzymatických doplňků stravy se poraďte s lékařem a zjistěte způsob jejich fungování a seznamte se s jejich účinky na vaše tělo. Podle odborníků na přírodní léčbu enzymy pomáhají lymfatickému systému rozkládat komplexní tuky a bílkoviny a podporují funkci trávicího traktu.  Zažívací enzymy můžete užívat společně s jídlem a proteolytické enzymy mezi jídly. Proteolytické enzymy jsou primárním nástrojem, který tělo používá k trávení organických zbytků ve vašem oběhovém a lymfatickém systému. Suplementací proteolytických enzymů tudíž tyto funkce zlepšíte. Proteolytické enzymy navíc pomáhají odstraňovat z těla cirkulující imunitní komplexy (CIK). Jakmile se CIK nahromadí ve vašem těle, mohou spustit alergické reakce imunitního systému a přetížit ho. Užívání proteolytických enzymů ulevuje tělu od této zátěže a uvolňuje imunitní systém, který je pak schopný správně fungovat: bránit vzniku chorob a nemocí. Sice neexistují žádné vědecké důkazy pro efektivitu očistných kůr na celkové zdraví, ovšem někteří odborníci věří, že dokážou aktivovat lymfatický systém a odvádět z těla veškeré škodlivé toxiny. Chcete-li si pročistit lymfatický systém a nikdy předtím jste ještě podobnou očistu nepodstoupili, zkuste třídenní očistný program. Tři dny jsou považovány za naprosté minimum pro odplavení všech škodlivin z lymfatického systému. Týden před započetím očisty vyřaďte z jídelníčku maso, mouku a cukr. Den nebo dva před očistou konzumujte pouze syrové ovoce, semínka, oříšky, výhonky a zeleninu.  Na následující tři dny si zvolte jeden z následujících džusů: jablečný, hroznový nebo mrkvový. Jedinou další šťávou, kterou budete během očisty pít, je ta ze sušených švestek. Ráno vypijte sklenici vody a ihned potom 250-300 ml šťávy ze sušených švestek, smíchanou se šťávou z jednoho citronu. Podpoříte tím pohyb střev. Džus pomalu usrkávejte a žvýkejte ho, aby se dobře promísil s vašimi slinami. V průběhu dne potom střídejte vámi zvolený džus s vodou, dokud se nepřiblížíte 3.5 litrům vypitého džusu a 3.5 litrům vypité vody. Do džusu nebo vody můžete přidat citronovou šťávu. Smíchejte jednu lžíci oleje z pšeničných klíčků, lněných semínek, brutnáku lékařského s jednou lžící jablečného octa, jednou lžičkou chaluhového prášku  a čtvrtkou lžičky kajenského pepře. Tuto směs pijte jednou až třikrát denně. Na konci každého dne byste v sobě měli mít zhruba 2 galony tekutin. Konzumovat můžete také antimikrobiální byliny, jako je česnek nebo echinacea. Činnost střev bude v těchto třech dnech zpomalená a proto byste ji měli každý večer před spaním podpořit vypitím sklenice džusu ze sušených švestek se šťávou z jednoho citronu. Během třídenního detoxu je velmi důležité každý den stimulovat lymfatický systém 30 až 60 minut dlouhým cvičením. Pokud se ale cítíte příliš unavení, do cvičení se nijak nenuťte. V průběhu uvolňování toxinů z těla můžete pociťovat vedlejší účinky, včetně nausey, bolesti hlavy, bolesti zad či závratí. Tyto symptomy ukazují právě na odcházení toxinů z těla a měly by odeznít po prvním dnu očistné kůry. Odborníci přes přírodní léčbu se shodují, že některé bylinky, jako je například echinacea, vodilka kanadská, jetel luční, líčidlo nebo lékořice, dokážou povzbudit lymfatickou funkci. Tyto bylinky navíc dokážou odstraňovat vrstvy nečistot z filtračního systému vašeho lymfatického traktu. Po bylinných očistných kůrách se můžete podívat v místní lékárně nebo v obchodě se zdravou výživou. Tyto očistné programy by neměly trvat déle než sedm až deset dní.  Echinacea údajně také napomáhá lepší funkci imunitního systému. Pokud užíváte nějaké léky, promluvte si nejprve se svým lékařem nebo bylinkářem. Bylinným nálevům by se měly vyhnout zejména těhotné a kojící ženy.

english_section_name: Using Supplements and Detoxes

summary: Pravidelně cvičte. Sjednejte si sérii manuálních lymfodrenáží u certifikovaného terapeuta. Cvičte rotační pozice jógy. Provádějte cvičení hlubokého dýchání. Dopřávejte si saunu nebo parní lázeň. Nechte si provést akupunkturu lymfatického systému nějakým certifikovaným akupunkturistou.

document: Pravidelné cvičení, obnášející spoustu pohybu, včetně skákání či běhání, stimuluje cirkulaci lymfatického systému. Pohybující se svalstvo lymfatický systém masíruje a zlepšuje jeho průchodnost. Stimulace lymfy dosáhnete například chůzí, během, různými sporty a další namáhavou pohybovou aktivitou. Každý týden se snažte odcvičit alespoň 150 minut středně těžké aktivity v intervalech, příp. 30 až 60 minut denně. Tuto masážní techniku by měli provádět pouze certifikovaní odborníci, kteří za tímto účelem prošli speciálním vzdělávacím procesem. Lymfatické kanály, pomáhající krevní cirkulaci, můžeme najít také těsně pod pokožkou. Jakmile se vaše míza (lymfa) začne zpomalovat, kůže může působit matně či lehce nažloutle, v horším případě budete pociťovat symptomy autoimunitní choroby. Manuální lymfodrenáž je jemná rytmická technika, která pomáhá zlepšit proudění lymfy skrze vaše tělo.  Po horké koupeli nebo ve sprše provádějte suché drhnutí kůže. Ve sprše můžete vyzkoušet výhody hydroterapie s přechody mezi teplou a studenou vodou. Pro drhnutí potom použijte kartáč s přírodními štětinami, nejlépe s dlouhým držákem. Budete tak stimulovat pokožku a odstraníte odumřelé kožní buňky. Celé tělo drhněte stejným postupem, který pro manuální lymfodrenáž použil váš certifikovaný masér. Do masáže můžete zapojit také sůl, a to tak, že na kartáč nejprve nanesete trochu mořské soli s aromaterapeutickým esenciálním olejem. Kůže tak bude stimulovaná a vytáhnete skrze ní škodlivé toxiny. Lidé praktikující jógu věří, že pozice typu “Rotační židle” nebo “Rotace v sedě” dokážou z těla vyždímat veškeré škodlivé látky.  Provedení Utkatasány (Rotační židle): Stoupněte si na podložku s chodidly na šířku boků. Ruce spojte jako při modlitbě a přiveďte je do pozice uprostřed srdce nebo do středu hrudníku. Nadechněte se, potom vydechněte a dotkněte se levým loktem vnější strany vašeho pravého stehna, těsně nad kolenem. Točit byste se tak měli doprava, s rukama směřujícíma k pravé straně místnosti. Zkontrolujte, zda máte obě kolena v jedné rovině a boky směřující přímo k přední stěně místnosti. Levým loktem tlačte do vnější strany pravého stehna a s každým výdechem a nádechem se snažte otočit dál. V této pozici vydržte po dobu 5-6 nádechů a potom přiveďte sepnuté ruce zpět k hrudníku. Stejnou pozici zopakujte na levou stranu tak, aby se váš pravý loket dotýkal vnější strany levého stehna. Provedení Marichyasány 3 (Rotace v sedě): Sedněte si na jógovou podložku s nohama nataženýma rovně před sebe a prsty propnutými směrem k vám. Ohněte pravé koleno a přitáhněte si chodidlo k vnitřní straně levého stehna. Pravé chodidlo můžete držet přiložené k vnitřní straně levého stehna nebo ho přes stehno překřižte a otočte se tak v širším rozsahu. Levou nohu přitom můžete držet rovně nataženou nebo ji ohněte v koleni a přiveďte chodidlo k vnější straně pravého boku. Pravé koleno nyní přitáhněte levou paží k hrudníku, zvedněte pravou paži a otočte se tělem doleva. Pravou ruku zapřete o podložku jen několik centimetrů za sebou. V průběhu otáčení těla doleva pokračujte v přitahování pravého kolena. K prohloubení rotace zatlačte levým loktem do vnější strany pravého stehna. Nádechem prodloužíte páteř, zatímco při výdechu otočíte tělo dále doleva. V pozici vydržte po dobu 5-6 nádechů a potom to samé  zopakujte na druhou stranu. Ačkoli neexistuje žádný vědecký důkaz pro to, že by dýchání stimulovalo lymfatický systém, hluboké dechové cvičení dokáže zlepšovat celkové zdraví, a to včetně lymfatického systému. Při nádechu klesá tlak ve vašem hrudníku a stoupá v břiše. Tak dochází k pumpování lymfy z nohou směrem nahoru do paží a hlavy až k výpustným bodům, nacházejícím se za klíční kostí. Klíční kost je vlastně jednosměrným pístem, což znamená, že skrze ní odchází toxiny ven z těla, protože nemohou být vtlačeny zpět. Dechové cvičení provádějte následovně:  Lehněte si na nějaký rovný povrch, jako je například postel nebo tréninková podložka. Potom se zhluboka nadechněte nosem. Při nádechu zakloňte hlavu a špičky chodidel propněte co nejdále dopředu. Zadržte dech a napočítejte do pěti. Snažte se přitom vdechnout co největší množství vzduchu. Vydechujte pomalu nosem a ve stejnou dobu propněte chodidla směrem k hlavě, kterou tlačte bradou co nejblíže hrudníku. Tyto hluboké nádechy a výdechy zopakujte zhruba 8-10x a dýchejte přitom pouze nosem. Pokud se vám začne točit hlava, nepanikařte, jedná se o běžnou reakci na hluboké dýchání. Dechové cvičení (8-10 nádechů) se snažte provádět alespoň jednou denně. Návštěva sauny nebo parní lázně jednou týdně podpoří zdravé pocení a odvede z vašeho těla toxiny. Odborníci na přírodní medicínu navíc věří, že saunování a parní lázně podporují lymfatický systém. Po dlouhé sauně či parní lázni nezapomeňte vypít dostatek vody, která pomůže z těla odplavit toxiny a podpoří správnou funkci lymfatického systému. Akupunktura je soubor léčebných postupů, původem z Číny. Obecná teorie akupunktury je založená na vzorcích energetického toku (Čchi) skrze tělo, který je nezbytný pro celkové zdraví. Narušení tohoto toku je potom zodpovědné za vznik chorob a nemocí.  Jedním z hlavních zájmů akupunktury je odblokování lymfatického systému. Před podstoupením akupunktury lymfatického systému zkontrolujte odbornost zvoleného akupunkturisty a požádejte ho o doložení certifikátu a potřebných povolení.  Mezi vedlejší účinky akupunktury můžeme zařadit infekce vzniklé nesterilními jehlami a částečný plicní kolaps, způsobený nechtěným propíchnutím plíce. Pokud si necháte zákrok provést odborníkem, dodržujícím hygienické standardy, pak by měly být tyto vedlejší příznaky minimální.

english_section_name: Using Exercise and Physical Therapy


summary: Plačte. Několik minut zhluboka dýchejte. Začněte si vést deník. Najděte si kreativní hobby. Spolehněte se na svůj podpůrný systém. Odměňte se. Smějte se. Dávejte si přestávky. Nenechte se zlákat drogami, ani alkoholem.

document: Slzy způsobené emocemi signalizují uvolňování endorfinů, tedy “hormonů štěstí” či “hormonů dobré nálady”, které přinášejí pocit klidu a pohody. Pláč uvolňuje nejen stresové hormony, ale tělu poté navozuje celkově klidnější stav s nižším srdečním rytmem a frekvencí dýchání. Pláč vám pomůže uvolnit stresové hormony a emoce, které jste dosud dusili v sobě, aniž by tím narušil vaše každodenní fungování. Jestliže nemáte nad svým pláčem kontrolu, nevíte kdy a jak často se dostaví nebo významně narušuje váš pracovní či soukromý život, pak se může jednat o příznak vážnějšího problému, jako je například deprese nebo úzkost. Pokuste se přinutit k návštěvě poradce nebo terapeuta, který vás naučí techniky pro zvládání pláče, narušujícího váš běžný život. Tato jednoduchá technika, při které se opakovaně plně nadechujete, pomáhá ulevovat od stresu. Hluboké dýchání zvyšuje ve chvílích stresu nebo nepokoje zásobu kyslíku v celém těle, čímž dochází k svalové relaxaci a snížení krevního tlaku.   Hluboké dýchání také pomáhá aktivovat váš parasympatetický nervový systém, což má za následek uklidňující efekt. Už samotný proces soustředění se na dýchání, namísto stresové situace, vás může uklidnit a přinést lepší pocit ze sebe sama. Ti, kteří se hlubokému dýchání věnují dvacet až třicet minut denně, vykazují sníženou hladinu stresu a úzkosti. Sepisování všech svých pocitů je vynikajícím emocionálním kanálem, ale také cestou ke kognitivnímu zpracování okolností, které se za vašimi pocity skrývají. Navíc tím celému procesu snižování emocionální bolesti dodáte na prvku jednoznačnosti a přehlednosti. Studie totiž prokázaly, že psaní přináší benefity ve formě zlepšení nálady a úlevy od emočního stresu. Navíc se ukázalo, že vedení vlastního deníku zlepšuje imunitní systém.  Jestliže se potýkáte s nějakou emocionální bolestí, kterou nechcete s nikým sdílet, zapisování těchto prožitků do vlastního deníku je skvělým způsobem ventilace vašich strastí, aniž byste si přitom zvyšovali hladinu stresu povídáním s nějakými kamarády nebo rodinou, kteří by vás navíc nemuseli pochopit. Počátky kreativního projevování sahají hluboko do historie a jsou silně spojeny s emocemi, a to napříč všemi kulturami, ve kterých se používá hudba, tanec a vyprávění k podpoře procesu uzdravování.  Ať už jste fanoušek nebo přímo autor, obraťte se na svůj oblíbený koníček a přetvořte s jeho pomocí své negativní a bolestné emoce na něco kreativního.  Tak například průzkumy prokázaly, že hudba dokáže redukovat úzkost tím, že snižuje nervovou aktivitu v amygdale, což má za následek uklidňující účinky. Navíc se ukázalo, že hudba umí vyprodukovat pocity větší kontroly nad vlastním životem a snižovat bolest u osob s chronickým onemocněním.  Prokázalo se, že vizuální umění, jako je kreslení, malování, výroba koláží nebo pohlednic či práce s textilem, nabízí příležitost dát emoční bolesti význam a zvýšit pocity sebeúcty.  Vyjádření pomocí pohybu, například tancem nebo herectvím, prokazatelně zvyšuje uvědomění si sebe sama, zlepšuje schopnost řešit problémy a zvyšuje celkové sebevědomí. Spousta různých výzkumů potvrdila pozitivní účinky podpůrného systému, složeného z rodiny a přátel, na které se můžete kdykoli obrátit. Společenská podpora vede při ataku emocionální bolesti k pocitu bezpečí a ukotvenosti, namísto pocitu samoty a navíc přispívá k uvědomění si vlastní hodnoty. Zavolejte kamarádovi nebo si sedněte s někým z rodiny a pokuste se mu svěřit se svým trápením a emocemi. Ve chvílích emočních nepokojů nastává vhodný čas pro to, abyste si udělali radost něčím neobyčejným. To může být v podstatě cokoli, co máte rádi. Nechte se namasírovat, vyražte do zábavního parku, kupte si nové boty, připravte si svůj oblíbený dezert, zhlédněte nějaký nový film a vůbec dělejte co vás baví. Prostě si dopřejte trochu volného času a zábavy. Vždy tak čiňte s patřičnou zodpovědností. Odměňovat byste se neměli přespříliš, protože by to po ukončení dané činnosti mohlo vést k prohloubení negativních emocí a vy byste tohoto nešetrného hospodaření s časem mohli litovat. Smích dokáže prakticky cokoli - přináší například svalovou relaxaci a celkově uleví tělu lepší odezvou na stresové faktory. Také je prokázáno, že smích dokáže zlepšit náladu při náporech úzkosti a depresí. Vzpomeňte si na nějakou zábavnou situaci, zavolejte vtipnému kamarádovi nebo si jednodušše pusťte legrační video na internetu a chvíli se smějte. Ať už se zabavíte jakkoli, na chvíli všeho nechte a dopřejte si tak potřebnou dávku smíchu. Bolestivou emocionální energii vypustíte například krátkou, třeba jen pětiminutovou, procházkou nebo rychlým protažením ztuhlých svalů. Nemusíte být zrovna nadšeným cvičencem jógy, abyste si základním protažením dokázali navodit příjemnější pocity. Prokázalo se, že protahovací cvičení ulevují od negativní energie, spojené se stresem, úzkostí, depresemi a dalšími stavy. Ačkoli alkohol i drogy mají dočasně zklidňující účinky ve chvílích stresu a emočního vypětí, odborníci se shodují, že tento krátkodobý efekt rozhodně nestojí za rizika, s konzumací těchto látek spojená. Vystavování stresu a dalším traumatickým situacím je jedním z hlavních rizikových faktorů pro vytvoření závislosti na uvedených substancích. Další kroky, uvedené v tomto wikiHow článku, poskytují způsoby pro překonávání negativních pocitů, zatímco alkohol a drogy vytvoří bludný kruh potřeby užívání těchto látek, což vede velmi rychle k vytvoření závislosti. Jestliže máte s užíváním alkoholu a/nebo drog potíže a snažíte se jimi tupit své negativní pocity, obraťte se na profesionálního terapeuta nebo konzultanta.

english_section_name: Making Yourself Feel Better in the Moment

summary: Začnete-li nad věcmi příliš hloubat, rozptylte svou mysl. Zkuste své zkušenosti postavit do jiného světla. Zkuste v negativních faktorech, které vás ovlivňují, najít opakující se vzorce. Rozvíjejte své psychické zdraví. Zapojte se do něčeho, co budete provádět se skutečným zápalem. Nezapomínejte si udržovat správnou perspektivu. Zvažte návštěvu poradce či terapeuta.

document: Hloubáním myslíme cyklický proces přehrávání bolestivých a nepříjemných událostí ve vlastní hlavě, kterému lze jen těžko čelit. Podobné přemítání je velmi často zcela neproduktivní a negativní ve smyslu, že neumožňuje problémy řešit a nijak vás neposune dál. Dokonce můžeme říct, že vás od řešení problémů přímo odtahuje. Jednou z nejběžnějších metod pro předcházení tohoto negativního procesu je rozptýlení vlastní mysli.  Průzkumy také ukázaly, že ti, kteří často přemítají o všech svých strastech a neustále o nich mluví, odhánějí svým chováním přátele a rodinné příslušníky, kteří jim dosud poskytovali potřebnou podporu.  Snad nejčastější metodou pro rozptýlení mysli od přemítání nad negativními zkušenostmi je mindfulness meditace (vědomá). Ta zahrnuje zaměření pozornosti na aktuální vnější vlivy okolo vás, jako jsou různé zvuky a další projevy, které se nějak dotýkají vašeho těla. Z negativních prožitků se často stávají uzavřené místnosti, ze kterých se jako ozvěna neustále vrací pocity viny a pochybení. Zkuste se na ně proto dívat z jiné perspektivy. Změnou úhlu pohledu na své myšlenky můžete posílit jak své sebevědomí, tak schopnost řešit problémy.  Tak například místo přemýšlení nad špatnou náladou z nějaké bolestné události můžete přemítat nad tím, jak jste se z celé situace poučili a jak to ovlivnilo váš vztah. Jako další příklad uveďme chvíle, kdy se cítíte nějak nepříjemně nebo zahanbeně - v takovém případě se můžete na celé situaci pokusit najít něco humorného a naučit se smát sami sobě. Budete se cítit lépe a rychleji celou věc překonáte. Jakmile začnete své emoce a prožitky sdílet (ať už s deníkem nebo rodinou či kamarády), začněte v těchto informacích hledat vzorce. Mluvíte nebo píšete neustále o stejných věcech? Pokud ano, zamyslete se, jakým způsobem byste mohli prvotní příčinu těchto problémů změnit a přestaňte jen jednodušše ventilovat jejich emocionální dopad, který na vás mají.  To zahrnuje také nezaujaté zhodnocení vašeho vztahu a určení, zda vás právě tento vztah netáhne celou dobu k zemi. Nezdravé interpersonální vztahy mohou být chronickým zdrojem úzkosti, depresí, stresu a dalších negativních emocí.  Jestliže je příčina vašich špatných nálad nějak spojena s prací, pak se zkuste zamyslet nad tím, jaké změny pracovního prostředí byste mohli udělat, aby nenarušovalo vaše psychické zdraví. Možná je čas na změnu zaměstnání. Postupné krůčky ke zlepšení a udržení psychického zdraví vedou také ke zvýšení mentální pohody a spokojenosti. Cvičení nejen že vyplavuje endorfiny a zlepšuje tak náladu, ale také si před sebe díky němu stavíte dosažitelné cíle, které postupně plníte. Navíc pokud začnete cvičit prostřednictvím nějaké organizace, v rámci pracovních benefitů s kolegy nebo se přidáte k nějaké fitness skupině, posílíte tím svůj podpůrný systém. Budete-li mít dobrý pocit z toho, jak jste přispěli společnosti, pak se zlepší i vaše vnímání sebe sama a celkové sebevědomí. Zkuste nabídnout dobrovolnou pomoc například v místním azylovém domě, potravinové bance nebo svůj čas věnujte jiné prospěšné aktivitě, kterou budete dělat s opravdovým zanícením. Jedním z nejnáročnějších, ale zároveň nejdůležitějších, aspektů pro udržení emočního zdraví je mít neustále na paměti, že těžké situace, vedoucí k emoční nestabilitě jsou normální součástí života, že se skrze ně učíme a rosteme, a že právě na překonání potíží můžeme být náležitě hrdí. Pamatujte, že příčiny emocionálního nepokoje můžete překonat, a že velmi důležitou součástí celého procesu je právě způsob, kterým se dokážete s danou situací vypořádat a jít dál, aniž by narušila váš každodenní život. Pokud se i přes usilovnou snahu o nápravu cítíte stále ve stresu, jste úzkostní, frustrovaní nebo deprivovaní, pak byste měli přemýšlet o návštěvě nějakého poradce nebo terapeuta. Odborník dokáže rozšířit váš arzenál postupů, kterými můžete řešit situace, jež vás negativně ovlivňují. Také může doporučit různé léky, podpůrné skupiny nebo další formy pomoci, ke kterým byste se jinak dostávali jen těžko.

english_section_name: Making Long-Term Efforts to Feel Better


summary: Poznejte emocionální výzvy, které stojí před každým autistou. Poznejte společenské překážky autismu. Seznamte se s chováním autistických jedinců. Pochopte důležitost rutinního chování. Poznejte moc specifických zájmů. Seznamte se se silnými stránkami, odlišnostmi a problémy, kterými se váš autistický přítel vyznačuje. Zapomeňte na zavedené stereotypy o autistech.

document: Chcete-li se s někým sblížit, vyžaduje to znalost prostředí, ze kterého daná osoba pochází, a proto je u autistů vhodné nejprve poznat, jakým překážkám ve svém životě čelí. Mohou mít například problémy rozpoznat vaše emoce nebo je naopak rozklíčují velmi dobře, ale už si nedokážou vysvětlit, proč se cítíte právě takto. K této nejistotě se často připojují smyslové problémy a introverze, což dělá ze socializace velmi únavnou záležitost. Přesto zde zůstává nezanedbatelná pravděpodobnost, že touha po kontaktu s vaší osobou je pro autistu velmi důležitá. O symptomech autismu a těžkostech, které tato choroba přináší, se více dozvíte na internetu, například na těchto webových stránkách. Pravděpodobně jste si u svého kamaráda všimli, že se občas snaží říct nebo udělat věci, které považujeme za společensky nepřijatelné, jako je například hlasité vyslovení něčeho urážlivého, co normální zdravý člověk dokáže udržet v sobě, významné narušení osobní zóny cizích lidí nebo předbíhání ve frontách. Autističtí lidé totiž mají značné problémy s pochopením společenských pravidel.   Není nic špatného na tom, když autistovi vysvětlíte, jak by se měl chovat nebo když mu řeknete, že vás jeho chování naštvalo. Klidně řekněte "Tohle není konec fronty, proto se tady nemůžeme zařadit. Konec fronty je až támhle." Autisti často mívají silný smysl pro poctivost a fair play, takže vysvětlení společenských pravidel skutečně může pomoct.  Předpokládejte, že své chování nemyslí zle. Autisti obvykle nebývají zlí a ofenzivní úmyslně. Nechtějí nijak ublížit vám, ani nikomu jinému - prostě jen neví, jak by měli reagovat. Autisti dávají na odiv celou škálu atypického chování. Mezi typické projevy autismu patří například:  Opakování slov a vět, které řekl někdo jiný. Tomuto jevu se říká 'echolálie'. Rozvláčné mluvení o jednom tématu bez uvědomění si ztráty zájmu druhé strany. Upřímné, někdy až neomalené, vyjadřování. Přerušování konverzace nesouvisejícími věcmi, jako je například ukazování na barevné květiny v okolí. Oslovení vlastním jménem ponecháno bez odezvy. Pro spoustu autistů jsou různé rutinní postupy velmi důležitým aspektem života. Pokud si tedy uvědomíte, že rutina je v životě autistů silně zakořeněna, dokážete s nimi pak lépe vycházet. Autistovi potom můžete pomáhat tím, že mu každý den zajistíte hladký průběh všech jeho zaběhnutých postupů.   Pokud byste se nejprve stali součástí některé z výše popsaných rutin a následně ji porušili, pro daného autistu by to mohlo být velmi nepříjemné. Při jednání s autistou se snažte mít neustále na mysli jeho úhel pohledu. Pamatujte, že i když se vám nebude jeho zavedený rituál líbit a tudíž vám nebude záležet na tom, zda se od něho odchýlíte, pro autistu může být každá taková změna velmi nepříjemná. Specifické zájmy jsou velmi podobné vášním nás, neautistických lidí, ovšem pro autisty jsou ještě silnější. Váš kamarád se bude svým specifickým zájmům zřejmě často věnovat a také o nich bude velmi rád mluvit. Zjistěte, zda se oblast jeho zájmu nějak překrývá s tou vaší a využijte toho pro vybudování nebo utužení přátelského vztahu.  Někteří autisti mají více než jen jeden specifický zájem. Každý autista je odlišný, a proto je velmi důležité, abyste ho vnímali jako unikátní osobnost.  Autističtí jedinci mají obvykle problém pochopit tón hlasu a řeč těla, takže jim budete muset všechno vysvětlovat. Autisti také často používají odlišnou řeč těla, vyhýbají se očnímu kontaktu a propadají sebestimulačnímu (stereotypnímu a uklidňujícímu) chování. Vaším úkolem je najít "normální" polohu vašeho kamaráda. Další potíže mohou přinášet senzorické poruchy (autisti mívají potíže zvládat hlasité zvuky a také se často rozčilí, když se jich někdo bez varování dotkne). Jeden z falešných stereotypů o autismu pomohl značně rozšířit film Rain Man, který ukazoval, že většina autistů má kognitivní superschopnosti (např. spočítat ve zlomku sekundy počet rozsypaných zápalek). Autističtí savanti ale ve skutečnosti rozhodně nejsou nijak běžným jevem.

english_section_name: Learning About Autism

summary: Všímejte si jak osoby samotné, tak jejího handicapu. Dávejte upřímně najevo své pocity a touhy. Přijměte veškeré výstřednosti a podivnosti a nepokoušejte se je nijak měnit nebo usměrňovat. Představte svého autistického kamaráda dalším přátelům. Všímejte si známek stresu a v případě potřeby zakročte a zabraňte zhroucení. Respektujte jejich svobodnou vůli a osobní prostor a ostatní veďte k tomu samému. Ptejte se na to, čím byste mohli být nápomocní a vstřícní. Nenechte se vystresovat kamarádovým sebestimulačním chováním. Dejte kamarádovi jasně najevo, že ho akceptujete.

document: Pokud byste na jednu stranu opomíjeli samotnou osobnost, mohlo by to vést k tomu, že byste autistu představovali jako "můj autistický kamarád," nálepkovali byste ho na základě stereotypu nebo se k němu chovali jako k dítěti. Na druhou stranu je stejně nevhodné, pokud byste ignorovali fakt, že je daná osoba handicapovaná a zároveň si nevšímali jejích specifických potřeb. Vyváženého stavu dosáhnete, když budete s autistickými odlišnostmi zacházet jako s přirozenou a obecně nikterak zajímavou věcí.  Bez dovolení před cizími lidmi nemluvte o tom, že váš kamarád má autismus. Jestliže se před vámi autista zmíní o některé ze svých specifických potřeb, přijměte to v klidu, bez velkého divadla okolo. Vaše laskavost ho překvapí a pravděpodobně ocení, že jste ho pochopili. Autisti mívají problém rozluštit různé indicie a vodítka, takže bude nejlepší, když jim rovnou řeknete, jak jste na tom v tu kterou chvíli s pocity.  Pomůžete tím zredukovat nejistotu na obou stranách. V případě, že vás autistická osoba nějak rozčilí, bude mít možnost sjednat nápravu chování, které váš stav zapříčinilo a poučit se z toho.  "Po celém dni v práci jsem velmi unavený a potřebuji teď trochu klidu. Promluvíme si později." "Pozvat tu dívku na rande pro mě bylo skutečnou výzvou, a proto mě tak překvapilo, když souhlasila! Nemůžu se dočkat, až se s ní v pátek uvidím. Nechceš mi pomoct vybrat něco pěkného na sebe?" Autisti mívají nutkání k různým pohybům, mluvení a chování, které většinová společnost považuje přinejmenším za poněkud neobvyklé.  Tyto nutkavé potřeby má velmi pravděpodobně i váš kamarád. Pokud ano, pamatujte, že toto chování je součástí jeho osobnosti - jestli se s ním chcete nadále přátelit, musíte veškeré neobvyklosti přijmout tak jak jsou.   Pokud chování autistického kamaráda překročí vámi nastavené meze (například vám hladí vlasy způsobem, který vás obtěžuje), můžete mu své pocity s klidem vysvětlit. Jestliže vyjádří touhu působit méně neobvykle, můžete ho občas upozornit na jejich zvláštní chování. Bez povýšenosti mu všechno jasně vysvětlete zhruba takovým způsobem, jakým byste člověku s čerstvým řidičákem vysvětlovali, kudy se dostane na dálnici. Jestliže si váš kamarád přeje najít nové přátele, pak by se možná rád zúčastnil nějaké akce, na kterou byste pozvali své další známé. Přihlédnete-li k citlivé a jemné povaze autistů, budete velmi překvapení, jak přátelští a ohleduplní dokážou ostatní lidé být! Když se autistické osoby cítí přetížené, můžou začít křičet, brečet a ztrácí schopnost mluvit. Váš kamarád sám o sobě nemusí rozpoznat všechny známky přetížení, a proto mu navrhněte, aby si dal pauzu, když si takových příznaků začnete všímat vy.   Pomozte mu přesunout se na tiché, klidné místo, kde nehrozí žádné hlasité zvuky a rychlé pohyby. Odveďte ho dál od davů a diváků.  Před dotykem nebo popadnutím autisty požádejte o svolení k takovému jednání. Můžete říct například: "Rád bych tě teď vzal za ruku a doprovodil tě ven." Autisty nesmíte polekat nebo vystrašit. Vyhněte se kritice jejich chování. Ve chvílích, kdy jsou vystrašení, nedokážou kontrolovat vlastní chování a vy byste neměli tento stav za žádnou cenu zhoršovat. Pokud toho na vás bude moc, odejděte. Zeptejte se, zda by ocenili pevné objetí. Tato technika může často pomoct. Nyní je nechte chvíli relaxovat. Možná s vámi budou potřebovat strávit nějaký čas nebo budou chtít být úplně o samotě. K autistům přistupujte se stejným respektem jako k ostatním lidem: nechytejte je za ruce/paže/tělo bez dovolení, neberte jim hračku nebo jiný předmět, kterému se právě věnují a dobře važte všechna svá slova i chování. Někteří lidé, včetně dospělých, mají někdy dojem, že s postiženým jedincem můžou jednat jinak než se zdravými lidmi.   Pokud se stanete svědky nevhodného chování vůči autistům, zastaňte se jich. Zkuste své autistické přátele naučit rozpoznávat, když se k nim někdo chová nevhodně a řekněte jim, jak se mají bránit. Pro autisty může být něco takového velmi těžké, a to zvláště pro ty s posttraumatickou stresovou poruchou, vzniklou nevhodně zvolenou terapií nebo jinou špatnou zkušeností. Zkuste získat vhled do správného jednání s autistickou osobou skrze častou konverzaci s těmito jedinci, při které vám sdělí své konkrétní prožitky v různých životních situacích. Třeba se s vámi podělí o spoustu cenných informací, které vám pomůžou autismu lépe porozumět.  Obecná otázka "Jaké to je být autistou?" je příliš vágní a kamarád bude mít zřejmě problém poskládat složitou odpověď do slov a vět. Užitečné odpovědi získáte spíše na specifičtější otázky typu "Jak se cítíš, když na tebe působí příliš vjemů?" nebo "Je něco, čím ti můžu pomoct, když se cítíš ve stresu?" Podobné rozhovory veďte vždy pouze na tichém místě a o samotě, aby vás nikdo nerušil. Mluvte jasně a upřímně, aby vás autista nepochopil špatně nebo si nemyslel, že si z něj děláte legraci. Sebestimulace je určité stereotypní chování, které autistickým osobám pomáhá zvládat emoce a udržet se v klidu. Pokud se například začnou chichotat a mávat rukama, když vás vidí, znamená to, že vás mají opravdu rádi. Pamatujte, že podobné nutkavé chování pomáhá autistům zvládat nástrahy všedního dne a pokud vás vyloženě neobtěžuje nebo neomezuje na osobním prostoru, měli byste se ho naučit akceptovat. Ve chvíli, kdy vás začíná přemáhat vztek nad sebestimulačním chováním vašeho kamaráda, se několikrát zhluboka nadechněte a vydechněte. Mezi zmíněná nutkavá chování patří například :  Nervózní pohybování různými předměty. Houpání. Mávání a nervózní třes rukou. Narážení do zdí nebo jiných objektů. Mlácení hlavou. Ječení. Opakované osahávání různých povrchů, například vlasů. Autisti jsou často kritizováni svou rodinou, přáteli, terapeuty, násilníky ve škole, ale i úplně cizími lidmi, a to jen proto, že se chovají nebo vypadají odlišně. Jejich život se tím velmi ztěžuje. Pracujte na vyjadřování své bezpodmínečné podpory - toho můžete dosáhnout slovy, ale také činy. Kamarádovi připomínejte, že být odlišný je naprosto v pořádku, a že ho máte rádi přesně takového, jaký je.

english_section_name: Behaving Around an Autistic Person


summary: Připravte lék na kašel z medu a citronu. Vyzkoušejte alternativní metodu přípravy léku na kašel z medu a citronu. Do léku na kašel z citronu a medu můžete přidat také česnek. Do léku na kašel z medu a citronu můžete přidat zázvor. Do léku na kašel z medu a citronu můžete přidat také lékořici. Med můžete nahradit glycerinem.

document: Za mírné teploty opatrně zahřejte jeden šálek medu. Potom do něj přidejte 3-4 lžíce čerstvě vymačkané citronové šťávy. Do směsi medu a citronu nalijte ¼ až ⅓ šálku vody a pokračujte v míchání za mírné teploty. Kdykoli potřebujete lék na kašel, dejte si 1-2 lžíce připravené směsi.  Medicinální med, jako je například Manuka z Nového Zélandu, je pro tyto účely obzvláště vhodný, ale antibakteriální a antivirotické účinky má v podstatě jakýkoli organický med.   Citronová šťáva obsahuje spoustu vitaminu C -- šťáva z jednoho citronu obsahuje 51% doporučené denní dávky. Citronová šťáva má navíc také antibakteriální a antivirotické účinky. Obecně se věří, že kombinace vitaminu C s antimikrobiálními účinky dokáže účině potlačovat kašel.  Med nepodávejte dětem mladším dvanácti měsíců věku. Existuje totiž malé riziko vzniku dětského botulismu, kvůli působení bakteriálních toxinů, které se v medu nacházejí. V USA dochází ročně k méně než stu případů dětského botulismu a všechny děti se vyléčí. Opatrnosti ale není nikdy dost! Celý omytý citron nakrájejte na tenké plátky (i se slupkou a semínky). Do jednoho šálku medu přidejte plátky citronu. Směs potom deset minut zahřívejte na mírném plameni a za soustavného míchání.  Při míchání vymačkejte plátky citronu. Jakmile skončíte s vařením, směs přeceďte, abyste z ní dostali zbytky citronu a dejte ji vychladit do ledničky. Česnek má antibakteriální, antivirotické, antiparazitické a antifungální účinky. Oloupejte 2-3 stroužky česneku a nasekejte je tak najemno, jak jen to bude možné. Potom je přidejte do směsi medu a citronu a zhruba deset minut všechno zahřívejte na mírném plameni. Následně do připravené směsi přidejte ¼ až ⅓ šálku vody, držte neustále mírnou teplotu a směs přitom míchejte. Směs dejte vychladit. Potřebujete-li lék na kašel, dejte si 1-2 lžíce připravené směsi. Zázvor se často používá pro zlepšení zažívání a k léčbě nevolnosti a zvracení, ale tradičně se užívá také jako činidlo pro vykašlávání. Zázvor pomáhá zmírňovat kašel ředěním hlenu a působí jako bronchiální relaxant.  Oloupejte a nakrájejte zhruba 3 centimetry zázvoru. Potom ho jemně nastrouhejte a přidejte do měsi medu a citronu, ještě před tím, než do ní nalijete vodu. Směs zahřívejte na mírném plameni zhruba deset minut a potom přidejte ¼ až ⅓ šálku vody, všechno promíchejte a následně dejte směs vychladit. Směs nechte vychladit v lednici. Potřebujete-li lék na kašel, dejte si 1-2 lžíce připravené směsi. Lékořice také způsobuje vykašlávání. Jedná se o mírný stimulant, takže pomáhá produkovat hlen a tím od něj čistí plíce.  Do medovo-citronové směsi přidejte 3-5 kapek lékořicového (glycyrrhiza glabra) esenciálního oleje nebo lžičku sušeného kořenu lékořice. Směs zahřívejte zhruba deset minut na mírném plameni a potom přidejte ¼ až ⅓ šálku vody a neustále udržujte mírnou teplotu. Směs nechte vychladit. Podle potřeby užívejte 1-2 lžíce. Jestliže zrovna nemáte med, nemáte ho rádi či ho nemůže užívat, nahraďte ho glycerinem. Půl šálku glycerinu zahřejte za mírné teploty s polovinou šálku vody. Potom do směsi přidejte 3-4 lžíce citronové šťávy. Následně do glycerinovo-citronové směsi přilijte ¼ až ⅓ šálku vody, pokračujte v míchání a udržujte mírný plamen. Směs potom nechte vychladit. Podle potřeby potom užívejte jednu až dvě lžíce.  Glycerin je autoritami obecně považovaný za bezpečný. Čistý glycerin je bezbarvý, nasládlý produkt rostlinného původu, který se používá pro výrobu všech typů poživatin a přípravků pro osobní péči.  Jelikož je glycerin hygroskopický -- pohlcuje vlhkost -- dá se v menším množství použít pro zmírnění otoků v krku. Pořídit byste měli přírodní glycerin (ne v syntetické ani jinak člověkem vyrobené formě). Pamatujte, že glycerin se užívá při léčbě zácpy, takže pokud se u vás objeví průjem, snižte množství použitého glycerinu (¼ šálku glycerinu a ¾ šálku vody v základním receptu). Dlouhodobé a nadměrné užívání glycerinu může vést ke zvýšené hladině cukru a tuku v krvi.

english_section_name: Making Cough Medicine at Home

summary: Pochopte možné příčiny kašle. Rozhodněte, zda byste se měli nechat vyšetřit lékařem. Pokud kašle vaše dítě, rozhodněte, zda to vyžaduje lékařskou pozornost. Rozhodněte, zda kašel vyžaduje léčbu.

document: Nejběžnějšími příčinami akutního kašle jsou: běžné nachlazení, chřipka, pneumonie (zápal plic-infekční onemocnění způsobené bakteriemi, virem nebo houbami), chemické dráždivé látky a černý či dávivý kašel (také zvaný pertuse-vysoce nakažlivé infekční onemocnění plic). Mezi nejčastější příčiny chronického kašle potom patří: alergické reakce, astma, bronchitida (zánět průdušek nebo dýchací trubice v plicích), gastroezofageální reflux a postnazální drip (hlen stéká do krku z dutin a zůsobuje podráždění a reflexivní kašel).  Dále existují samozřejmě také méně známé příčiny kašle, včetně jiných plicních chorob, jako je například chronická obstrukční plicní nemoc (CHOPN), která zahrnuje také plicní emfyzém a chronickou bronchitidu.  Kašel může být způsobený také jako vedlejší účinek různých léků. To se týká zejména medikamentů na úpravu krevního tlaku - blokátorů receptorů pro angiotenzin.   Další možnou příčinou vzniku kašle jsou vedlejší účinky různých nemocí, včetně: cystické fibrózy, chronické nebo akutní sinusitidy, kongestivního srdečního selhání nebo tuberkulózy. Domácí metody zkoušejte po dobu jednoho až dvou týdnů. Ve většině případů by měly přinést úlevu. Pokud si ani po dvou týdnech nevšimnete žádného zlepšení, měli byste si sjednat návštěvu u lékaře a nechat si stanovit plnou diagnózu, která určí nejvhodnější další postup. K lékaři byste se měli objednat také v případě, že během prvních dvou týdnů zpozorujete některé z těchto symptomů: horečku vyšší než 38°C přetrvávající déle než 24 hodin, vykašlávání zeleno-žlutého hustého hlenu (ten může indikovat vážnější bakteriální zápal plic), vykašlávání hlenu se skvrnami červené nebo narůžovělé krve, zvracení (obzvláště pokud zvratky vypadají jako kávová sedlina -- to by mohlo ukazovat na krvácející vřed), obtíže s polykáním nebo dýcháním, sípání a pocit nedostatečného dechu. Jistá onemocnění dokážou děti skolit mnohem rychleji a k některým nemocem jsou děti navíc náchylnější než dospělí. Z toho důvodu musíte posuzovat dětský kašel odlišně. Jestliže se jedná o děti, lékaři zavolejte okamžitě v případě, že zpozorujete něco z následujícího:  Horečka nad 38°C. Štěkavý typ kašle -- mohlo by se jednat o záškrt (virová infekce hrtanu a průdušnice - dýchací trubice). Některé děti mohou vykazovat také stridor, což jsou nenormální vysoké, sípavé a zajíkavé zvuky. Jestliže nějaký takový zvuk vaše dítě vydává, okamžitě zavolejte lékaři. Sípavý a bublavý typ kašle, který může znít chraplavě či hvízdavě. V takovém případě může jít o broncholitidu, pravděpodobně způsobenou respiračním syncyciálním virem (RSV). Burácivý zvuk při nádechu, který ukazuje na černý kašel. Pamatujte, že kašel je přirozeným způsobem, kterým se naše tělo zbavuje hlenu plného bakterií, virů a hub, což je pro nás dobré! Jestliže vás nebo vaše dítě ale kašel omezuje v odpočinku nebo spánku, případně pokud způsobuje obtíže s dýcháním, měli byste ho začít léčit. V průběhu kašle potřebujete dostatečný odpočinek a spánek, takže budete potřebovat pomoc medicíny. Aplikovat můžete celou řadu domácích metod, a to v libovolném množství a frekvenci. Tyto metody vás udrží zároveň řádně hydratované, což je velmi důležité pro váš imunitní systém a regeneraci těla.

english_section_name: Assessing Your Cough


summary: Nakrájejte plátky ještě na menší kousky.

document: Pokud chcete, můžete plátky nakrájet ještě na čtvrtiny, jako kdybyste krájeli koláč. Tato metoda se hodí pro použití grepu v alkoholických nebo ovocných drincích. Můžete grep také jen nakrojit a použít ho jako ozdobu na salát, nebo do grepové limonády. Pokud chcete, můžete grep jednoduše natrhat rukama a sníst ho bez příboru přímo ze slupky.

english_section_name: Slicing a Grapefruit


summary: Upřímně se zajímejte o druhé lidi. Zapamatujte si jména ostatních hned, jak se s nimi seznámíte. Dělejte si známosti. Mluvte o tématech, která zajímají toho, s kým mluvíte. Sdílejte informace o sobě.

document: Nemusíte každého milovat, ale celkově byste měli být tak nějak fascinováni lidmi a mít o ně zájem. Okouzlující lidé vejdou do plné místnosti připraveni mluvit s ostatními - nestojí v koutě a netěší se na to, až budou moci odejít. Co vás na lidech zajímá? Možná jste empatičtí a zajímáte se o jejich pocity. Nebo vás zajímají jejich vědomosti. Nebo zážitky. Využijte to, co vás baví, abyste se dostali k lidem blíž.  Naučte se, jak správně klást otázky, postavené na tom, co vás baví, aniž byste byli dotěrní, a lidé si ve vaší společnosti budou připadat zajímaví. Ukažte druhému opravdový zájem a klaďte doplňující otázky. Osoba, se kterou hovoříte, by nikdy neměla cítit, že chcete hovor brzy ukončit. Většině lidí to dělá obrovské potíže, ale pokud to zvládnete, výsledek stojí za to. Když se představujete, zopakujte jméno dotyčného, pomůže vám to. Například: "Ahoj Petře, já jsem Jana." Pokračujte v rozhovoru, a při loučení jméno ještě jednou zopakujte.  Opakování něčího jména neslouží jen k jeho lepšímu zapamatování. Čím častěji jméno druhého vyslovujete, tím spíš bude mít pocit, že jej máte opravdu rádi, a bude tak větší šance, že se k vám bude chovat přátelsky. Pokud se během rozhovoru objeví někdo další, představte tyto dva lidi jmény. Znamená to jednoduše, že když mluvíte s někým novým, buďte stejně přátelští a milí, jako kdyby to byl přítel nebo příbuzný. Pomůže to prolomit ledy a urychlí to vznik přátelství. Lidé se brzy ve vaší společnosti budou cítit uvolněně a příjemně. Milé a zároveň uctivé chování dává lidem pocit, že je máte rádi, a že vám na nich záleží. Je to v komunikaci velmi mocný nástroj. Pokud jste ve společnosti sportovních fanoušků, zmiňte včerejší přenos hokejového zápasu nebo strmý vzestup oblíbeného fotbalového týmu. Zajímejte se o záliby a koníčky druhých a mluvte o nich, ať už je to rybaření, pletení, horolezectví, filmy, nebo cokoliv jiného.  Nikdo nečeká, že budete odborníkem. Často získáte dobrou pověst jen tím, že se budete ptát i na zdánlivé triviality. Spousta lidí s oblibou vysvětluje své koníčky a mluví o nich a budou rádi, že nasloucháte. Záleží jen na vás a na tom, kolik snahy do hovoru vložíte, abyste byli pro ostatní zajímaví. Cvičte si otevřenou mysl. Nechte ostatní vysvětlovat. Pokud si někdo nedopatřením bude myslet, že o tématu víte víc, než ve skutečnosti, buďte upřímní a přiznejte, že vaše znalosti jsou omezené, ale že se rádi přiučíte. Pokud  sobě budete mlčet, lidem budete připadat chladní. Při rozhovoru se nebojte otevřít, budujete si tak důvěru druhých. Budou si připadat výjimeční, protože s nimi chcete sdílet svůj život. Snadno tak získáte nové přátele.

english_section_name: Having a Charming Attitude

summary: Mluvte se šarmem. Nešetřete komplimenty. Naučte se komplimenty přijímat. Místo pomlouvání ostatní chvalte. Buďte dobrým posluchačem.

document: Buďte dospělí a používejte moudrý, uctivý jazyk. Nejsou i vám o hodně milejší lidé, kteří řeknou jednoduše "Ahoj", místo dětinského "Čus"? Nebo další příklad - změňte "Ať se stará o svý!" na "to není jeho věc." Samozřejmě to nepřehánějte, ale snažte se být slušní a mluvit pozitivně. Lichotky druhým zvýší sebevědomí a budou k vám pak přátelštější. Buďte kreativní, pokud máte někoho rádi, zajímavým způsobem mu to řekněte. Nečekejte příliš dlouho, váš kompliment pak nebude znít upřímně, obzvlášť pokud vás k lichocení "přinutí" druzí.  Pokud víte, že se někdo o něco velmi snaží, pochvalte ho, i když si třeba myslíte, že má pořád co zlepšovat. Všimnete-li si, že na sobě někdo něco změnil (účes, styl oblékání), zmiňte se o tom a řekněte, co se vám na tom líbí. Pokud se vás dotyčný přímo zeptá, buďte okouzlující a odpovězte upřímnou, originální lichotkou. Přestaňte si myslet, že vám lidé lichotí jen tehdy, pokud něco chtějí. I když to bude ironická lichotka, vždycky k ní vede špetka závisti, která v tom druhém hlodá. Usmějte se a za kompliment poděkujte.  Nekončete u prostého "děkuji", ale přidejte něco jako "Jsem rád/a, že se ti to líbí," nebo "To je milé, že sis všiml/a." Lichotku tak druhému mile vrátíte. Nesnažte se kompliment shodit. Není nic horšího, než lichotícímu odpovědět "No, víš, kéž bych byl/a tak ______ jako ty." Dáváte tím najevo, že si myslíte spíš, "ne, nemáš pravdu, tvůj úsudek je špatný." Pokud mluvíte se skupinou lidí nebo všeobecně s někým, a řeč se stočí na jinou osobu, ať už pozitivním nebo negativním směrem, buďte vy tím, kdo zmíní něco, co na dotyčném máte rádi. Dozvědět se, že o lidech mluvíte v dobrém, jsou vždycky plusové body v získání šarmu, protože na to lidé nahlížejí jako na 100% upřímné. A jako bonus získáte pověst důvěryhodného člověka. Mezi lidmi se rozšíří, že vy nikdy nepomlouváte a neříkáte o druhých ošklivé věci. Každý bude vědět, že s vámi je jeho pověst v bezpečí. Šarm není vždycky jen vnější záležitost, naopak, je i vnitřní. Povzbuzujte druhé, aby mluvili o sobě, o tom, co je baví, co mají rádi. Budou se tak s vámi cítit uvolněně.

english_section_name: Charming People With Words

summary: Udržujte oční kontakt. Smějte se očima. Nacvičte si pevný stisk ruky. Naučte se okouzlující řeč těla. Ovládejte tón svého hlasu.

document: Když se budete dívat lidem do očí, budete nad nimi mít jakousi převahu. Vám to dodá sebedůvěru a tomu druhému pocit, že je dost zajímavý na to, abyste se na něj dívali. Nezáleží na tom, o čem hovoříte, udržte oční kontakt po celou dobu, budete působit upřímně a charismaticky. Vědci došli k závěru, že existuje asi padesát druhů úsměvů, a ten nejvíc okouzlující je upřímný úsměv, který jde až k očím. Důvodem, proč tento úsměv působí nejupřímněji je ten, že svaly, které jsou k němu zapotřebí, je velmi těžké ovládat vůlí - zapojí se jen do opravdového úsměvu, nikoli do toho ze zdvořilosti. Budete také působit jako okouzlující bytost, když se na někoho podíváte a vzápětí se usmějete. Podání ruky při prvním seznámení je příjemným signálem dotyčnému, že si s ním chcete popovídat. Stiskněte ruku pevně, ale ne příliš silně - nechcete ji rozmačkat. Po jednom pevném potřesení ruku pusťte. V zemích a oblastech, kde není podání ruky při seznamování zvykem, zvolte jiné vhodné gesto. Polibek na obě tváře, úklon, nebo jiné vhodné fyzické gesto, které zahájí konverzaci. Stůjte k osobě, se kterou mluvíte, čelem, abyste nepůsobili ustrašeně a druhý neměl pocit, že chcete rozhovor ukončit a odejít. Pokud je to vhodné, druhého se při rozhovoru letmo dotýkejte. Na vteřinu mu položte ruku na rameno, dodáte mu pocit souznění. Při loučení odhadněte, zda se hodí přátelské objetí, nebo opětovné podání ruky. Měl by být mírný a příjemný, ale pevný, jistý. Dobře artikulujte a nekřičte. Naučte se říkat komplimenty - nahrajte si je do počítače nebo na kazetu, a poslouchejte. Zní váš hlas upřímně?

english_section_name: Wielding Physical Charm


summary: Nechte si syrovátku z výroby sýra v nereaktivní misce. Zahřejte acidofilní syrovátku. Sejměte syrovátku z tepla a počkejte, než se srazí. Sceďte ricottu. Nechte scedit syrovátku skrz hadřík. Odstraňte ricottu z hadříku.

document: Když vyrábíte domácí sýr, budete mít tvaroh na dně misky a vylijete syrovátku. Přefiltrujte co nejvíce částeček tvarohu bude možné, protože jinak ve finální ricottě vytvoří tuhé kuličky. Zakryjte syrovátku a nechte ji alespoň 12 hodin v pokojové teplotě odstát, aby se vyvinula dostatečná kyselost.  Acidofilní syrovátka se chová jako svůj vlastní koagulant a proto není nutné přidávat k oddělení tvarohu ocet nebo citronovou šťávu. Nalijte ji do hrnce a za stálého míchání ji zahřejte, dávejte pozor, abyste zabránili přilepení nebo spálení. Zahřívejte, dokud teplota nedosáhne zhruba 80 stupňů Celsia a na povrchu se objeví bílá. Pokračujte se zahříváním a mícháním, dokud teplota nedosáhne 93 stupňů Celsia.  Všimněte si, že pěna se jaksi nahromadí. Buďte opatrní. Pokud se to bude vařit, může překypět. Zakryjte ji a nechte ji nerušeně vychladnout, dokud nebude mít příjemnou teplotu na dotek. Tvaroh se objeví brzy jako mráčky v syrovátce, zatímco syrovátka bude čirá a nažloutle zelená. Nemíchejte tvaroh.  Místo toho si připravte hrnec s velkým cedníkem a jemným hadříkem navrchu. Přendejte naběračkou tvaroh do hadříku a nechte syrovátku v hrnci. Syrovátku vyhoďte.  Ujistěte se, že tvaroh přendáte jemně. Protože tvaroh je velmi jemný a křehký, může snadno ucpat hadřík. To způsobí velmi pomalé odkapávání, pokud bude porušený. Než syrovátka úplně odteče, může to trvat 2-3 hodiny. Pokud chcete, můžete dát cedník do lednice a nechat ji odkapávat přes noc. Dejte ji do nádoby, zakryjte a skladujte v lednici. Použijte ji brzy po výrobě.  Ricotta vydrží v lednici až týden. Nebo se také velmi dobře mrazí.

english_section_name: Whey-Based Ricotta

summary: Připravte si cedník. Zahřejte mléko, smetanu a sůl. Pomalu přidejte ocet. Nechte směs odstát, dokud nebude hustá. Pomocí naběračky vložte tvaroh do cedníku. Nechte ricottu okapat. Přendejte ricottu do misky.

document: Vyložte cedník s jemnými oky velkým kusem tenké látky a dejte ho nad nereaktivní misku. Položte toto zařízení na váš pracovní povrch, abyste ho měli připravené na sýrovou směs.  Pokud nepoužíváte tenký hadřík, bude obtížné oddělit tvaroh od syrovátky. Můžete ho nahradit dvojitou vrstvou papírových utěrek nebo tenkou bavlněnou utěrkou. Dejte mléko, smetanu a sůl do hrnce a zahřejte směs na vyšší střední teplotu. Nechte směs ohřívat, dokud nedosáhne 93 stupňů Celsia. Když je směs dost teplá, vypněte sporák a stáhněte hrnec, aby mléko mohlo začít chladnout. Mělo by trvat zhruba 5 minut, než dosáhne správné teploty.   Při ohřívání směs míchejte, abyste zabránili připalování na dně.   Použijte váš teploměr k určení toho, zda směs dosáhla té správné teploty. Pokud ji nenecháte vařit dostatečně dlouho, tvaroh se neoddělí od syrovátky. Pokud ji převaříte, zničí se konzistence. Použijte jednu ruku ke stálému míchání, zatímco druhou pomalu naléváte ocet do směsi ohřátého mléka a smetany. Ocet způsobí, že tvaroh koaguluje a oddělí se od syrovátky. Uvidíte, jak se vytvářejí pevné kousíčky a vyplouvají na povrch tekutiny. Míchejte, dokud nepřidáte všechen ocet.   Srážlivým činidlem je v tomto případě ocet, ale někteří lidé upřednostňují použití jiných látek. Pro jinou příchuť zkuste nahradit ocet 3 lžícemi citronové šťávy. Pro tradičnější způsob zkuste použít jako koagulant živočišné syřidlo.  Smíchejte 1 lžičku syřidla s 1/4 hrnku studené vody, potom to vmíchejte do mléčné směsi. Počkejte zhruba 10-20 minut než koagulant zafunguje a způsobí, že se tvaroh oddělí od syřidla.  Hotovo je, když tvaroh vyplave na hladinu, vytvoří tenkou vrstvu a zanechá pod sebou tekutou syrovátku. Seberte hustou vrchní vrstvu tvarohu a dejte ho na cedník zakrytý tenkým hadříkem. Sbírejte tvaroh, dokud vše, co zbude v hrnci, bude syrovátka. V tuto chvíli můžete syrovátku vyhodit. Počkejte nejméně hodinu, než z ricotty do misky odteče poslední zbytek syrovátky skrz tenký hadřík. Bude trvat zhruba půl hodiny, než ricotta úplně okape. Nepokoušejte se scedit nebo protlačit ricottu skrz hadřík, protože tak jen zatlačíte tvaroh do hadříku.  Pokud byste rádi dosáhli krémovějšího konečného produktu, přestaňte s okapáváním ricotty zhruba po 5-10 minutách. Pro sušší koneční výrobek počkejte hodinu, než okape. Hotová ricotta je teď připravena k použití ve vašem oblíbeném receptu. Je vynikající jako součást pikantních jídel nebo dezertů. Ricotta vydrží v lednici zhruba týden.

english_section_name: Milk-Based Ricotta


summary: Zmrazte ho. Sušený česnek.

document: I když se často tvrdí, že česnek není možné mrazit, protože chlad mění jeho strukturu a chuť, může to být dobrá volba pro všechny, kdo česnek používají jen zřídka nebo v případě, že vám pár stroužků zbylo. Česnek můžete zmrazit dvěma způsoby:  Zmrazte celé neoloupané stroužky, zabalené v alobalu nebo nasypané v igelitovém sáčku. Jednotlivé stroužky můžete odebírat a používat podle potřeby.  Stroužky můžete také oloupat, rozdrtit nebo nasekat na kousky a pak dát do plastikového sáčku nebo nádoby. Podle potřeby si pak pokaždé odrolíte tolik česneku, kolik chcete. Dalším snadným způsobem, jak česnek uchovat, je sušení. Sušený česnek zmenší svůj objem, takže i velké množství zabere v kuchyňské skříňce jen kousek. Při vaření se do česneku vsákne voda a váš pokrm tak získá báječnou chuť. Jsou dva hlavní způsoby, jak česnek sušit a který si vyberete závisí na tom, zda máte elektrickou sušičku, či nikoliv.  Pokud chcete česnek sušit v sušičce, napřed stroužky oloupejte a podélně nakrájejte. Pro sušení si vybírejte jen nepoškozené, plné stroužky. Rozložte je na mřížku sušičky a řiďte se pokyny v návodu výrobce. Česnek je usušený ve chvíli, kdy začne být křupavý a křehký.  Nemáte-li sušičku, stejným způsobem můžete česnek usušit v troubě. Rozpůlené stroužky položte na pečicí papír a pečte na 60°C asi 2 hodiny. Pak snižte teplotu na 45°C a dál pečte, dokud česnek nebude úplně suchý.

english_section_name: Storing Garlic Through Preservation


summary: Cvičte. Dejte si cíl, že budete cvičit minimálně 12 týdnů. Při cvičení se vyhněte rozptýlení. Cvičte ve stresových situacích. Rozšiřte svůj repertoár. Čtěte o tai či.

document: Pokud budete číst časopisy o tai či, bude vás to bavit, ale primární způsob, jak se zdokonalit, je cvičení. Vtipy o slavném učiteli tai či jménem Chen Fake říkají, že svůj styl procvičoval více než 30 krát denně. Vy do takového extrému zacházet nemusíte, stačí, když si zacvičíte jednou denně. Cvičení dvakrát týdně je minimální množství cvičení, jak se něco efektivně naučit a zažít pocit, že vám tai či něco přináší. Když cvičíte, pamatujte na to, co již umíte. Nebičujte se za něco, co si nepamatujete, ale snažte se zlepšit to, na čem právě pracujete. I kdybyste si měli pamatovat pouze jednu pozici, je pro vás dobré ji procvičit a vydržet v ní.  Vytvořte si rutinu, aby pro vás byla snadno zapamatovatelná a cítili jste se příjemně, až budete cvičit a vůbec užili si příjemný den. To, co si z hodiny tai či odnesete, záleží hlavně na tom, jak a jak často cvičíte. Abyste získali ze svého tréninku maximum, buďte vytrvalí. Každý den si udělejte čas, bude vám stačit i 15 minut. Každý den si pak udělejte čas na péči o své tělo a pomocí cvičení si vyčistěte mysl. Odměna za to bude stát. Cvičit můžete venku i uvnitř, s přáteli nebo sami. Cokoliv vám vyhovuje, je pro tai či to pravé. Potřebujete cvičit tai či alespoň 3 měsíce, abyste si všimli přínosu. Po této době nemusí být přínos velmi patrný nebo změny velké, ale vytrvejte a nevzdávejte se – cvičte alespoň tak dlouho, abyste viděli přínos. Jakmile tohoto milníku dosáhnete, cvičte dále a dejte si větší cíle, rozšiřte své znalosti a dovednosti. Během hodiny tai či se od vás očekává, že se oprostíte od veškerého rozptýlení a budete se soustředit. Pomůže vám jak hluboké dýchání, tak relaxace:   Relaxujte. Nejlepším způsobem, jak z tai či získat maximum, je uvolnit své tělo. Uvolnit se však neznamená proměnit se v rozvařenou špagetu. Udržujte správné postavení bez zbytečného napětí. Klasická literatura tai či tuto pozici často popisuje takto - "stojíte rovně, jako byste viseli za provázek, který je přivázán na vašem temeni". Dýchejte. Součástí tajemství zdravotního přínosu tai či je hluboké dýchání do břicha. Většina stylů vyučuje "dýchání do břicha", při kterém se vám nafukuje břicho, ne hrudní koš, když se nadechnete a při výdechu se stahují břišní svaly. Dýcháte nosem; vydechujete ústy a váš jazyk se dotýká horního patra, což stimuluje tvorbu slin. Žijte okamžikem. Rozviňte duševní disciplínu tai či, která prožívá moment, spíše než aby se soustředila na úzkost. Jakmile v tai či získáte určité zkušenosti, posuňte se ke snížení stresu v každodenním životě. Procvičujte koncept tai či ve vysoce stresujících okamžicích, jako je například dopravní zácpa, nebo náročná pracovní schůzka, abyste zmírnili napětí a obnovili vnitřní klid a rovnováhu. Jako druh meditace je vám tai či schopno pomoci naučit se porozumět sobě samotným a lépe tak vycházet s ostatními. Pokud nastanou stresové situace, tai či vám pomůže být asertivní a chápat ostatní a také vám pomůže zůstat v přítomnosti a vypořádat se se situací v klidu. Tai či vám pomůže poznat síly jin a jang, sebe samotné a svět tak, abyste dosáhli vnitřní rovnováhy a pro psychickou i fyzickou pohodu. Tuto rovnováhu představuje symbol tai či. Poté, co zdokonalíte svůj primární styl, začněte cvičit v jiných formách a stylech. To je většinou důležité pro zlepšení vaší obecné znalosti tai či. Ikonickým procvičováním je forma  "rukou"; pomalé pohyby prováděné ve skupině nebo sólo. Tai či ale zahrnuje celou řadu forem, které mohou zlepšit vaše zdraví a techniky sebeobrany. Mnoho učitelů tai či se však do komplikovaných stylů pouští až poté, co dokonale ovládají formu rukou.  Naučte se o zbraních. Téměř všechny styly tai či, vyjma těch, které se distancují od bojového účelu, mají formy tai či, které se cvičí se zbraněmi. Ty mohou zahrnovat meče nebo šavle a také ezoterické čínské zbraně. Zkuste rychlejší formu. Na rozdíl od veřejného náhledu na tai či, většina tradičních rodinných stylů (včetně Yang, Chen,Fa a Wu) má "rychlou formu." Tato forma se většinou používá k vyjádření způsobu bojové energie, která se ukládá pomalým cvičením. Ve stylu Chen se jí často říká "Pěst kanónu" (pao chui). Naučte se o partnerské spolupráci. Cvičení forem tai či je sólo záležitostí, avšak pro "tlačení dlaní" (tui shou) potřebujete partnera. Toto cvičení může vést k free sparingu, ale jeho hlavním účelem je především rozvoj citlivosti a dovedností tai či pomocí spolupráce. Učení se tlačení dlaní se vyvíjí postupně a vychází z daných vzorců postojů s jednou rukou, přes obě ruce a nakonec přidává i pohybové pozice s oběma rukama, které se mohou lišit výškou a rychlostí. Docházení na hodiny je jedna věc, ale pokud si přečtete kvalitní literaturu, poznáte filozofii a význam tohoto učení. Čtení a získávání znalostí je důležitou součástí tai či, protože vám poskytne hlubší znalosti a propojíte teorii s praxí, poznáte, jak tai či prospěšně působí na vaše zdraví a mysl a díky tomu vás obohatí po mnoha stránkách. Můžete sdílet znalosti se svými kolegy z hodin a dosadit jejich zkušenosti do reality a zjistit, zda fungují i pro vás.  Bez ostychu se svého učitele zeptejte na možnosti sebe učení, na to, co byste si měli přečíst a požádejte jej, aby vám zodpověděl případné dotazy. Tímto způsobem si dokonale rozšíříte obzory. Váš učitel vám zajisté doporučí kvalitní literaturu, jako jsou například knihy s názvem Tao Te Ťing nebo Tai Či a Tao, ze kterých si odnesete spoustu znalostí, ale podívat se můžete i na internet a zkusit si přečíst i anglické články zde na wikiHow, či si vyhledat jiné zdroje.

english_section_name: Mastery

summary: Rozehřejte se správným dýcháním a vyrovnáním. Soustřeďte se na všechny části svého těla, hezky jednu po druhé. Zakořeňte. Myslete na svůj rám. Experimentujte s různými styly.

document: Na rozdíl od ostatních bojových umění, v tai či není důležité jen to, jak rychle nebo silně udeříte do desky nebo zneškodníte nepřítele. Velkým dílem tohoto umění je mít pevnou mysl. Abyste svou mysl vyčistili a soustředili své či a využili svůj potenciál, budete muset začít se správným dýcháním (které vás správně vycentruje).  Rozkročte se jen tak, aby vaše nohy byly na šíři ramen. Ruce si položte na podbřišek, asi 5 cm pod pupík. Lehce zatlačte. Pomalu se nosem nadechujte a vydechujte (rty mějte volně u sebe) a dýchejte do břicha. Pokud necítíte, že by se v této oblasti cokoliv pohybovalo, rukama zatlačte trochu více. Jakmile začnete dýchat normálně, uvolněte každou část svého těla, jednu po druhé. Začněte u nohou a propracovávejte se směrem vzhůru až k vlasům. Můžete jít do detailů, jak jen chcete -- například až k nehtům. Zjistíte, že jste v sobě zadržovali napětí, aniž byste si to uvědmili. Pokud se začnete pohupovat, jste na dobré cestě! Znamená to, že relaxujete a vaše tělo nění napnuté, ale v rovnováze. Pokud se začnete pohupovat, zkuste trochu posunout nohy a snažte se držet rovnováhu, dokud nebudete zase stát rovně. Jedním z konceptů tai či je "zakořenění." Slovo mluví samo za sebe: představte si, jak vám pod nohama vyrůstají kořeny. Jste součástí země, nikdy neztrácíte rovnováhu, soustředění, jste vycentrovaní. Vaše končetiny se pohupují jako větve ve větru a nemají z ničeho strach. Zakořenili jste. To však neznamená, že vaše nohy jsou ztuhlé. Právě naopak. Představte si kořeny pod sebou, jsou vaší součástí a umožňují vám svobodu pohybu, protože nemůžete upadnout, selhat a budete vždy součástí světa přírody. V tai či existuje několik forem, které mohou vaše pozice zaujímat. Obecně platí, že každý styl má specifickou formu. Zde je přehled těch základních:   Malý styl. Tento styl (obvykle verze Wu nebo Hao) obvykle není velmi expanzivní. Pohyby jsou menší (to je překvapení, že?) a obecně je zde méně natahování. Zaměření je na správnou vnitřní energii pro vytvoření správných pohybů a přenosu.  Velký styl. Velký styl (Chen a Yang) zahrnuje nízké a vysoké postoje a dramatické pozice a kývání pažemi. Klade důraz na správné postavení těla a zarovnání na kanál energie.  Existuje také střední styl, ale ten je opravdu jen mezi těmito dvěma. Pokud máte dotazy, zeptejte se svého učitele! Protože všechny formy tai či jsou dobré, je důležitější, abyste začali, než si dělali starosti s tím, jaká forma je pro vás ta správná. Jakmile se však do tohoto světa ponoříte, možná budete chtít experimentovat. Zde je stručný přehled:  Styl Chen kombinuje tempo, začíná velmi pomalu a poté se stane výbušným. Pro začátečníky může být obtížný. Styl Yang je nejpopulárnější. Má plynulé tempo, jak jsme již zmínili výše, používá pohyby velkého rámu. Tento styl si pravděpodobně vybavíte, když někdo vysloví tai či. Ve stylu Wu jsou pohyby velmi malé. Je proto jednoduché na provedení, ale těžké na dovedení k dokonalosti – musíte se velmi soustředit na silný tok energie a vnitřní, nucené pohyby. Pohyby jsou velmi pomalé a záměrné. Styl Hao není velmi rozšířený. Pravděpodobně nenajdete učitele, který by jej cvičil.

english_section_name: Technique

summary: Najděte si styl tai či, který vyhovuje vašim potřebám a zájmům. Rozhodněte, zda jste fyzicky připraveni. Najděte si zkušeného učitele, který vás něco naučí. Vyberte si instruktážní styl.

document: Existují stovky stylů tai či, ale každý z nich se soustředí na něco jiného, jako například bojové umění, či zdraví,  což znamená, že se budete muset rozhodnout, co od tai chi očekáváte. Šest nejznámějších stylů tai či, které vycházejí z rodinné řady, zahrnují styly Chen, Yang, Wu, Sun a Wu-Hao a Fa. Styl Yang je nejoblíbenější, protože se soustředí na zdravotní problémy, zatímco styl Chen je díky svým hlubokým bojovým pozicím oblíben pro sebeobranu. Ať už si vyberete jakýkoliv styl, držte se jej a pamatujte, že i přes různé vizuální rozdíly tai či stále vychází ze společného základu.  Mnoho stylů tai či představuje více než 100 různých pohybů a pozic, které se můžete naučit. Mnoho z nich nese názvy přírody nebo zvířat. Kontinuita mezi všemi formami tai či spočívá v soustředění se na dýchání sladěné s rytmickými pohyby a konečným cílem dosažení vnitřního klidu tím, že se soustředíte na přítomnost. Kdokoliv může dělat tai či, za předpokladu, že si vyberete jeho lehčí formu, pokud je třeba. Důvodem je, že tai či dává přednost technice nad sílou , a dává tak šanci každému člověku, aby jeho umění ovládl bez ohledu na  sílu nebo věk. Cvičení má nízkou zátěž a proto je vhodné pro většinu lidí. Pokud máte pochybnosti, promluvte si se svým lékařem. Osoby s onemocněním kloubů, páteře, srdečními problémy a těhotné ženy by se o vhodnosti cvičení tai či měly také poradit s lékařem. Pro výuku tai či neexistují žádné tituly či ocenění, a klíčovým faktorem je zde vaše kompatibilita vašeho učebního stylu se stylem učitele. Můžete najít mnoho průvodců studie, ale z knihy nebo videa se budete učit jen těžko. DVD neopraví vaše chyby, a každý potřebuje v začátečnické fázi opravovat. Proto je společenská podpora, kterou získáte návštěvami hodin to nejlepší. Místa, kde můžete nalézt učitele tai či zahrnují sportovní kluby, zdravotní kluby, komunitní centra, lázeňská centra, centra výuky bojových umění, a různé další kluby. Můžete také použít vyhledávač pro "hodiny výuky tai či" online. Mezi faktory pro výběr dobrého učitele patří:  Pro učitele tai či neexistuje univerzální (či rozšířený) systém akreditace. Proto je obzvláště pro začátečníka obtížné posoudit, zda je právě onen učitel vhodný a zkušený pro výuku tai či. Učitel, který není schopný odpovědět na běžné otázky a věnovat se vám jako jednotlivci, není přijatelný a měli byste hlavně důvěřovat své intuici a hledat dále, dokud nenajdete toho pravého lektora, který vám sedne. Pokud jste v tai či nováčkem, je naprosto v pořádku učit se i od staršího, pokročilejšího studenta. Důležitým faktorem, který byste měli vzít v úvahu je fakt, zda netrpíte nějakým závažným zdravotním problémem, který vyžaduje speciální pozornost, jako je například artritida, či vícečetná skleróza. Pokud tomu tak je, vyberte si učitele, který umí cvičení přizpůsobit vašemu zdravotnímu stavu. Pokud si vyberete učitele tai či, za kterým musíte hodinu dojíždět, není to zřejmě ten nejlepší způsob jak splnit své novoroční předsevzetí a rovnou jej ze seznamu vyškrtněte. Najděte si místo blízko vašeho bydliště, kam na hodiny budete pravidelně docházet. Plaťte jen za to, co si můžete dovolit. Krásná tělocvična a cvičební úbor zdarma je vám k ničemu, pokud se na hodinách nic nenaučíte. Většina tradičních hodin se koná venku a ve srovnání s například hodinami taekwonda jsou velmi neformální. Nezáleží na tom, zda je vaším učitelem tai či máma od plotny nebo starý Číňan s dlouhým bílým vousem, vyberte si styl instruktáže, který vyhovuje vám. Nezáleží na tom, jak je daný učitel vzdělaný, pokud mu nerozumíte, neodnesete si z jeho hodin nic, co by se projevilo ve vašem cvičení. Vyberte si proto učitele, který má stejné cíle jako vy (především co se zdraví nebo sebeobrany týče). Abyste pochopili, do čeho jdete, před tím, než se na hodiny zapíšete a zaplatíte za ně, dojděte se nejdříve podívat, jak styl výuky probíhá. Pokud vám učitel nedovolí podívat se na vzorovou hodinu, zřejmě něco skrývá a není profesionál. Každý, kdo se nazývá mistrem a nutí vás k tomuto oslovení, za to nestojí. Skutečný učitel tai či vám řekne, že on sám se stále učí novým věcem, i když tai či praktikuje již řadu let. Pamatujte na to, že tai či není soutěž. Nechodíte na hodiny, abyste soutěžili se svým učitelem, nebo ostatními účastníky kurzu. Chodíte na hodiny z úcty k práci svého učitele a hlavně proto, abyste se něco naučili.

english_section_name: Seeking Instruction

summary: Zdokonalte pohyby tím, že pochopíte filozofii a tvůrce tai či. Nahlížejte na tai či hlouběji, ne jen jako na pohyb. Vyzkoušejte pohyb zvaný jednoduchý bič. Udělejte pohyb bílý jeřáb rozkládá křídla. Procvičujte pohyb "přenášení. Dělejte kruhy pažemi. Zvládněte pohyb "had se plazí dolů". Přejděte z krátké formy na dlouhou.

document: Abyste pochopili povahu Tai Chi Chuan (což znamená "Nejvyšší konečná pěst") musíte se zaměřit na kulturu, ze které pochází. To znamená, že se musíte podívat na čínskou kulturu a obzvláště na duchovní tradici Taoismu, ve které má tai či své kořeny, odkud vychází.  Říká se, že umění tai či zlepšuje tok Chi, což je tradiční čínský koncept fyzické nehmotné energie životní síly. Vědecké studie prokázaly, že tai či zlepšuje zdravotní stav, a má mimo jiné pozitivní vliv na: bolesti svalů, bolesti hlavy, fibromyalgii, kardiovaskulární problémy, artritidu, sklerózu, Parkinsonovu a Alzheimerovu chorobu, diabetes, a ADHD. Díky nenáročnému cvičení je obzvláště vhodné pro seniory, ale tai či je vhodné pro všechny a vypadá jednoduše, ač ve skutečnosti není. Mějte na paměti, že učení Taoismu je především o souladu s přírodou. Nejen s přírodou kolem nás, ale i s prostředím uvnitř nás samotných. Jeho princip je nazván Tzu Jan nebo Ziran v pinyinu a leží v principu "nás samých" nebo ztělesnění "povahy". Takže kromě zdravotního přínosu a úlevy od stresu, tai či také znamená ponoření se do sebe sama. Tai či není jen o tom, že napřáhnete ruce před sebe. Není. Opravdu. Každý pohyb má svůj účel, plyne a některé pohyby mají i bojový účel. Během cvičení na tyto účely myslete. Co značí tento pohyb? Jak dokáže tak jednoduchý pohyb navodit tak silnou energii? Zde vám předvedeme pouze několik pohybů (je jich opravdu mnoho), ale tím snad nejzákladnějším, který můžete vidět v každé sestavě, je jednoduchý bič. Ten se nachází kdekoliv kolem vašich paží a horní části trupu – a kdykoliv může vybuchnout energií a stát se tak koncem biče. Teď už to není tak nenáročné! Při této pozici zůstává obvykle jedna ruka v pozici "ruky zobáku". Můžete zkusit hádat proč – vypadá trochu jako ptačí zobák. Vaše prsty by se měly zlehka dotýkat palce a vaše dlaň by měla směřovat dolů. Co se paží týče, každý styl tai či je jiný, ale obvykle jsou paže ve výši ramen, volně roztažené jako křídla. Při tomto pohybu by vaše váha měla být vždy na jedné noze – ale vždy byste měli mít obě nohy na zemi. Budete se posouvat dopředu a dozadu a tím vyzkoušíte, jaká je vaše rovnováha. S pažemi je to naopak – jedna by se měla pohybovat rychle a druhá pomalu a účelně (nikdy by však neměla jen tak viset).  Název těchto pohybů zní krotce, ale ve skutečnosti jde o bojové postavení. Přemýšlejte o tom: vaše váha a postavení paží se neustále mění. A když máte 100% své váhy na jedné noze, druhou nohu máte volnou k výkopu. To je účel! " To je něco, co si můžete zkoušet i ve frontě v samoobsluze. Jednoduše stojíte oběma nohama na zemi a jste rozkročeni na šíři ramen. Poté přenesete svou váhu na jednu nohu a držíte; poté, co se několikrát nadechnete a vydechnete, začnete pomalu přenášet váhu na druhou nohu a držíte. Cvičte takto několik minut, pročistěte si mysl a uvědomte si svou rovnováhu. Lokty vystrčte před sebe a uvolněte zápěstí, začněte dělat kruhy pažemi. Začněte na první úrovni malými kruhy prsty, poté zápěstími, předloktími a nakonec rameny. Snažte se po celou dobu udržet dokonalou rovnováhu.  Pusťte se také do procvičení nohou! Posaďte se a pracujte od prstů směrem přes lýtka, pokud je třeba, ohněte kolena. Procvičte nohy v obou směrech -po směru hodinových ručiček i naopak. Tento pohyb je opět trochu odlišný v každém druhu tai či, ale obecný pohyb je stejný: přesuňte se z pozice ve stoje do hlubokého výpadu tak ladně, jak jen to dokážete! Jakmile jste ve výpadu, vyzkoušejte rovnováhu svých paží. Pohybujte rukama na různých úrovních a za různého tempa. Vydržíte to? Pokud jste začátečníci, držte se raději krátké formy. Ta zahrnuje 13-40 pohybů a trvá obvykle 5-20 minut. Jakmile toto zvládnete, budete chtít více. Začněte tedy s dlouhou formou! Ta zahrnuje 80 a více pohybů a může vám zabrat přes hodinu cvičení. Zažijte tu úlevu od stresu!

english_section_name: Practicing


summary: Udělejte si seznam. Pracujte efektivně. Odměňte se přestávkou. Vraťte se ke svému normálnímu spánkovému režimu.

document: Naplánujte všechno, co chcete během dne udělat, a úkoly seřaďte podle důležitosti. Díky tomu si budete pamatovat vše, co potřebujete zvládnout. Díky seznamu se také budete cítit schopněji a budete mít také vizuální připomínku toho, co jste už dokázali a co vám ještě zbývá. Dejte si za cíl splnit nejnáročnější nebo nejsložitější úkoly co nejdřív ráno, když máte více energie. Když se na chvíli oprostíte od domácích úkolů, studia nebo pracovních projektů, zvýšíte tak svoji produktivitu, protože budete odpočinutější a čerstvější. Navíc vás to také bude motivovat k tomu, abyste se vrhli na další sadu úkolů.. Pokud jste byli vzhůru celou noc, je důležité, abyste se vrátili ke svým běžným návykům. Běžte spát v dobu, kdy byste normálně šli do postele, nebo možná o trochu dříve než obyčejně, a nastavte si budík na čas, kdy obvykle vstáváte.

english_section_name: Managing Your Time

summary: Dejte si snídani. Dejte si kávu nebo čaj. Dodržujte pitný režim. Kousejte led. Během dne si udělejte pauzu na svačinu. Pokud můžete, na chvíli si zdřímněte. Dejte si pořádný oběd.

document: Studie prokázaly, že lidé, kteří ráno zdravě a vyváženě snídají, jsou bdělejší a mají více energie než lidé, kteří snídani vynechají. Dejte si potraviny, které mají vysoký obsah bílkovin, jako jsou například vejce, tofu, jogurt nebo burákové máslo. Nebo si vyberte jídlo bohaté na živiny, jako je ovesná kaše a čerstvé ovoce. Tyto potraviny dodají vašemu tělu dostatek paliva na celý den a energii, abyste zvládli být vzhůru a aktivní. Nápoje s kofeinem vám pomůžou přemoci ospalost a budete se cítit bdělejší a plní energie. Pití kávy a čaje je navíc také velmi přínosné pro zdraví. Tyto nápoje přirozeně obsahující kofein jsou plné antioxidantů a nedávné studie dokazují, že pití kávy může dokonce snížit riziko deprese.  Nepijte ale příliš mnoho kofeinu! Nadměrná konzumace kofeinu může způsobit úzkostnost a podrážděnost. Když vypijete příliš kávy, může to také ovlivnit spánek poté, co zvládnete fungovat celý den.  Místo energetických nápojů si dejte raději kávu. Hrnek kávy (240 ml) obvykle obsahuje více kofeinu než stejné množství většiny energetických nápojů. Pití vody je nezbytné k přirozenému fungování organizmu a dehydratace vás může ještě více unavit. Samotný akt kousání bude vaše tělo udržovat vzhůru a led je navíc osvěžující a hydratuje. Svačina bohatá na bílkoviny a vitamíny (jako ořechy nebo čerstvé ovoce) vám dodají rychlou energii mezi jídly, když vaše tělo začne být příliš unavené. Dokonce i krátký 15–20minutový šlofík vás může nakopnout a budete díky němu bdělejší, pohotovější a budete lépe fungovat v práci.  Nespěte příliš dlouho. Když si dáte šlofíka delšího než půl hodiny, můžete se po probuzení cítit unaveněji.  Pamatujte, že se během 15 minut po probuzení můžete cítit utahaní. Okamžitě po zdřímnutí je tedy dobré dát si kávu. Tělo potřebuje většinu kalorií ráno a odpoledne. Dodejte tělu potřebné palivo, když ho nejvíc potřebuje. Vyberte si zdravý pokrm. Když to přeženete s kaloriemi nebo cukrem, možná budete odpoledne unavenější.

english_section_name: Maintaining Your Energy

summary: Naplánujte si lehký pohyb. Běžte na sluníčko. Změňte prostředí.

document: I krátká, svižná procházka vás může probudit a dodat vám dostatek energie, abyste zvládli fungovat po zbytek dne. Odborníci dokázali, že když jste obklopeni přirozeným světlem, zvýší to bdělost a ostražitost během dne. Pokud je to možné, pracujte s otevřenými okny, abyste měli přísun čerstvého vzduchu. Můžete si také pustit hudbu, která vás udrží v rytmu.

english_section_name: Staying Active