summary: Nechte si udělat oční operaci a změňte hnědé oči na modré. Poznejte negativní stránky operace pro změnu z hnědé barvy očí na modrou. Nechte si chirurgicky implantovat kolorované duhovky. Obeznamte se s riziky implantace umělých duhovek.

document: Operace trvá asi jen dvacet sekund. Odstraní se při ní svrchní hnědá vrstva duhovky a odhalí se modrá barva pod ní. Během dvou až čtyř následujících týdnů tělo postupně odstraní zbytek vrstev. Během této doby se modrá barva zvýrazní. V době zveřejnění tohoto článku je popsaný chirurgický zákrok stále ještě ve fázi testování, a proto nejsou jeho dlouhodobé výsledky známé. V České republice je tento druh operace navíc zatím komerčně nedostupný. Operativní změna barvy duhovky je také poměrně drahá, v současnosti stojí okolo $5000. Zákrok je možný pouze pro změnu z hnědých očí na modré a výsledek je permanentní. Stejně jako u jiných očních zákroků hrozí také plné oslepnutí. Tato operace zabere zhruba patnáct minut na každé oko a provádí se v lokální anestezii. Do oka se vloží pružná, barevná duhovka, která překryje vaši přirozenou duhovku.  Zákrok není permanentní. Implantát je možné podobnou operací odstranit. Doba hojení je asi dva týdny. Během této doby můžete trpět rozmazaným viděním a zarudlýma očima. Těsně po operaci nesmíte řídit. Vezměte to proto do úvahy a odvoz z kliniky si zajistěte dopředu (např. se domluvte s někým, kdo vás odveze). Stejně jako u jiných operací, tak i u této existuje poměrně značné množství různých rizik. Váš zrak se ve výsledku může zhoršit a v některých případech o něj dokonce můžete přijít úplně. Mezi další možné komplikace, které můžete očekávat, patří:  Falešná duhovka zvýší tlak ve vašem oku. To může vést až ke glaukomu (zelenému zákalu), který může způsobit oslepnutí. Operace může vést také ke kataraktě (šedému zákalu). Šedý zákal je stav, při kterém dochází k zakalení očí. V důsledku operace může dojít také k poškození rohovky. K vyléčení takového stavu je pak potřeba podstoupit transplantaci rohovky. Vaší originální duhovce a okolní oblasti hrozí zanícení. Kromě velké bolestivosti pak můžete trpět i rozmazaným viděním.

english_section_name: Getting Surgery to Change Eye Color

summary: Naučte se používat makeup pro iluzi změny barvy očí. Barvu modrých očí zintenzivníte nanesením očních stínů teplých barev. Hnědé oči zesvětlíte použitím studených barev. Modré a zelené tóny v šedých očích vyzdvihnete aplikací modrých nebo zelených očních stínů. Pro intenzivnější zelené oči používejte fialové nebo hnědé oční stíny. Oříškovým očím nejvíce prospívá zelená nebo zlatá barva.

document: Je třeba si uvědomit, že žádný oční stín vám nepomůže změnit barvu z modré na hnědou apod. Stíny se ovšem dají využít pro vyzdvižení a zvýraznění vaší reálné barvy duhovek. V závislosti na použitém makeupu můžete své oči rozjasnit nebo naopak ztmavit či zblednout. Některé barvy očí, jako jsou třeba oříšková nebo šedá, dokážou vyzvednout určité odstíny z konkrétních očních stínů. V této sekci vám ukážeme, jak make up ve formě očních stínů dokáže pozměnit barvu vašich očí. Velmi vhodné jsou například stíny s oranžovým nádechem, jako jsou coral nebo champagne. Vaše oči pak budou jasnější a modřejší než ve skutečnosti. Stíny modré barvy naopak vaše oči zesvětlí, a ty budou potom celkově vypadat více bledé. Následuje několik dalších kombinací, které můžete využít:  Pro běžné denní nošení volte neutrální tóny, jako jsou: hnědý, tmavě šedý, terra-cotta nebo jakýkoli s oranžovým nádechem. Pro speciální příležitost a večerní nošení vyzkoušejte metalické barvy, jako jsou zlatá, měděná nebo bronzová. Vyhněte se všem příliš tmavým barvám, zvláště pokud máte světlou kůži. Při výběru očních linek upřednostněte hnědou před tmavě hnědou. Černá barva by byla již přespříliš tvrdá. Lidé s hnědýma očima můžou používat téměř jakoukoli barvu, ale ty studené, jako jsou třeba fialová nebo modrá, dokážou oči skvěle rozjasnit. Zde uvádíme několik možností, které můžete vyzkoušet:  Při běžném denním nošení se držte hnědé barvy. Oči pak skutečně rozzáříte stříbřitě hnědou nebo hnědou s broskvovým nádechem.  Pokud máte dobrodružnější duši, zkuste modrou, šedou, zelenou nebo fialovou barvu. Pro zvláštní příležitosti a večerní nošení volte metalické barvy, jako jsou: bronzová, měděná nebo zlatá. Vhodná je také zlatá se zeleným nádechem.   Pokud máte tmavě hnědé nebo černé oči, zkuste různé odstíny drahokamů, třeba jasně modrou nebo fialovou. Vyzkoušet můžete také stříbrnou nebo čokoládovou. Šedé oči mají tendenci vyzdvihovat jakoukoli barvu v jejich okolí. To znamená, že můžete použít oční stíny a dodat svým očím modrý nebo zelený odstín. Jestliže chcete ale zvýraznit aktuální šedou barvu, držte se kouřových očních stínů se stříbrným, černým nebo tmavě šedým nádechem. Následující tipy vám pomohou přinést do očí více modré nebo zelené barvy:  K vyzdvihnutí modrých tónů používejte oční stíny těchto barev: měděné, melounové, neutrální hnědé, oranžové, broskvové nebo lososové. Modrou barvu očí zvýrazníte také přidáním trošky modré do vnitřních koutků očí. Zelené tóny vyzdvihnete očními stíny těchto barev: kaštanové, hnědočervené, růžové, švestkové, nachové nebo vínové. To jsou ty vůbec nejlepší barvy pro zelené oči. Se zeleným pigmentem ve vašich očích totiž kontrastují a dělají je jasnějšími a živějšími. Pro běžné denní nošení můžete použít třpytivě hnědou nebo tmavě šedou barvu a pro zvláštní příležitosti a večerní makeup například nachovou.  Mezi další možnosti, které můžete vyzkoušet, patří:  Jakýkoli odstín fialové na vás bude vypadat skvěle. Pokud nemáte fialovou rádi, zkuste ji nahradit růžovou. Jestliže si nejste fialovou barvou příliš jistí, můžete nejprve vyzkoušet po celém víčku nanést tmavě šedou barvu a fialovou aplikovat pouze v blízkosti řasové linie. Černá barva je pro zelené oči příliš drsná. Místo ní použijte tmavě šedou, stříbrnou nebo tmavě fialovou. Oříškové oči většinou obsahují zelené nebo zlatavé tečkování, což znamená, že je můžete různými vhodnými stíny zvýraznit. Toto jsou některé z možností:  Vyhněte se těžkým, kouřovým barvám. Ty totiž mají v oříškových duhovkách tendenci maskovat odstíny zelené a zlaté, což způsobuje kalný vzhled očí. Pro vyzdvihnutí zelených a zlatých tónů vašich očí použijte oční stíny bronzové, růžové nebo lilkové barvy. Zelené tečky v očích vystoupí zejména po použití olivově zelených stínů. Chcete-li své oči více hnědé, použijte zlaté nebo zelené oční stíny.

english_section_name: Using Eyeshadow to Brighten Eye Color

summary: Spusťte Photoshop a otevřete obrázek, který chcete upravovat. Přibližte oči. Použijte nástroj laso a označte s ním duhovku. Vytvořte novou vrstvu. Přejděte do okna Úprav a ujistěte se, že máte zvolenou barevnost. Posunujte Odstínem, Sytostí a Jasem, dokud nezískáte požadovaný barevný odstín. Ujistěte se, že se nacházíte v okně úprav. Použijte nástroj "Guma" a odhalte s jeho pomocí zabarvené zorničky a vyčistěte oblast v okolí duhovky. Pokud je to nutné, změňte mix vrstev. Ve chvíli, kdy jste s výsledkem spokojeni, spojte vrstvy. Uložte svůj obrázek.

document: Upravit můžete jakýkoli obrázek, ale vhodnější jsou čisté obrazy s vysokým rozlišením. Pro otevření obrázku jednoduše klikněte na "Soubor", umístěný v horní liště a ve vyskakovacím menu zvolte "Otevřít". To můžete provést kliknutím na malou ikonu s lupou. Ta je situovaná na úzké boční liště na levé straně obrazovky, těsně nad spodkem. Pokud ji nemůžete najít, stiskněte na klávesnici písmeno "Z". Nyní můžete obraz přiblížit dvěma způsoby:  Klikněte na oči levým tlačítkem myši, obraz se zvětší. Pokračujte, dokud neuvidíte oči zcela jasně a čistě. Klikněte na místo vlevo nahoře nad okem a táhněte myší dolů ke spodnímu pravému rohu oka. Po puštění myši se obsah vybraného obdélníku zvětší a vyplní celé okno. Pokud nemůžete tuto funkci najít, možná máte vybraný nějaký jiný nástroj z nabídky této funkční soustavy. Klikněte a podržte aktuálně zvolenou ikonku pro laso (obvykle třetí ikona zdola) a z otevřeného menu vyberte tlačítko, které vypadá jako laso. Jakmile máte správně zvolený nástroj, označte s ním duhovku. Netrapte se nyní s přílišnou čistotou výběru, celou oblast dočistíte později. K označení druhého oka stiskněte a držte klávesu Shift. Potom obkružte duhovku druhého oka tak, jako jste to udělali s tím prvním. To můžete udělat kliknutím na tlačítko "Vrstva" v horní liště a po rozbalení menu zvolte "Nová vrstva úprav". Když najedete kurzorem myši na "Nová vrstva úprav", rozbalí se vám menu s nabídkou možností. V této nabídce zvolte "Odstín a sytost". Okno úprav je na stejné straně jako ostatní okna, včetně toho s vrstvami a barevným vzorníkem. Klikněte na něj a ujistěte se, že čtvereček vedle textu je zaškrtnutý. Uvidíte, jak duhovka mění barvu. Je možné, že barvu změní i zornička. S tím si ale nyní nedělejte starosti, opravíte to později. Jezdec Odstínu změní aktuální barvu očí. Sytost nastaví barvy na zářivější nebo více šedé. Jas způsobí zesvětlení nebo ztmavení barvy. Barva může vypadat trochu nepřirozeně. Opět si s tím nyní nelámejte hlavu, všechno opravíte později. Klikněte na okno Vrstvy. Uvidíte dvě rozdílné vrstvy: "Pozadí" a "Odstín a sytost". Vrstva "Odstín a sytost" musí být zvýrazněná. Všechny opravy budete provádět v této vrstvě. Vrstva "Pozadí" je váš originální obrázek. Klikněte na ikonu "Gumy" v bočním menu. V případě potřeby nastavte správnou velikost. Tento úkon můžete provést i rozkliknutím tečky v horním menu a příslušného čísla vedle slova "Štětec". Jakmile máte správně nastavenou velikost, opatrně vymažte oblast zorničky. Po dokončení tohoto úkonu vymažte také oblast v okolí duhovky. Pokud chcete, vymažte také všechna výrazná místa. Nyní by oči na obrázku měli vypadat velmi přirozeně, stejně jako originál, ale se změněnou barvou. Přejděte opět do okna vrstev a klikněte na rozbalovací menu. Odhalíte možnosti jako: Normální, Rozpustit, Ztmavit a násobit. Ze spodku menu zkuste zvolit "Odstín" nebo "Barvu". Mnohem lépe se pak zobrazí přirozená textura očí. Pravým tlačítkem klikněte na vrstvu s názvem "Pozadí" a z rozbaleného menu vyberte "Sloučit vrstvy". Obrázek můžete uložit v jakémkoli formátu si přejete. Photoshop vám zřejmě nabídne uložení v přednastaveném Photoshop formátu. To by ovšem značně ztížilo sdílení tohoto souboru na internetu. Místo toho obrázek uložte raději ve formátu JPEG, standardním a široce užívaném souboru.

english_section_name: Changing Eye Color Using Photoshop

summary: Navštivte svého očního lékaře a požádejte ho o radu. Kontaktní čočky kupujte jen u důvěryhodného retailera. Rozhodněte, jak často budete kontaktní čočky nosit. Jestliže hledáte jen mírnou změnu barvy očí, sežeňte čočky pro zvýraznění odstínu. Pokud toužíte po drastické změně, pořiďte si neprůhledné barevné čočky. Dejte si pozor na kosmetické nedostatky. Dávejte pozor na možné překážky zraku. Udržujte své kontaktní čočky v čistotě. Nikdy čočky nenoste po dobu delší, než pro kterou jsou určené a v případě nutnosti je ihned z očí vyndavejte.

document: I přesto, že máte možná perfektní zrak, budete muset projít základním vyšetřením. Oční bulvy mají různé tvary a aplikace kontaktních čoček nevyhovujícího typu tak může být bolestivá. V některých případech se nošení kontaktních čoček navíc výslovně nedoporučuje. Jindy je zase zapotřebí předepsání speciálního typu kontaktních čoček, obzvláště pokud trpíte syndromem suchého oka. Je třeba, abyste skutečně dostali to, za co platíte - u čoček to platí obzvlášť. V tomto případě je lepší do kontaktních čoček investovat více peněz, než později litovat po aplikaci nějakého levného páru. Oči jsou velmi citlivým orgánem, který můžete nevhodným produktem trvale poškodit.   Nejlepší volbou je nákup kontaktních čoček u specialisty, u prodejce dioptrických brýlí nebo u optometristy. Zabarvené kontaktní čočky jsou dostupné i v dioptrické verzi pro osoby se špatným zrakem. Některé čočky se dají použít pouze jednorázově, zatímco jiné můžete užívat i po delší časové úseky. Frekvenci jejich používání byste měli zvážit i z důvodu vyšší cenové hladiny barevných čoček. Mezi dostupné typy barevných kontaktních čoček patří:  Jednodenní čočky mohou být drahé. Většina z nich se dá skutečně použít jen jednorázově. Pokud se tedy chystáte barevné čočky použít jen pro několik málo příležitostí, nezapomeňte na možnost jednodenního typu. Denní čočky se musí z očí každý večer vyndávat. Nutnost jejich výměny závisí na konkrétním výrobci. Některé se mohou používat týden, některé čtrnáct dní a některé měsíc nebo déle. Kontaktní čočky pro kontinuální nošení se mohou nechávat v očích i během spánku, ačkoli se to všeobecně spíše nedoporučuje. Čím déle necháte čočky v očích, tím vyššímu riziku infekce se vystavujete. Stejně jako u denních čoček, tak i u kontinuálních platí, že potřebná doba pro jejich výměnu závisí na konkrétním údaji od výrobce. Některé se mohou používat týden, jiné i mnohem déle. Tyto kontaktní čočky kupte, pokud chcete zvýraznit přirozený barevný odstín vašich očí (dokonce i pokud máte tmavé oči). Pro úplnou změnu barvy tyto čočky nejsou vhodné, protože jsou průhledné a na tmavých očích by se nijak neprojevily. Jak už napovídá sám název, tyto kontaktní čočky jsou neprůhledné, tudíž dokážou kompletně změnit vzhled vašich očí. K dostání jsou v přírozených barvách, jako je hnědá, modrá, šedá, zelená a oříškově hnědá, ale seženete i zvláštní čočky - bílé, červené, kočičí, fialové apod. Některé obchody nabízejí barvy a odstíny na míru. Chystáte se do očí vkládat čočky, které se mohou například při mrknutí snadno pohnout a odhalit vaši skutečnou barvu očí, takže by všichni v okolí okamžitě poznali, že nosíte barevné kontaktní čočky. To hrozí zejména u neprůhledných kontaktních čoček, u průhledných rozdíl není tolik znatelný. Vaše zornička a duhovka přirozeně mění svou velikost podle toho, v jakých světelných podmínkách se právě nacházíte. Kontaktní čočky ovšem svou velikost samozřejmě nemění, což znamená, že když vstoupíte do tmavé místnosti a vaše zorničky se rozšíří, část vašeho zraku bude blokována barvou na kontaktních čočkách. Pokud naopak vstoupíte do jasně osvětleného prostoru, zorničky se zúží a může se stát, že průhledným středem kontaktních čoček bude prosvítat trocha vaší přírozené barvy očí. Když nebudete své čočky správně čistit a uchovávat, vystavujete se tím riziku infekce. Některé oční infekce jsou přitom velmi vážné a mohou vést až ke kompletnímu oslepnutí. V době, kdy čočky nemáte v očích, byste je měli vždy skladovat ve speciálních krabičkách. Před uložením do krabičky byste je měli správně vyčistit vhodným roztokem. Roztok v krabičce každý den vyměňujte za čerstvý.  Před manipulací s čočkami si vždy důkladně umyjte ruce. Pro zvlhčení kontaktních čoček nikdy nepoužívejte své sliny. Lidská ústa jsou plná bakterií. Za žádných okolností s nikým nesdílejte své kontaktní čočky, ani po jejich předchozí dezinfekci. To znamená, že byste je měli z očí vyndávat každý večer před spaním (mimochodem to se doporučuje i u kontinuálních čoček). I přesto, že kontinuální čočky se v očích mohou nechat i během spánku, jejich dlouhodobým nošením se vystavujete velkému riziku rozvoje oční infekce. Čočky byste také měli vyndávat před sprchováním nebo plaváním.  Některé čočky můžete nosit vícekrát za sebou, zatímco jiné jsou určené pro jednorázové použití. Nikdy je nepoužívejte po delší dobu, než pro kterou jsou určené. Nezapomeňte, že roztok na kontaktní čočky má také expirační dobu. Po jejím uplynutí roztok nikdy nepoužívejte. Kvůli prevenci šíření bakterií je vhodné po třech až šesti měsících měnit krabičku na čočky za novou.

english_section_name: Temporarily Changing Eye Color with Contacts


summary: Naučte se správně používat slova, která potřebujete. Vytvořte si mnemonickou pomůcku, podle které dokážete poznat rozdíl mezi oběma slovy. Pište you're ve staženém tvaru nebo jako kombinaci slov you a are. Nezapomeňte, že you're je ve skutečnosti složené ze dvou slov a má velmi důležitou roli ve větě. Používejte your jako přivlastňovací přídavné jméno od you („ty/vy“). Nezapomeňte, že po your obvykle nenásleduje přídavné jméno. Podívejte se na nějaké další příklady.

document: Nejlépe se to dá poznat po sluchu. Existuje totiž metoda, pomocí které jasně poznáte, které slovo do dané věty sedí. Přečtěte si větu s you are v místě, kde se rozhodujete mezi your a you're. Pokud věta dává smysl, tak můžete použít you're. Pokud ne, použijte your. Nebo ve větě můžete nahradit your s my („můj“). Pokud věta dává smysl i s my, tak můžete použít your. Mnemonická pomůcka pomáhá něco si zapamatovat a může se hodit na zapamatování si rozdílu mezi you're a your. Můžete použít nejrůznější paralely nebo svoji představivost.  Například: "If you're writing it you're, you're writing it right." Když píšete, tak něco děláte, takže you're je správně. Také můžete vyzkoušet něco takového: "Your Outraged Unicorns Race", kdy první písmena každého slova dohromady poukazují na správné použití. Protože jednorožci patří vám, takže jsou vaši a použijete tedy your. Ostatní příklady stažených tvarů jsou: doesn't pro does not, they're pro they are a can't pro cannot.  "You're a good friend" znamená "You are a good friend." („Ty jsi dobrý kamarád.“) "I don't know what you're talking about" znamená "I do not know what you are talking about." („Nevím, o čem mluvíš.“) Jelikož se jedná o zájmeno a sloveso, tak you're bude vždy podmětem dané věty. To znamená, že něco dané osobě přísluší. Your tedy reflektuje vlastnictví, stejně jako "yours, mine a ours".  "Is your stomach growling?" („Kručí ti ve „tvém“ břiše?“) "Your book is on the table." („Tvá kniha je na stole.“) Ve většině případů po your nenásleduje přídavné jméno, neboť přídavné jméno popisuje osobu, na kterou mluvíte. Jinými slovy, nikdy nebude správně, když řeknete, "your very kind" („tvůj velmi milý“). Bylo by to správně pouze v případě, kdybyste popisovali nějaké podstatné jméno jako ve větě, "your nice son brought me my coat" („tvůj hodný syn mi přinesl můj kabát“). Zde je použití your nice správné, protože nice se vztahuje k něčímu synovi. Každý následující příklad zobrazuje nesprávné použití your/you're.  "I can't read you're handwriting." („Nemůžu přečíst ‚ty jsi‘ písmo.“) Chyba, protože je použitá stažená forma you are místo přídavného jména your. Daná věta tedy nedává žádný smysl.  "If your hungry, then you should probably eat something." („Pokud ‚váš‘ hladný, tak byste se asi měli najíst.“) Chyba. Nemluví se o žádném vlastnictví. Můžete mít hlad, ale v angličtině hlad nelze vlastnit. Zkuste si přepsat větu s you are a zjistíte, že do věty patří you're.  "I think your very smart." („Myslím, že ‚tvůj‘ velmi chytrý.“) Chyba. Použití „your“ s „very smart“ nedává žádný smysl, protože „very smart“ nemůžete vlastnit. Do věty patří you're nebo you are.  "I'm smarter than you're" („Jsem chytřejší než ty.“) Správně. Stažená forma you're je správně. Nejedná se však o běžnou větu, takže se snažte podobným větám vybývat, abyste nedělali zbytečné chyby.

english_section_name: Using You're and Your


summary: Zkontrolujte parametry počítače. Zálohujte si svá data. Nastavte BIOS pro bootování z CD.

document: Chcete-li provozovat Windows Vista, musíte mít počítač s minimálně 800MHz procesorem (doporučeno 1 GHz), 512 MB RAM (doporučeno 1 GB), 15 GB místa na pevném disku (doporučeno 20 GB) a grafickou kartou s podporou DirectX 9.  Systémové požadavky ostatních programů se pak budou lišit.  Pro ověření parametrů počítače ve Windows XP otevřete nabídku Start menu, a pak klikněte pravým tlačítkem na Tento počítač. Z nabídky vyberte Vlastnosti. Otevře se vám okno Vlastnosti systému. Na záložce Obecné uvidíte parametry počítače vypsané pod nadpisem Počítač. Pokud upgradujete z jiného OS, přijdete o všechny své soubory a programy. Programy zálohovat nelze, musíte je následně nainstalovat znovu. Všechny soubory (včetně dokumentů, hudby, obrázků a videí), které si chcete ponechat, musíte zkopírovat na záložní úložiště.  Můžete použít DVD, CD, externí pevné disky, flash disky nebo cloud – záleží na tom, kolik dat potřebujete zálohovat. K tomu musíte restartovat počítač a po zobrazení loga výrobce vstoupit do nabídky nastavení. Klávesa, kterou to provedete, bude zobrazena na displeji – liší se podle výrobce počítače. Nejběžnějšími klávesami jsou: F2, F10, F12 a Del.  Jakmile jste v menu BIOSu, zvolte nabídku Boot. Změňte pořadí jednotek tak, aby váš počítač před bootováním z pevného disku bootoval nejprve z CD. Uložte změny a opusťte BIOS. Počítač se restartuje. Pokud instalujete z flash disku, musíte nastavit v BIOSu bootování z vyjímatelného úložiště.

english_section_name: Changing your OS to Windows Vista

summary: Aktivujte Windows Vista. Spusťte Windows Update. Zkontrolujte zařízení a jejich ovladače. Nainstalujte si antivirus. Nainstalujte programy.

document: Než budete moci Windows naplno využívat, musíte je aktivovat. Aktivace proběhne automaticky přes internet. Klikněte na ikonu Aktivace v Panelu nástrojů, čímž ji zahájíte. Pokud jste si nezvolili automatické aktualizace, měli byste co nejdříve spustit Windows Update. Zajistíte tak stažení nejnovějších bezpečnostních záplat a oprav systému. Pokud jste si vybrali automatické aktualizace, začne počítač stahovat a instalovat aktualizace ihned po připojení k internetu. Většina hardwaru by měla být nainstalována automaticky. Pro specializovaný hardware však budete možná ovladače teprve muset stáhnout, nebo se podívat po jejich nejnovějších verzích na stránkách výrobce. Která zařízení potřebují ovladače, zjistíte ve Správci zařízení. Ačkoliv Microsoft poskytuje zdarma antivirový program s názvem Microsoft Essentials, jde pouze o základní a proti virům nedostatečně účinnou ochranu. Nainstalujte namísto něj antivirus od třetí strany, který vám zajistí ochranu počítače a vašich dat. Antivirový software je k dispozici jak v placených, tak zdarma dostupných verzích. Jakmile máte Windows aktualizované a ochráněné, můžete začít s instalací potřebných programů. Pamatujte však, že ne všechny programy, které jste používali na starších Windows, budou s Windows Vista kompatibilní.

english_section_name: Finishing the Installation

summary: Restartujte počítač. Sledujte načítání souborů Windows. Vyberte nastavení. Klikněte na Instalovat nyní. Stáhněte si aktualizace. Zadejte produktové číslo. Přečtěte si podmínky a odsouhlaste je. Vyberte si Vlastní instalaci. Smažte diskový oddíl. Vyberte Nepřidělené místo a klikněte na Další. Počkejte, dokud Windows nenainstalují soubory. Zadejte své uživatelské jméno a název počítače. Nastavte Windows Update. Nastavte datum a čas. Proveďte nastavení sítě. Projděte si plochu.

document: Zkontrolujte, že máte v počítači vloženo instalační DVD či USB disk. Pokud jste správně nastavili pořadí bootování, uvidíte zprávu “Press any key to boot from CD…” („Pro spuštění z CD stiskněte libovolnou klávesu“). Stiskněte klávesu na klávesnici a spustí se instalace Windows Vista. Váš počítač může instalační program spustit automaticky, aniž by žádal stisknutí klávesy. Až skončí, objeví se logo Windows Vista. Zatím v počítači nebyly změny žádné soubory. Vymazání vašich dat bude provedeno až v pozdějších krocích. Budete vyzváni k potvrzení nastavení jazyka, formátu času a měny, a také klávesnice (metody zadávání). Vyberte zde správné možnosti a klikněte na Další. Neklikejte na Opravit počítač, ani pokud jej pomocí reinstalace Windows opravujete. Jakmile na Instalovat nyní kliknete, instalátor začne automaticky nahrávat potřebné soubory. Pokud máte počítač připojený k internetu, dostanete možnost stáhnout před započetím instalace aktualizace. To vám výhledově může ušetřit čas, jelikož budete moci Windows hned po instalaci začít používat. Jde o kód složený z 25 znaků, který jste dostali ke své kopii Windows. Zaškrtněte políčko “Automaticky aktivovat Windows po připojení k internetu”, díky kterému Windows automaticky ověří platnost produktového čísla ve chvíli, kdy se připojíte k internetu. Pro pokračování je nutné oznámit, že jste si přečetli podmínky použití společnosti Microsoft, a že s nimi souhlasíte. Určitě si je pročtěte, abyste se seznámili se svými uživatelskými právy a omezeními. Díky tomu budete moci provést čistou instalaci. I pokud upgradujete z předchozí verze Windows, důrazně doporučujeme provést čistou instalaci. Provedení Upgradu často vede k nesprávnému a neefektivnímu chování programů a zařízení. Otevře se okno s dotazem, kam chcete Windows nainstalovat. Abyste provedli čistou instalaci, musíte smazat starý diskový oddíl, a začít s čistým štítem. Klikněte na “Možnosti disku (rozšířené)”. Tím získáte schopnost mazat a vytvářet diskové oddíly.   Vyberte diskový oddíl obsahující stávající operační systém a klikněte na tlačítko Vymazat. Pokud na daný pevný disk instalujete operační systém poprvé, nenajdete na něm žádné oddíly, které byste mohli smazat. Máte-li na disku více oddílů, ujistěte se, že mažete ten pravý. Jakákoliv data na smazaném oddílu budou nadobro ztracena. Potvrďte vymazání. Není třeba vytvářet oddíl před instalací, Windows Vista jej vytvoří automaticky. Procentuelní ukazatel vedle nápisu Rozbalování souborů Windows bude průběžně narůstat. Tato část instalace může zabrat až 30 minut.   Windows po dokončení automaticky restartují počítač. Znovu se spustí instalace, tentokrát se zprávou „Instalátor aktualizuje systémové registry“. Pak instalátor nastaví služby počítače. To se děje při každém spuštění Windows, napříště už však pouze v pozadí. Následně se otevře okno se zprávou, že Windows dokončují instalaci. Poté se počítač znovu restartuje. Nyní instalace načte ovladače a prověří nastavení zobrazení. Tato část instalace nevyžaduje z vaší strany žádný zásah. Uživatelské jméno slouží k přihlášení k počítači, a také k personalizaci uživatelského účtu. Název počítače je jméno, pod kterým se bude váš počítač objevovat v síti.  Další uživatele můžete přidat později přes Ovládací panely Windows Vista. Windows se vás zeptá na heslo. To je nepovinné, velmi jej však doporučujeme. Zvláště pokud mají k počítači krom vás přístup i další uživatelé. Pokud heslo nechcete, nechte pole prázdné a klikněte na Další. Abyste měli jistotu, že budou vaše Windows stabilní a bezpečná, důrazně doporučujeme vybrat jednu z prvních dvou možností. První možnost automaticky nainstaluje veškeré aktualizace, druhá vás pak upozorní, pokud jsou k dispozici důležité aktualizace. Obojí by mělo být nastaveno správně, jelikož se obojí pojí s BIOSem. Pokud však není, můžete nastavení nyní upravit. Pokud jste v oblasti, která aplikuje letní čas, zaškrtněte patřičné políčko. Pokud je váš počítač připojen k síti, budete mít nyní možnost tuto síť identifikovat. Většina uživatelů může vybrat Domácí síť, nebo Síť v zaměstnání. Pokud počítač používáte na veřejném místě, vyberte Veřejnou síť. Uživatelé mobilního připojení by měli vždy vybrat Veřejnou síť.  Windows se nyní pokusí připojit k síti. Tento proces je zcela automatický. Po poslední načítací obrazovce se vám už zobrazí vaše nová plocha Windows Vista. V tuto chvíli je instalace dokončena. Pokračujte ve čtení, abyste mohli nastavit zálohování a ochranu počítače.

english_section_name: Installing Windows Vista


summary: Dávejte si pozor na vážnější příznaky. Najděte místo píchnutí. Omyjte si postižené místo mýdlovou vodou. Postižené místo byste měli mít nehybné a nemělo by být výše, než v úrovni srdce. Zklidněte oběť píchnutí. Přiložte na místo vpichu ledový obklad. Vezměte si nějaký volně prodejný lék proti bolesti. Pokud to bude nutné, poskytněte oběti první pomoc. Zajděte si k lékaři.

document: Bez ohledu na to, jaký štír vás píchl, pokud jde o dítě, kojence, staršího člověka, nebo někoho s nemocným srdcem či plícemi, je nutné okamžitě vyhledat lékařskou pomoc. Většinu štířích píchnutí ovšem můžete léčit i doma. Pokud ovšem zaznamenáte následující příznaky, okamžitě zavolejte záchranku.   Zvracení, pocení, slintání, nebo pěna u úst Spontánní únik moči nebo výkalů Svalové záškuby, včetně pohybů hlavy, krku, nebo očí, nebo problémy s chůzí Zrychlený nebo nepravidelný puls Dýchací potíže, problémy s polykáním, mluvením, nebo viděním Extrémní otok způsobený alergickou reakcí Místo vpichu může, ale ani nemusí otéci. Jakékoli píchnutí ale způsobí ostrou bolest a pálení, které se po chvíli změní na necitlivost a svědění. Píchnutí se většinou vyskytuje na nohou, ale může být i kdekoli jinde na těle. Jemně se svlékněte a omyjte si místo vpichu, abyste se zbavili jedu, který okolo rány zůstal a abyste předešli infekci. Na rozdíl od některých zranění byste píchnutí od štíra nikdy neměli zvedat nad úroveň srdce, jinak by se jed šířil tělem mnohem rychleji. Pokud vás štír píchl do nohy, mějte ji níže, než v úrovni těla a nehýbejte se, aby se vám nezrychlil tep a aby se jed nedostal hlouběji do těla. Úzkost může způsobit zrychlený tep, který zase způsobuje rychlejší šíření jedu. Ujistěte oběť, že vše bude v pořádku a zajistěte, aby se nehýbala. Řekněte jí, že naprostá většina štířích píchnutí není nebezpečná. Chlad zpomalí šíření jedu a zmírní otok a bolest. Přikládejte ledový obklad na místo vpichu vždy na patnáct minut a potom vždy počkejte alespoň stejnou dobu, než si ho dáte znovu. Nejlepší je začít led na zranění přikládat do dvou hodin od píchnutí.  Pokud má oběť problémy s oběhovou soustavou, přikládejte obklad vždy jen na pět minut. Vezměte si ibuprofen nebo aspirin pro zmírnění bolesti. Při dávkování se řiďte pokyny z příbalového letáku. Neberte opiátové léky proti bolesti (narkotika), které zpomalují dýchání. Ibuprofen aspirin jsou nejlepší, protože vás kromě bolesti zbaví také otoku.  Pokud trpíte silnou bolestí, vyhledejte lékařskou pomoc. U silných křečí se někdy může stát, že oběť upadne do bezvědomí. Pokud se to stane, okamžitě zavolejte záchranku a proveďte první pomoc. Pokud máte podezření, že oběť nedýchá, začněte jí masírovat srdce. I v případě, že se vám podařilo píchnutí vyléčit doma, je dobré navštívit lékaře. Možná vám doporučí injekci proti tetanu, nebo léky na uvolnění svalů či antibiotika. Tyto léky si ovšem nikdy neberte bez doporučení lékaře.

english_section_name: Treating the Sting at Home

summary: Pokud to bude nutné, zavolejte si záchranku. Zavolejte do nemocnice nebo na hygienickou stanici. Popište oběť po telefonu. Popište štíra po telefonu operátorovi. Najděte někoho, kdo bude na oběť dávat pozor a pokud to bude nutné, převezte ji do nemocnice.

document: Pokud oběť pociťuje jakékoli další příznaky kromě otoku a bolesti, zavolejte pohotovost. Pokud si myslíte, že by štír mohl mít škodlivý jed, nebo pokud je obětí dítě či starší člověk, nebo někdo, kdo má slabé srdce nebo plíce, také byste měli zavolat záchranku. Mezi neobvyklé příznaky patří svalové křeče, závratě a další příznaky spojené s hadím kousnutím. Pokud nepotřebujete okamžitou lékařskou pomoc, zavolejte na hygienickou stanici a popište operátorovi své příznaky. Telefonní číslo najdete na internetu. Udejte věk a váhu oběti. Operátorovi to pomůže zhodnotit, zda je potřeba vyhledat lékařskou pomoc.  Pokud oběť trpí alergiemi, nebo nemocemi, nezapomeňte to říct do telefonu.  Také řekněte, kdy přesně byla oběť píchnuta. Pokud si nejste jistí, řekněte to a udejte dobu, kdy jste zranění zaznamenali. Je možné, že vám operátor záchranné služby pomůže po telefonu, ale bude potřebovat přesnější popis štíra. V následující sekci najdete rady a varovné signály. Také se dozvíte, jak štíra polapit, abyste ho mohli vzít do nemocnice s sebou. Štíří jed může vyvolat spontánní svalové reakce, takže by oběť neměla řídit auto. Najděte někoho, kdo bude moci oběť odvézt do nemocnice, nebo zavolejte záchrannou službu. Člověka, kterého píchl štír, byste neměli nechávat minimálně 24 hodin o samotě. V ideálním případě by měl být sledován alespoň celý týden.

english_section_name: Seeking Medical Assistance


summary: Do velké nádoby dejte kus polystyrenu. Upečte domácí sušenky na nanukovém dřívku. Zapíchněte nanuková dřívka se sušenkami do polystyrenu na dně hrníčku. Vyplňte hrníček sladkostmi a krepovým papírem.

document: Vyberte si nádobu, která se hodí k příležitosti, například Vánocům, Valentýnu nebo narozeninám. Obkreslete tvar nádoby na polystyren a vyřízněte ho tak, aby akorát padl na dno. Můžete polystyren i přilepit, ale pak obdarovaný nebude moci nádobu, například hrníček používat, až kytici sní. Udělejte si klasické těsto na cookies - může mít příchuť čokolády, perníku, hrozinek nebo jakoukoliv jinou, kterou máte rádi. Než je dáte do trouby, naspodu do nich vtlačte nanukové dřívko. Upečte sušenek raději o něco více, než budete potřebovat, pro případ, že některé popraskají, nebo se rozdrolí. Než je budete skládat do kytice, nechte je alespoň 15-20 minut vychladnout a ztuhnout. Dejte si záležet, aby kytice vypadala lákavě - zapichujte je v různé výšce a pod různými úhly. Doplňte sušenky nejrůznějšími balenými sladkostmi, které se k nim hodí a doplňte krepovým papírem, abyste zakryli polystyren na dně.

english_section_name: Cookie Candy Bouquet

summary: Vyberte si pro svou kytici nádobu. Nakupte si zásoby dobrých sladkostí. Tavnou pistolí připevněte na dno nádoby kus polystyrenu. Dřevěnou špejli obalte zelenou květinářskou páskou a zapíchněte ji doprostřed polystyrenu. Květinářskými špendlíky teď každou sladkost připevněte na polystyrenovou kouli. Mezi několik bonbonů připevněte lístky ze saténu. Nádobu vyplňte natrhaným papírem, šustím nebo obarveným, suchým mechem.

document: Buďte kreativní a zvolte takovou, která se bude hodit k osobě toho, koho chcete obdarovat. Pro děti se hodí třeba kyblíček na pískoviště. Použijte šálek na kávu nebo čaj pro svou kolegyni nebo kamarádku, dortovou formu pro maminku, terakotový květináč pro neteř, která ráda zahradničí a kelímek popcornu pro filmového fanouška. Vyberte buď takové, které má obdarovaný nejraději a které zároveň na dekoraci viniknou a budou vypadat hezky. Pokud je to možné, nezůstávejte jen u jednoho druhu, ale vyberte jich více. Žvýkačky, miniaturní čokoládové tyčinky, tofee, balené bonbóny. Každá zvlášť zabalená sladkost může posloužit. Barvy volte podle příležitosti - například jasné a zářivé základní barvy pro dítě, růžovou nebo modrou pro čerstvou maminku, zlatou či stříbrnou k výročí, oranžovou a černou na Halloween, červenou a bílou na Valentýna, červenou a zelenou na Vánoce. Obkreslete si tvar dna na polystyren a ten pak vystřihněte, aby se do nádoby vešel. Jeho stěny zajistěte trochou lepidla z tavicí pistole. Počkejte chvíli, dokud lepidlo nezaschne, než přidáte sladkosti Můžete také s pomocí pistole ozdobit sladkostmi i samotnou nádobu. Můžete použít i delší, silné nanukové dřívko. Cokoliv dlouhého a dostatečně pevného, aby udrželo sladkosti, vám dobře poslouží. Zasuňte tyčku do polystyrenu a zajistěte ji kapkou lepidla. na druhý konec také naneste trochu lepidla a zasuňte ho do koule z polystyrenu.  Polystyrenová koule by měla velikostí odpovídat nádobě. Pro většinu aranží bude úplně stačit velikost tenisového nebo kriketového míčku. Pro větší efekt můžete polystyrenovou kouli obalit zelenou květinářskou páskou nebo ji natřít na zeleno. Propíchněte jeden nebo oba konce obalu každého cukrátka. Pak špendlík zapíchněte do koule. Pokračujte v připichování sladkostí, dokud celá koule nebude pokrytá. Až budete hotovi, můžete dospod koule zapíchnout tyčku, která trčí z nádoby. Můžete také použít malé mašličky nebo stužky, které vyrobíte z 0,5 cm široké stuhy. Vyberte si jakýkoliv design, díky kterému bude kytice vypadat ještě slavnostněji a lákavěji. Kytice tak bude vypadat profesionálně a dekorace navíc schová polystyrenovou výplň. Můžete přidat dalších pár sladkostí, pokud chcete. Dokončete kytici tak, že nádobu ozdobíte velkou mašlí.

english_section_name: Lollipop Bouquet

summary: Tavnou pistolí připevněte zabalené čokoládové tyčinky na kus polystyrenu. Přilepte asi 6-8 čokoládových tyčinek na dřívka od nanuku. Zapíchněte dřívka do horní strany polystyrenové kostky. Přilepte na prázdná místa krepový papír.

document: Ten by měl být velký asi jako cihla, a vy byste na něj měli sladkosti připevnit ze všech 4 stran. Naneste tavné lepidlo na cihličku a pak na něj naskládejte čokoládové tyčinky. Hodí se například balíčky lentilek, tyčinky jako Twix nebo Mars a jiné, které zakryjí povrch cihličky. Otočte ji na bok, takže bude užší, dlouhá strana směřovat nahoru. Pozor, horní ani spodní stranu sladkostmi nepokrývejte. Vyberte si oblíbené tyčinky, například Snickers, Bounty, Milky Way a tak dále, a každou přilepte si pěti centimetry délky na nanukové dřívko. Až přilepené tyčinky zaschnou, Zapíchněte do cihličky dřívka s nalepenými tyčinkami. Rovnoměrně je rozdělte. Mezi napíchané čokoládové tyčinky přilepte kousky krepáku, aby kytice vypadala dokončená a profesionální.

english_section_name: Candy Bar Bouquet


summary: Pochopte reprodukční cyklus své kočky. Úloha ročních období. Časové rozpětí.

document: Kočky jsou polyestrální, to znamená, že vstupují do říje několikrát za rok.   Psi jsou na rozdíl od koček diestrální, a to znamená, že hárají pouze dvakrát ročně.   Když je kočka v říji, zvětší se jí děloha v důsledku zvýšené zásoby krvi pro případné zabřeznutí. Nedá se to postřehnout, protože žádné vnější projevy nejsou viditelné. Sezona páření u divokých koček nastává od jara až do pozdního léta. To znamená, že se koťata nerodí v nejdrsnější zimě, kdy je snížená jejich šance na přežití.  Umělé světlo. Umělé světlo může kočky zmást, a nevšimnou si, že nastala zima. Na kočky, které tráví většinu času uvnitř, má změna ročních období na jejich reprodukční cyklus pouze nepatrný nebo žádný vliv.  Kočka, která žije uvnitř, vstupuje do říje po celý rok. Reprodukční cyklus koček se opakuje v průměru každých 21 dnů. Očekávejte, že z těchto tří týdnů prožije vaše kočka někdy až sedm dnů v říji.

english_section_name: Understanding Your Cat's Reproductive Cycle

summary: Hlasový projev. Neklid. Citlivost. Sledujte její ocas. Plížení. Válení se. Nadměrné olizování. Toulání.

document: Kočky v říji se vokalizují – kvílejí a naříkají a pravidelně obcházejí dům.Jejich hlasový projev zní v tomto období jako žalostný, zoufalý křik, který někdy připomíná dětský pláč, a je tak vytrvalý, že kvůli němu v noci nebudete moct spát.  Jestliže je vaše kočka „upovídaná“ od přírody, vokalizace nemusí být nezbytně pouze příznakem říje. Když je však kočka v říji, její hlasový projev je hlasitější a úpornější, navíc jej doprovázejí příklady chování popsané níže. Neklid a neschopnost odpočívat je charakteristickým příznakem říje u koček. Neklid se obvykle objevuje současně s hlasovým projevem. Když je kočka v říji, bývá často citlivější než obvykle. Jestliže si vaše kočka normálně udržuje odstup, v období říje se to s největší pravděpodobností změní.  Když je kočka v říji, bude se vám o kotníky otírat tak vytrvale, že někdy budete mít značné problémy při chůzi. Toto vystupování se dá rovněž vypozorovat, když si kočka tře tváře a bradu (kde se nacházejí pachové žlázy) o nábytek, zvláště o vstupní a výstupní body, jako jsou zárubně. Během říje se kočkám nepatrně změní pach těla, což rády předvádějí, aby přilákaly nápadníky. Typickým znakem toho, že je kočka připravena pářit se, je natáčení ocasu na stranu. Když svou kočku poškrábete na pánvi nebo u kořene ocasu, vytrčí zadek a natočí ocas do strany. Tímto reflexem se kočka snaží ulehčit kocourovi přístup ke své vulvě za účelem páření. Kočka přitiskne přední část těla k zemi a vystrčí zadek. V této pozici se plíží po zemi. Některé kočky se během říje válejí po zemi, přičemž taky kvílí a naříkají. Pokud nevíte, že je toto chování během říje úplně normální, může vás dost vystrašit a vy pak budete v panice volat veterináři. Neznamená to však, že má vaše kočka bolesti. Během říje je u kočky typická zduřelá vulva. Mírné zduření vulvy není pro kočku příjemné, proto věnuje spoustu času očistě tohoto místa. Zduření je tak nepatrné, že si jej běžný pozorovatel ani nevšimne, takže nečekejte viditelný tělesný rozdíl. I kočky, které jinak milují svůj domov, mají během říje sklony k dobrodružství. Pokud kocour nepřijde, když jej kočka volá, pravděpodobně se jej vydá na jeden, nebo dva dny hledat sama. Jestliže není vaše kočka vykastrovaná a vy nechcete, aby zabřezla, držte ji během říje doma. Uzamkněte i malá dvířka, kterými normálně chodí ven, aby se vám jimi dovnitř nedostal nezvaný host.

english_section_name: Recognizing Behavioral Signs


summary: Nejprve se ujistěte, že je váš partner připravený na závazek. Ujistěte se, že je na to správná doba. Ujistěte se, že si bez vás nedokáže představit budoucnost. Zjistěte, jaký má názor na manželství.

document: Možná jste spolu rok, pět let nebo deset let, ale vůbec na tom nezáleží, pokud partner na svatbu není připravený. „Být připravený“ je také velmi komplikovaný koncept, který často zahrnuje to, že si muž musí připadat finančně závislý, nezávisle zábavný, dospělý a zkušený. Všechno to jsou dobré důvody a vy byste neměla ignorovat potřeby svého partnera jen proto, že už chcete k oltáři.   Všímejte si, zda je vám oddaný i jinak kromě toho, že vás nazývá svojí přítelkyní. Může to znamenat společné bydlení, sdílené zvíře, společné stěhování nebo společní přátelé. Zjistěte, jestli měl i jiné vztahy. Pokud před vámi měl vážné vztahy, můžete žárlit, ale také to můžete brát tak, že má se ženami zkušenosti a nebude mít pocit, že si ještě musí před svatbou něco užít. Každý vztah je jiný a mnoho párů, kteří se zasnoubili relativně brzy, mají stejně pevné vztahy jako páry, které spolu před svatbou chodily mnoho let. Pokud není zrovna správná doba, nezáleží na tom, jak dlouho spolu jste.   Pokud zrovna pracuje na své kariéře, všichni jeho přátelé jsou ještě single a nikdo z nich se nežení, nebo pokud má nějaké emocionální problémy, pravděpodobně ještě není ten správný čas. Pokud není finančně, osobně nebo dokonce fyzicky stabilní, s největší pravděpodobností na manželství ani nepomýšlí. Nezapomeňte ale ani na to, že na manželství nikdy není ten „správný“ čas. Pokud máte už dlouhá léta pocit, že na to není vhodná doba, možná máte větší problémy. Pokud chcete, aby vás váš partner požádal o ruku, musíte mít jistotu, že s vámi chce strávit celý život. Chodíte spolu už dlouho, ale znamená to nutně to, že s vámi chce žít navždy? Vždy když partner mluví o budoucnosti, měl by začínat slovy „my...“. Pokud například zmíní koupi domu nebo cestování bez vás, pravděpodobně si nemyslí, že spolu zůstanete navždy.  Pokud nikdy nemluví o tom, co se stane později než například za půl roku, nebo si naplánuje delší dovolenou bez vás, možná se snaží vyhnout tématu svatby. Někteří muži jsou velmi nonšalantní – manželství jim nevadí, ale nevadilo by jim ani neoženit se. Pokud je to váš případ, neočekávejte, že se váš partner pro svatbu nadchne a akceptujte, že to udělá částečně jen proto, že to chcete vy. Budete se muset hodně snažit, abyste měla svatbu podle svých představ.  Také je možné, že se váš partner nechce oženit nikdy. Je vcelku nemožné takového muže přimět k tomu, aby vás požádal o ruku.

english_section_name: Making Sure He is Ready

summary: Zmiňujte se o manželství. Mluvte o společné budoucnosti. Naplánujte si nějaký romantický výlet. Pokud nechcete drahý prsten, nebo dokonce nechcete žádný prsten, řekněte mu to. Pokud nechcete drahou svatbu, také to zmiňte. Ukažte mu, že jste žena pro manželství.

document: Neměla byste svého partnera zahltit, ale můžete jemně naznačovat a postupně dojít až k rozhovorům o vašem manželství. Můžete například mluvit o svatbách jiných lidí. Okomentujte svatbu někoho známého. Je dobré začít rozhovor s trochou zmatení či dokonce kritiky:  Řekněte například: „Jedna moje kolegyně se právě vrátila ze svatební cesty. Víš kam jeli? Na Jižní Moravu. Není to divné? Jezdíme tam dost často, já bych teda raději jela na nějaké exotické místo.“ Můžete také říct třeba toto: „Věřil bys tomu, že Honza požádal Julii o ruku na kolotoči? K nim to docela sedí, ale já bych teda chtěla radši něco romantičtějšího.“ Neříkejte mu, že s ním chcete mít deset dětí! Jen pomalu a postupně zmiňujte společnou budoucnost a zkuste naťuknout i svatbu. Pokud na to vůbec nereaguje, začněte mluvit stylem „když spolu zůstaneme,“ „když spolu budeme žít“ a nakonec i „když se vezmeme“.   Sledujte jeho reakce, když se bavíte o budoucnosti. Uvidíte, jestli se o tom s vámi chce bavit, nebo jestli se tomuto tématu vyhýbá. Nezapomeňte na to, že i když na to třeba nějakou dobu myslí, je to poprvé, kdy se o tom otevřeně bavíte a musíte mu dát dost času. Neočekávejte, že bude mít připravenou odpověď. Pokud máte pocit, že váš muž jen čeká na vhodnou chvíli, aby vás požádal o ruku, zkuste spolu jet někam na dovolenou. Naplánujte si to všechno dopředu (alespoň měsíc nebo dva), aby měl partner dost času se na to připravit. Nezmiňujte ale svatbu ani žádost o ruku a počkejte si na to, až se k tomu odhodlá sám.   Když nezmíníte, že jde o skvělé místo pro zásnuby, váš partner nebude mít pocit, že na něho tlačíte. I když vás nakonec o ruku nepožádá, jistě ho to v takovém romantickém prostředí alespoň napadne. Mnoho mužů nežádá ženy o ruku jen proto, že nevědí, jaký prsten mají vybrat, jakou velikost jejich žena má atd. Mnoho z nich také nežádají ženy o ruku proto, že nemají peníze na drahý prsten s diamantem a trvalo by jim léta na nějaký takový našetřit.   Pokud tedy nechcete žádný velký prsten, měla byste to svému partnerovi nějak říct, aby věděl, že se tím nemusí zabývat. Můžete také využít zasnoubení ostatních lidí ve vašem okolí: „Viděl jsi ten prsten, který dal Jakub Tereze? Nemůžu uvěřit, že ho vůbec udrží na ruce! Já bych teda radši chtěla něco menšího.“ Žádost o ruku nemusí sice nutně hned znamenat svatbu, ale mnoho mužů se bojí ženu požádat o ruku, protože nemají peníze na drahou svatbu nebo protože se jim nechce účastnit se sáhodlouhých příprav. Pokud tedy chcete jen malou svatbu v parku s rodinou a blízkými v civilním oblečení, měla byste mu to nějak říct.  Tento faktor by sice neměl ovlivnit rozhodnutí vašeho partnera strávit s vámi zbytek života, ale pokud z toho má trochu stres, bude dobré mu to říct. Kdo by se divil, že mají muži ze svatebních příprav nervy na pochodu? Pokud si myslí, že jste zábavná a sexy dívka, měla byste mu ukázat, že jste také žena pro manželství a budete mu po celý život věrnou partnerkou a matkou jeho dětí. Ukažte mu, že umíte být přítelkyně i manželka. Ukažte mu svoji nezávislost, ale také dejte najevo, že se o něho budete umět postarat když onemocní nebo že zvládnete obhospodařit domácnost, uvařit zdravé jídlo atd.   Pokud chcete, aby vás vnímal jako manželku, měla byste se snažit udržet váš vztah pozitivní. Když se budete často hádat nebo si budete stále stěžovat, váš partner si nebude myslet, že jste připraveni na manželství. Ukažte mu, že jste dospělá a že jste připravena na manželství. Když si bude myslet, že se za každou cenu chcete vdát, nevezme si vás.

english_section_name: Dropping Hints

summary: Řešte jeho obavy. Přijďte s logickými argumenty pro svatbu. Ukažte mu, o co přichází. Požádejte ho vy.

document: Pokud jste se spolu otevřeně bavili o manželství, můžete se zaměřit na řešení jeho obav. Pokud se bojí, že se po svatbě změníte a přestanete o sebe dbát nebo se bojí, že na něho budete tlačit se zakládáním rodiny, mluvte o tom spolu. Je také možné, že se cítí nejistě a zatím sám sebe nevidí jako zodpovědného manžela.  Pokud má strach pouze kvůli prstenu nebo přípravám svatby, vymyslete spolu kreativní kompromis. Pokud si nemůže dovolit prsten, obejdete se bez něho? Pokud nechce velkou svatbu, stačil by vám jen menší obřad? Pokud se bojí, že se z vašeho vztahu po svatbě vytratí kouzlo, ukažte mu několik šťastných manželských párů, které můžete obdivovat a brát je jako dobré příklady. Pokud váš muž myslí logicky, zkuste to na něho s logikou. Není to sice nejromantičtější z důvodů, ale manželství je v mnoha směrech výhodné. Týká se to hlavně pojištění, různých rodinných výhod, finančních záležitostí a daní.  Manželství je také skvělý způsob jak zajistit, aby bylo o vašeho partnera v případě vaší náhlé smrti postaráno. Když nebudete svoji a jeden z vás zemře, ten druhý nezdědí vůbec nic, pokud nebyla sepsána speciální závěť. A i když to tak bude, majetek bude podléhat danění. Jako manžel/manželka můžete po smrti partnera také pobírat jeho důchod nebo různé renty. Je jasné, že se nikomu nechce takto morbidně přemýšlet, ale bohužel je to logické a hlavně pokud jste spolu více než 10 let a nejste svoji, je dobré to vzít v úvahu. Pokud si není jistý, zda si vás chce vzít a chce nějaký čas na rozmyšlenou, dejte mu tolik času, kolik bude chtít. Ujasněte si ale to, že na něho nebudete čekat do smrti a že by měl být rád, že si ho chcete vzít.  Neměla byste ho rozhodně nutit do svatby ani s ním manipulovat. Jen mu dejte najevo, že jste do vašeho vztahu oba investovali hodně času a lásky a bylo by dobré zjistit, jestli se spolu budete chtít vydat na cestu životem. Pokud máte pocit, že je ten správný čas a že jste oba připraveni na svatbu, klidně požádejte muže o ruku vy! Žijeme v 21. století a není nic špatného na tom projevit se jako první, i když jste žena. Pokud čekáte už dlouho a jediné co vám brání ve svatbě je jen samotné požádání o ruku, na nic nečekejte a požádejte muže o ruku vy.

english_section_name: Being Direct

summary: Nemluvte stále dokola jen o manželství. Řekněte všem svým blízkým, aby nikomu nic neříkali. Nedávejte mu ultimáta. Netlačte na něho dříve, než bude připravený. Nebuďte zoufalá.

document:
Zaručujeme vám, že když s mužem promluvíte o manželství jednou, už na to nezapomene. Čím častěji o tom budete mluvit, tím méně vás bude poslouchat. Když o svatbě budete mluvit jen vy a on to téma ani jednou nenakousne, měla byste zařadit zpátečku a dát mu chvíli klid. Možná máte pocit, že je dobrý nápad, aby manželství v rozhovorech nadhazovali i vaši přátelé a vaše rodina, ale nedělejte to. Váš partner by měl pocit, že na něho tlačíte. Jestli si myslíte, že muže nejlépe donutíte k akci tím, že mu dáte ultimátům, jste na velkém omylu. Když mu řeknete „vezmi si mě, nebo je konec“, bude se cítit pod velkým tlakem a rozhodně vás nepožádá o ruku. Když mu řeknete, že vás buď do dvou měsíců požádá o ruku, nebo je po všem, vyleká se a uteče vám.  Pokud ale máte pocit, že už čekáte dlouho a oba jste připraveni, dejte mu to jasně, ale klidně najevo. Pokud spolu chodíte jen několik měsíců, nebo jste spolu už déle, ale váš vztah není příliš vážný, nesmíte na muže tlačit se svatbou. Když to uděláte moc brzy, zničíte tím celý vztah.  Jen proto že se vaše kamarádky vdávají, se nemusíte vdávat také. Když se na druhém rande zmíníte o svatbě, můžete si být jistá, že už žádné třetí rande nebude.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/b\/bb\/Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-18.jpeg\/v4-460px-Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-18.jpeg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/b\/bb\/Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-18.jpeg\/v4-760px-Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-18.jpeg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"} Média vám podsouvají špatné myšlenky. Když je sledujete, myslíte si, že muž se do vás zamiluje, když mu uvaříte pořádnou večeři na vysokých podpatcích, v noci ho vyzvednete z tahu s kamarády a budete mu vždy po boku, aby měl pocit, že má úžasnou přítelkyni. Tím se z vás ale nestane manželka. Muže většinou zajímají ženy, které jsou sebevědomé a nezávislé a ne ženy, které jim slouží a dělají pro ně první poslední – hlavně pokud si myslí, že to dělají jen kvůli svatbě.     {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/5\/51\/Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-19Bullet1.jpeg\/v4-460px-Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-19Bullet1.jpeg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/5\/51\/Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-19Bullet1.jpeg\/v4-760px-Get-Your-Long-Term-Boyfriend-to-Propose-You-Step-19Bullet1.jpeg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}

english_section_name: Knowing What Not to Do


summary: Stehy a sponky vám může aplikovat lékař. Poranění oblasti věnujte náležitou péči. Vyvarujte se sportu nebo aktivitám, které by vám mohli poranit postižené místo, po dobu nejméně 1-2 týdnů. Jakmile je rána zahojená, běžte na kontrolu ke svému lékaři.

document: Pokud je váš řez hluboký, široký nebo zubatý, může lékař rozhodnout, že bude potřeba šití, popřípadě svorky, aby se vám rána dobře zahojila. Jestliže lékař přikročí k tomuto kroku, nejprve vám ránu vyčistí, poté vám okolo rány píchne znecitlivující lék a následně ji obváže obvazem nebo gázou.  Pomocí chirurgické jehly vám lékař vytvoří stehy, čímž spojí okraje řezné rány dohromady. Stehy jsou dvojího druhu. Existují vstřebatelné, které se v průběhu času rozpustí, anebo nevstřebatelné, které je potřeba po čase odstranit. Existují i speciální chirurgické sponky, které plní stejnou úlohu jako stehy a musí být odstraněny stejně jako nevstřebatelné stehy. O vaše stehy či svorky je důležité pečovat, abyste se ujistili, že se vám rána dobře hojí a nehrozí infekce. Postupujte následně:  Udržujte své stehy nebo svorky suché a pokryté obvazem po dobu několika dní. Lékař by vám měl sdělit, jak dlouho by to mělo být. Jedná se obvykle o 1 až 3 dny v závislosti na typu stehů a velikosti rány. Jakmile se stehy mohou namočit, jemně ránu omyjte mýdlem a vodou během sprchování. Ránu neponořujte pod vodu, ať už jste ve vaně nebo při plavání. Velké množství vody může zpomalit hojení a může též vést k infekci. Po omytí místa jej osušte a naneste antibiotickou mast. Následně jej opět obvažte obvazem či gázou, pokud lékař neuvede jinak. Lékař by vám měl sdělit konkrétní dobu. Stehy by se mohli v takovém případě roztrhnout a tím by mohlo dojít ke znovuotevření rány. Pokud se něco takového stane, zavolejte svého lékaře. Zavolejte svého lékaře, pokud se u vás jeví příznaky infekce (například horečka, zarudnutí, otok, hnis). Nevstřebatelné stehy a sponky se většinou odstraňují 5-14 dní po jejich aplikaci. Jakmile vám je lékař vyndá, chraňte jizvu před sluncem a používejte opalovací krém, případně se chraňte oblečením. Zeptejte se svého lékaře, zda vám může doporučit nějaká pleťová mléka nebo krémy.

english_section_name: Caring for Stitches and Staples

summary: Zkontrolujte ránu. Vážnou ránu připravte na cestu k lékaři. Doma se nepokoušejte ránu důkladně vyčistit nebo zacelit. Bezpečně se dostaňte k lékaři.

document: Pokud vidíte v ráně tuk, sval nebo kost, nebo v případě, že je řez široký či zubatý, budete s největší pravděpodobností potřebovat šití. Pokud si nejste jisti, měli byste se poradit s lékařem nebo zdravotní sestrou.  Známky toho, že se jedná o problém, který potřebuje rychlou pomoc, mohou obsahovat některou nebo kombinaci následujících příznaků: extrémní bolest, nadměrné krvácení, příznaky šoku (nachlazení, zpocená kůže, pocit chladu, bledost). Pokud je rána hluboká, lze vidět tuk (žluto-tělová hrudkovitá tkáň), sval (tmavě červená vláknitá tkáň) nebo kost (bílo-tělový tvrdý povrch).  Pokud řez nepřekračuje skrz celou kůži, nepotřebuje stehy a lze ji hojit doma. Pokud si myslíte, že vaše rána potřebuje lékařskou pomoc, je několik věcí, které je třeba učinit před cestou na pohotovost. Ránu rychle opláchněte pod vodou, abyste spláchli všechny uvolněné nečistoty a špínu. Poté zatlačte hadříkem nebo obvazem a podržte na ráně během přepravy na pohotovost.  U lékaře ránu znovu vyčistíte, aby se ujistil, že je důkladně čistá. Je-li rána velká a krvácí hodně, zabalte postižené místo do ručníku nebo obvazu a nadále vyvíjejte tlak. Neodstraňujte žádný předmět, který se nesmyl. Pokud se v ráně nachází sklo nebo úlomky, domácím čištěním můžete nadělat akorát více škody. Nepokoušejte se ani ránu podomácku sešít ani nijak jinak zacelit, protože výrobky určené pro domácnost mohou způsobit infekci. Nepoužívejte čistý alkohol, peroxid vodíku ani jód pro čištění takové rány. Může to zpomalit hojení. Pokud je to možné, nejezděte sami. Může to být nebezpečné. Pokud vážně krvácíte, je vhodné zavolat sanitku.

english_section_name: Assessing the Wound

summary: Zavolejte (nebo někdo jiný) záchrannou službu. Pokud někoho ošetřujete, vezměte si rukavice. Zkontrolujte závažnost zranění a újmu dané osoby. Posuďte životu ohrožující problémy. Hluboký řez obvažte. Pokud krev prosákne, použijte další obvaz přes ten původní. Sledujte pacientovo dýchání a krevní oběh. Další péče se vám dostane od zdravotnického personálu.

document: Je důležité, aby se zdravotnický personál dostal k dané osobě co nejrychleji. Pokud jste utrpěli ránu sami, musíte dostat extrémní krvácení pod kontrolu, než půjdete pro pomoc. Je velmi důležité vytvořit mezi vámi a krví někoho jiného bariéru. Latexové rukavice vás ochrání před možným přenosem nákazy z krve druhé osoby. Dále zkontrolujte dýchání a krevní oběh. Zeptejte se osoby, zda si může lehnout nebo sednou, pokud je to možné. Je důležité, aby byla osoba v klidu a odpočívala. Zkontrolujte zranění. V případě potřeby odřízněte oděv, pro lepší viditelnost zranění. Pokud rána způsobuje masivní krvácení na horní nebo dolní končetině, požádejte pacienta, aby zvedl svou postiženou končetinu a držel ji v této poloze, dokud se krvácení nezastaví.  Životu ohrožující problém může být i šok. Pokud je pacient v šoku, snažte se ho držet v teple a uvolněně. Nesnažte se z rány odstranit žádný předmět (například skleněné střepy), pokud k tomu nejste náležitě vyškoleni. V případě, že takový předmět zabraňuje v tryskání krve, jeho odstranění by mohlo způsobit velkou ztrátu krve. Vezměte čistý a nenadýchaný obvaz pro zajištění rány. Přitlačte ho na ránu.  Hluboký řez obvažte. Vezměte čistý a nenadýchaný obvaz pro zajištění rány. Přitlačte ho na ránu. Stávající obvaz a obinadlo se nepokoušejte odstranit, protože by to mohlo narušit ránu. Původní obvaz nechte být. Pomůže vám zabránit sraženinám, které by se mohly vytvořit. Omotáním dalšího obvazu zabráníte vytékání další krve ven z rány. Do doby příjezdu pomoci uklidněte osobu (je-li závažné) nebo dokud se krvácení nezastaví (méně závažné). V případě, že se krvácení nezastaví, je nutné přivolat záchranku. Je-li například rána hluboká nebo špinavá, bude možná potřeba injekce proti tetanu. Tetanus je vážná bakteriální infekce, která může způsobit ochrnutí a smrt, pokud se neléčí. Většina lidí dostává vakcínu proti tetanu a posilovací injekce jako součást svých běžných očkování jednou za pár let. Pokud jste vystaveni bakteriím z něčeho špinavého nebo rezavého, je důležité, abyste dostali posilovací injekci, aby se zabránilo případné infekci. Zavolejte svému lékaři, abyste se ujistili, zda jste dostatečně očkováni.

english_section_name: Treating a Severe Deep Cut

summary: Vyčistěte ránu. Tlakem zastavte krvácení. Obvažte ránu. Pozor na infekci.

document: Ránu dobře omyjte mýdlem a vodou po dobu alespoň 5-10 minut. Můžete použít jakýkoliv druh mýdla a čistou vodu. Studie ukázaly, že pro takové poranění neexistuje žádný významný rozdíl, jestli použijete antiseptický přípravek, jako je peroxid vodíku, nebo antimikrobiální mýdlo.  Klíčem k úspěchu je použití velkého množství vody. Je-li v ráně špína, sklo nebo jiný předmět, který nejde snadno vyplavit, nebo je-li rána špinavá, či obsahuje rezavý předmět, ba dokonce je po zvířecím kousnutí, měli byste přivolat svého lékaře. Poté, co je rána čistá, vezměte čistý hadřík nebo obvaz a přitlačte ho na ránu na dobu nejméně 15 minut. Krvácení lze též zpomalit tím, že budete držet danou část těla pod úrovní srdce. V případě, že rána krvácí i nadále, kontaktujte lékaře. Naneste tenkou vrstvu antibiotické masti a zakryjte ji obvazem nebo gázou. Ránu udržujte suchou a čistou, přičemž obvaz měňte 1-2 denně. Pokud se objeví příznaky infekce, kontaktujte svého lékaře. Mezi takové příznaky patří zarudnutí kolem rány, hnis z odvodnění rány, zvýšená bolest v daném místě nebo horečka.

english_section_name: Treating a Minor Deep Cut


summary: Připravte si maso. Orestujte maso a potom ho vyndejte z hrnce. Přidejte směs zeleniny a chvíli ji restujte. Přidejte trochu tekutiny na dušení. Vraťte do pekáče maso, přiklopte ho poličkou a dejte ho do trouby na 160 stupňů. 45 před koncem dušení masa přidejte do pekáče další zeleninu. Až bude maso vláčné a bude se rozpadat na vidličce, bude hotové.

document: Nejprve si maso ze všech stran okořeňte solí a pepřem. Pokud chcete maso dusit v již ochuceném vývaru, nepřehánějte to s kořením. Pokud chcete použít další koření, počkejte si až budete k masu přilévat tekutinu. Nemusíte z masa odřezávat tučné části – při vaření se rozpustí a dodají masu skvělou chuť.  Někteří kuchaři maso posypávají trochou mouky. Mouka může na masu vytvořit příjemnou krustu a také zahustí omáčku. Kromě toho povrch masa trochu vysuší, takže podpoří zatahování. Pokud maso nechcete poprašovat moukou, zkuste ho nejprve vysušit. Vlhké maso by nezhnědlo. Podle toho, jaké maso používáte, ho můžete nakrájet na menší kousky, nebo ho nechat vcelku. Je jedno, jak to uděláte, výsledek vaření to nijak neovlivní. Pokud maso chcete dusit, můžete ho nechat vcelku, ale pokud ho chcete dusit ponořené v tekutině, měli byste ho nakrájet na menší kousky. Technika je téměř stejná, takže se můžete rozhodnout, jak to chcete udělat. Pokud chcete mít maso na menší kousky, nakrájejte si ho předem. Pokud ho chcete mít větší, nemusíte s ním dělat nic. Položte si hrnec na sporák a na dno dejte trochu olivového oleje. Až olej začne kouřit, přidejte maso a ze všech stran ho orestujte do hněda. Pravidelně ho otáčejte a dejte si pozor, abyste ho nepřipálili.  Budete muset maso opéci zprudka, abyste uvařili vnějšek, ale ne vnitřek. Vcelku budete maso dusit v tekutině, takže nyní ho musíte pouze zatáhnout a mírně orestovat, aby z něho nevytekla šťáva. Vnitřek masa by měl být stále růžový. Po orestování maso vyndejte z hrnce a odložte ho. Na oleji z restování masa chvíli restujte zeleninu. Míchejte ji a nenechejte ji připálit. Až bude zelenina hnědá, přidejte trochu tekutiny na restování. Použijte dřevěnou vařečku a seškrábněte zeleninu ze dna hrnce. Přilejte tolik tekutiny, abyste ponořili zeleninu a chvíli ji povařte.  Rozdíl mezi dušením v tekutině a pomalým dušením je v tom, kolik tekutiny použijete. Přestože jde o podobné postupy, dušení se provádí s malým množstvím tekutiny, aby se v pekáči vytvořilo vlhko, které maso uvaří. Když přidáte tekutiny trochu více, vůbec to nevadí, maso bude stejně dobré. Až se tekutina vyvaří, opatrně maso položte na zeleninu. Přiklopte pekáč poklicí a dejte ho do trouby.   Pokud chcete maso dusit na sporáku, snižte plamen a přiklopte pekáč poklicí. Pokud nechcete, aby se vám maso vysušilo, měli byste do pekáče přidat trochu více tekutiny a nechat na něm celou dobu poklici. Kdykoli poklici sundáte, vlhkost z pekáče uteče a maso bude vysychat. Během vaření by se tekutina měla zredukovat, ale pekáč by neměl vysychat, protože na něm budete mít poklici. Tekutinu, která zůstane na poklici, byste měli nalít zpět do pekáče, aby v něm bylo stále vlhko. Protože bude v poklici vhodné prostředí pro vaření, neměli byste ji sundávat. Jednoduše počkejte, až se maso upeče.   Tekutina v pekáči by neměla vřít. Pokud vám poklice poskakuje, protože tekutina vaří a bublá, zkuste trochu stáhnout teplotu. Můžete maso péct v teplotě mezi 120 a 170 stupni Celsia. Čím nižší teplotu zvolíte, tím déle se maso bude dusit. Abyste měli jistotu, že se vše dokonale upeče, měli byste další zeleninu přidávat až ke konci dušení.   Kořenová zelenina, jako mrkev, brambory, tuřín a řepa, do pekáče patří o něco dříve. Tuto zeleninu do pekáče vložte po navrácení masa a nakrájejte ji na stejné kousky. Listovou zeleninu, houby, fazole nebo hrášek, byste měli přidávat až na konec, ne více než hodinu před dopečením masa. Můžete je přidávat vcelku. Pokud chcete přidávat mraženou zeleninu, nejprve byste ji měli rozmrazit. Mražená zelenina v pekáči sníží teplotu a nedopeče se. Záleží na tom, jak velký kus masa pečete. Většinou to trvá 2-4 hodiny. Vnitřní teplota masa by měla být asi 70 stupňů. Až bude hovězí hotové, mělo by se pod vidličkou rozpadat.   Během dušení bude z pekáče utíkat vlhkost a maso by mohlo vyschnout. Když bude mít maso uvnitř teplotu 70 stupňů, mělo by být hotové. Když ho necháte v troubě ještě o trochu déle, vlákna se uvolní a nasají želatinový kolagen, takže bude velmi jemné. Nemusíte si dělat starosti s nedovařeným nebo převařeným masem. Když ho budete dusit o trochu déle, bude ještě lepší, takže se v podstatě nemůže převařit. Když si nebudete vědět rady, raději ho duste déle.

english_section_name: Braising Technique

summary: Nejprve maso naložte do marinády. Ze spodní pečeně udělejte švýcarský steak. Uvařte si carbonade flamande. Připravte si hovězí po burgundsku, které se snadno připravuje a chutná naprosto skvěle.

document: Německá varianta dušeného masa zahrnuje nakládání orestovaného masa do směsi octa a aromatického koření na tři dny. Potom se k masu přidá cukr a podusí se v marinádě.   Na marinádu si ohřejte šálek jablečného octa a červené víno s trochou vody. Přidejte malou nakrájenou cibuli a nakrájenou mrkev a celer. Přihoďte česnek, 2-3 bobkové listy a sůl a pepř. Nechejte směs povařit asi 10 minut a přitom na ní restujte maso. Po deseti minutách stáhněte z ohně a nechejte směs vychladnout na pokojovou teplotu. Nejprve maso orestujte na olivovém oleji a potom ho přidejte do pekáče k marinádě. Až bude marináda studená (maso by se nemělo vařit), nalejte ji na maso a nechejte ho tři dny ležet v lednici. Jednou denně ho otočte, aby marinádu rovnoměrně nasálo. Po třech dnech maso pečte asi 4 hodiny na 160 stupňů. Nejprve do marinády přidejte třetinu šálku cukru. Po vydušení masa můžete k omáčce přidat rozinky a kousky zázvoru. Výslednou omáčkou maso při podávání polejte. Tento steak se nejprve naklepává, protože se dělá z tuhého masa. Po naklepání se maso dusí v husté omáčce z rajčat, dokud se nerozpadá pod vidličkou. Tento steak se podává s bramborovou kaší a čerstvou kukuřicí.   Maso si připravte tak, že si nakrájíte stejně silné steaky. Každý kus masa poprašte moukou a pořádně ho rozklepejte paličkou, aby se roztáhlo. Znovu maso poprašte moukou a orestujte ho na pánvi z obou stran. Až bude steak z obou stran zlatohnědý, sundejte ho z pánve a odložte ho stranou. Omáčku si vytvořte tak, že osmažíte malou nakrájenou cibuli, dva nebo tři stroužky česneku a dva velké stonky celeru. Restujte zeleninu tak dlouho, dokud nezačne hnědnout. Přidejte lžíci rajčatového protlaku a plechovku nasekaných rajčat (nebo dvě střední čerstvá rajčata) a šálek hovězího vývaru. Zamíchejte a chvíli povařte. Přidejte trochu oregana, worcester a lžičku citronové šťávy. Vraťte do pekáče maso a duste ho pod poklicí asi hodinu a půl na 170 stupňů. Až se maso bude rozpadat pod vidličkou, bude hotové. Toto jídlo se servíruje s chlebem. Jde o jednoduché belgické jídlo z hovězího masa, které chutná skvěle.  Začněte tím, že si nakrájíte maso na kostky a orestujete ho. Potom maso vyndejte z hrnce, orestujte si 3 nebo 4 plátky nakrájené slaniny. Orestujte si jednu celou cibuli a přidejte k ní dvě lžíce másla. Přidejte do pekáče lahev belgického piva, dvě lžíce třtinového cukru a dvě lžíce jablečného octa. Okořeňte směs petrželí, tymiánem, nebo jinými bylinkami a přidejte sůl a pepř. Vraťte do pekáče maso a duste ho pod poklicí asi dvě hodiny, dokud se nebude rozpadat. V některých receptech se píše, že se maso může posypat kousky chleba, který se potom rozpadne a vmíchá do omáčky. Toto jídlo se servíruje většinou s hranolky. Pokud chcete dobré jídlo, nemusíte vařit složitě.   Orestujte si maso nakrájené na kostky v omastku ze slaniny. Potom maso vyndejte a orestujte si směs zeleniny. Přidejte lžíci rajčatového protlaku a asi 20 malých nakládaných cibulek. K tomu přidejte malé žampiony. Okořeňte solí a pepřem a chvíli povařte. Přidejte do pekáče trochu červeného vína a šálek hovězího nebo kuřecího vývaru. Přidejte dva bobkové listy, šalvěj, rozmarýn a oregano. Vraťte maso do pekáče a duste ho 3-4 hodiny na 160 stupňů, dokud nebude vláčné. Pokud budete mít omáčku trochu řídkou, vyndejte maso a zredukujte ji. Servírujte s pečenými bramborami.

english_section_name: Making Variations

summary: Kupte si kus levnějšího hovězího masa. Vyberte si omáčku, ve které budete maso dusit. Připravte si směs celeru, mrkve a cibule, nebo si nakrájejte nějakou jinou zeleninu. Přidejte k masu jiné druhy zeleniny. Používejte pekáč se silným dnem, nebo holandský hrnec.

document: Zní to sice trochu hloupě, ale tvrdší a tučnější kusy masa se na dušení hodí nejlépe. Můžete použít roštěnec, nebo jakýkoli jiný levnější druh hovězího. Svalová vlákna a pojiva se při dušení rozloží a kolagen se změní v želatinu, která lépe chutná. Je nutné péct maso dlouhou dobu za nižších teplot, aby bylo vláčné a skvěle chutnalo. Zde jsou běžné typy hovězího masa, které se hodí k dušení:   vysoký roštěnec nízký roštěnec střední roštěnec noha žebra bůček Pravděpodobně nemá smysl dusit svíčkovou nebo jiné kvalitní maso. Bylo by to samozřejmě možné, ale protože jsou tyto druhy masa již vláčné, nemělo by to smysl. Kromě pekáče budete potřebovat také tekutinu, ve které budete maso dusit. Můžete tím masu dodat lepší příchuť, takže místo vody klidně použijte víno, alkohol, nebo jinou tekutinu s příchutí.   Běžné druhy omáček jsou:   Hovězí vývar. Můžete použít hovězí vývar, ale také kuřecí vývar se hodí k dušení masa a může vaše hovězí maso vylepšit. Vývar by měl být neokořeněný, protože vám to umožní regulovat množství soli, kterou budete k masu přidávat. Pokud používáte kořeněný vývar, dávejte si pozor na množství soli, kterým maso budete kořenit.   Červené víno. Suché červené víno masu dodá mírně kyselou příchuť, zejména když ho přilejete například do vývaru. Alkohol se vyvaří, takže u masa zůstane hustá voňavá omáčka. Ovocná a sladká vína se k dušené příliš nehodí, ale když přidáte dost vývaru, mohlo by se vám podařit se sladké chuti zbavit. Ovocná vína se hodí ke kuřecímu nebo vepřovému masu. Protože omáčka vaše maso ochutí, použijte víno, které byste rádi pili – nalejte si sklenku na ochutnání. Černé pivo. Použijte anglické černé pivo nebo černý ležák, který vašemu masu dodá skvělou příchuť. Čím tmavší pivo, tím lépe se bude hodit k hovězímu masu. Můžete použít i belgická piva, ale měli byste trochu experimentovat a najít si pivo, které vám bude opravdu chutnat. Obecně se světlejší piva a světlé ležáky hodí spíše ke kuřecímu a vepřovému masu. Množství tekutiny bude záviset na tom, kolik masa dusíte a zda k němu budete přidávat zeleninu. Obecně byste měli použít tolik tekutiny, abyste pokryli všechnu zeleninu na dně pekáče, ale abyste neutopili maso. Maso se nemá vařit, ani napařovat, takže ho nesmíte ponořit do tekutiny. Když se vám tekutina vyvaří, můžete do pekáče přidat trochu vody nebo další víno. Ve francouzské kuchyni se dušené hovězí maso i další pokrmy připravují vždy na základu z jemně nasekané mrkve, cibule a celeru. Tato směs se nazývá mirepoix a masu dodá hustou a bohatou omáčku. Po zatáhnutí masa se směs zeleniny vloží do pekáče a nechá se jemně orestovat. Nakonec se do pekáče naleje vývar, voda, víno nebo pivo.   Pro správné dušení masa musíte mít na dně pekáče i něco jiného než pouze tekutinu, aby byla omáčka voňavá a nevysychala. Když nasekáte zeleninu na velmi jemné kousky, po nějaké době se při pečení schová do omáčky a nebude téměř vidět. Můžete ji ovšem nasekat i na větší kousky, abyste je po upečení masa měli stále v pekáči. Můžete použít 2-3 mrkve, 2-3 stonky celeru a jednu menší bílou cibuli. Záleží na tom, jak chcete, aby vaše maso chutnalo. Můžete si k němu přidat i spoustu jiných druhů zeleniny. V některých případech je dobré použít aromatickou zeleninu, která v pekáči udrží vlhkost a uvolní příchuť a aroma. Pomalé pečení masa je skvělou příležitostí, jak uvařit také zeleninu.   Další zelenina, jako jsou brambory, zelí, hrášek, houby, listová zelenina, nebo kořenová zelenina, můžete do pekáče přidat asi 45 minut před dopečením masa. Můžete také přidat ovoce, například jablka nebo hrušky. Použijte pouze tvrdé nezralé ovoce.   Můžete použít také aromatické bylinky, jako je rozmarýn, šalvěj, bobkový list, nebo tymián. Pokud máte bylinkovou zahrádku, nebo jste si koupili bylinky v obchodě, přidejte k masu společně s tekutinou také několik snítek. Dušení začíná na sporáku a později se přesouvá do trouby, takže musíte použít pekáč, který se hodí i do trouby. Nejlepší jsou smaltované pekáče, které zadržují teplo jako litinové pánve a jsou těžké jako kvalitní zapékací misky.    Pánve většinou nejsou dost velké na to, aby se do nich vešla tekutina pro dušení, maso a zelenina. Tenčí pánve také neudrží tolik tepla. Pokud nemáte velký pekáč nebo holandský hrnec, můžete ovšem použít jakoukoli velkou nádobu, kterou můžete dát do trouby. Pokud nemáte kvalitní pekáč, který může přijít do trouby, ale máte silnou pánev s tlustým dnem, můžete maso dusit i na sporáku. Někteří kuchaři preferují použití trouby, protože se v ní horko rovnoměrně rozdělí, ale je možné maso jednoduše dusit na sporáku. Obě metody vám zajistí lahodné a křehké maso.

english_section_name: Getting the Essentials

summary: Vyndejte maso z pekáče a nechejte ho odpočívat. Zbylou tekutinu zredukujte na omáčku. Připravte si vhodnou přílohu. Ozdobte maso nasekanými bylinkami.

document: Až bude hovězí hotové, vyndejte ho z tekutiny, položte ho na prkénko nebo na talíř a přikryjte ho alobalem, aby nevychladlo. Před porcováním byste maso měli nechat odpočívat alespoň 10-15 minut.   Maso můžete naporcovat jak chcete. U bůčku je nejlepší porcovat ho na plátky, ale menší žebra můžete nechat vcelku. Některé větší kusy masa můžete porcovat i vidličkou. Pokud jste k masu přidávali zeleninu navíc, můžete ji také vyndat a zredukovat zbylou tekutinu na omáčku. Naberte zeleninu do misky a odložte ji. Až vytáhnete maso, položte pekáč zpátky na sporák a na středním plamenu zredukujte množství tekutiny na polovinu, nebo na požadovanou konzistenci. Omáčku okořeňte solí, pepřem a trochou worcesteru.   Pokud chcete udělat hustší omáčku, můžete ji zahustit trochou mouky nebo jíšky. Připravte si jíšku a pomalu ji přilévejte k omáčce. Pokud jste na maso dávali před pečením mouku, omáčka se možná zahustí i bez jíšky. Nějakou dobu ji vařte a pokud nezačne houstnout, můžete jíšku přidat. Omáčku můžete ochutit také zázvorem, citronovou trávou, citronovou kůrou, nebo třeba česnekem. Dušené maso se většinou podává se zeleninou, se kterou bylo dušeno. Můžete přidat také nějakou bramborovou přílohu. Dušené maso chutná skvěle s následujícími přílohami:   bramborová kaše z obyčejných nebo sladkých brambor smažené brambory sladké tuříny řepa nebo petržel listová zelenina, třeba kapusta Trocha nasekané petržele, rozmarýnu, nebo jiných čerstvých bylinek, vaše maso dokonale vylepší. Naaranžujte maso na talíř s přílohou, polejte ho omáčkou a ozdobte ho bylinkami.  Na mnoha místech světa je dušené maso běžným nedělním obědem, zejména v chladných zimních měsících. Po dlouhém dušení masa krásně voní celý dům.

english_section_name: Finishing the Dish


summary: Pečlivě si vyberte kukuřici. Předehřejte gril. Namočte kukuřici (volitelné). Přidejte máslo a ochucovadla (volitelné). Ugrilujte kukuřici. Podávejte.

document: Volte nejčerstvější, téměř zralé klasy, nejlépe z farmářského trhu. Vybírejte klasy s jasně zeleným šustím, které pevně přiléhá ke klasu. Stonek by měl být žlutý a vlákna na konci klasu světle hnědá. Pokud kupujete kukuřičné klasy na trhu, nebojte se lehce poodloupnout šustí, abyste viděli několik řad kukuřice. Ta by měla být světle žlutá nebo bílá, zrna by měla být plná a masitá a měla by na sebe v řadách těsně přiléhat.  Čerstvá, mladá kukuřice je plná přírodních cukrů, které na grilu krásně zkaramelizují. Jak kukuřice stárne, tyto cukry se mění na méně chutné škroby.  Pokud má kukuřičný klas mnoho vrstev šustí, dvě nebo tři vrstvy odloupněte předtím, než budete pokračovat. Předehřejte gril na středně vysokou teplotu asi na 150 – 200 °C. Pokud grilujete na dřevěném uhlí, rozložte jej v jedné vrstvě a rozpalte jej, dokud nezešedne. Nejlepší způsob, jak rozpálit plynový gril, je zapnout jej naplno a postupně snižovat teplotu. To vám zajistí rozpálený rošt. V tuto chvíli můžete kukuřici namočit ve studené vodě, abyste zachovali její šťavnatost a snížili riziko spáleného šustí. Ponožte celý kukuřičný klas asi na 15 minut do studené vody a poté jej nechte okapat. Pokud vám vadí zápach spáleného šustí, namočte klasy na 30-60 minut. (Většině lidí tato vůně nevadí, naopak ji mají rádi). Není rozdíl v tom, jestli přidáte koření teď, nebo až bude kukuřice hotová. Její chuť to neovlivní. Pokud zvolíte první možnost, odloupněte šustí jen natolik, abyste odhalili kukuřičná zrnka. Potřete je olivovým olejem nebo změklým máslem pomocí mašlovačky a také osolte a opepřete, eventuálně přidejte bylinky, které máte rádi (nebo vyzkoušejte tyto lahodné možnosti). Uvolněné šustí přetáhněte zpět přes kukuřičný klas.  Před dochucením odtrhněte z kukuřice vousy a vyhoďte je. Máslo před potíráním nerozpouštějte. Nedržely by na něm bylinky. Převažte volné šustí kouskem provázku tak, aby drželo kukuřici zabalenou. Klas položce na rošt grilu, který jste předtím lehce pomazali olejem. Klas položte tak vysoko nebo nízko v závislosti na tom, jestli vám vadí spálené šustí. Zavřete gril a kukuřici grilujte asi 15-20 minut a každých 5 minut ji pootočte.Až na šustí budou patrná jednotlivá zrnka a šustí se od vrchu začne stahovat, je kukuřice hotová. Pokud do kukuřice píchnete vidličkou a její zrnka jsou ještě tuhá, nechte klas na grilu, dokud šustí nezčerná.  Buďte ale opatrní, abyste kukuřici nepřevařili. Byla by měkká a kašovitá. Pokud klas v ruce lehce ohnete, je pravděpodobně převařený.  Kukuřici můžete také grilovat přímo na uhlí. V tomto případě bude kukuřice hotová, jakmile šustí zčerná. kukuřici kontrolujte, abyste ji nespálili. Pomocí kuchyňských kleští nebo chňapky kukuřici sejměte z grilu. Na obě ruce si navlečte chňapky nebo použijte utěrku a stáhněte z klasu všechno šustí směrem od vrcholku dolů. Podávejte kukuřici, dokud je horká.  Buďte opatrní. Kukuřice uvnitř klasu bude velmi horká. Pokud jste kukuřici neochutili předem, podávejte ji nyní s máslem, solí a pepřem. Pokud na kukuřici ulpí trocha popele, jednoduše jej opláchněte teplou vodou.

english_section_name: In the Husk

summary: Tímto receptem dosáhnete uzené příchuti. Rozpalte gril na středně vysokou teplotu. Oloupejte kukuřici. Grilujte, dokud se na kukuřici neobjeví hnědé skvrny.

document: Kukuřice grilovaná bez obalu nebude nikdy tak šťavnatá, a také riskujete to, že ji spálíte na uhel. Pokud to ale provedete správně, zrníčka prostoupí kouřová příchuť grilování a bude sladce karamelizovaná. Je to také nejrychlejší metoda grilování kukuřice. Střední teplota je pro tuto metodu nejbezpečnější. Jakmile máte pocit, že víte jak na to, můžete gril rozpálit o něco více, pro rychlejší grilování. Oloupejte všechno šustí a vousy. Pokud na klasu nějaké vousy zbydou nevadí, na grilu se opálí. Položte klas na horní mřížku grilu, abyste jej nespálili. Kukuřici za občasného otočení hlídejte. Jak se kukuřice griluje, její zrnka se zabarví do žluta a postupně karamelizováním získají hnědou barvu. Kukuřice je hotová, když má na sobě hodně hnědých skvrnek, ale její většina je sytě žlutá.

english_section_name: "Naked" Grilled Corn

summary: Tento recept je užitečný pro velké množství. Namočte kukuřici (volitelné). Oloupejte klasy Rozpalte gril. Připravte kukuřici na grilování. Ugrilujte kukuřici. Podávejte.

document: Pokud grilujete velké množství klasů, například na párty, alobal udrží kukuřici dlouho teplou, proto si nejprve všechny klasy obalte do alobalu a pokračujte v dalším vaření. Někteří kuchaři kukuřici před grilováním rádi namáčejí. Pokud se rozhodnete kukuřici namočit, ponořte celý klas do mísy se studenou vodou asi na 15-20 minut. Díky tomu zrnka kukuřice nasáknou více vlhkosti a budou tak masitá a šťavnatá. Až budou klasy nasáklé, osušte přebytečnou tekutinu papírovou utěrkou. . Začněte na špičce klasu a oloupejte všechno šustí a vousy a vyhoďte je. Pokud je kukuřice špinavá, důkladně ji omyjte vodou.. Předehřejte gril na středně vysokou teplotu, asi na 170-200 °C. Potřete kukuřici máslem nebo olivovým olejem a ochuťte solí a pepřem, nebo vyzkoušejte tyto lahodné tipy. Každý klas zabalte do kusu alobalu a oba konce zakruťte. Pokud chcete, můžete s máslem a dochucovadly počkat až po grilování. Položte zabalené klasy na rozpálený gril a grilujte, přibližně 15-20 minut. Občas klasy pomocí kuchyňských kleští pootočte, aby se vám kukuřice na jedné straně nespálila. Zda je kukuřice hotová, můžete otestovat tak, že ji vidličkou propíchnete. Měla by být měkká a měla by z ní vytékat čirá šťáva. Pomocí chňapky nebo kleští kukuřici sundejte z grilu. Opatrně odstraňte alobal; bude velmi horký! Kukuřici ihned podávejte.

english_section_name: In Aluminum Foil

summary: Barbecue máslo. Máslo s limetkovou majonézou. Bylinkové máslo: Česnekové máslo s pažitkou:

document: Pokud chcete obyčejnému máslu dodat speciální příchuť, vyzkoušejte ke kukuřici podávat barbecue máslo. Vaší grilované kukuřici dodá tu správnou šťávu a hosté budou nadšení. Budete potřebovat:  2 lžíce řepkového oleje 1/2 malé červené cibule, nasekané 2 stroužky česneku, nasekané 2 lžičky španělské (uzené) papriky 1/2 lžičky kajenského pepře 1 lžičku restovaných semínek kmínu 1 lžičku čili prášku ancho 1/2 šálku vody 1 balení másla o 250 gramech 1 lžičku worcesteru Sůl a čerstvě mletý pepř Do středně velkého hrnce dejte olej a rozpalte jej. Až bude olej horký, vhoďte do něj cibuli a česnek a 2-3 minuty smažte, dokud cibule nezměkne. Přidejte všechno ostatní koření a dobře promíchejte, aby se směs spojila. Do hrnce přilijte vodu a nechte asi 2 minuty vařit do zhoustnutí. Sundejte hrnec z plotny. Pomocí mixéru vmíchejte máslo a worcester. Přidejte sůl a pepř, poté směs přendejte do malé misky a nechte v lednici vychladnout asi 30 minut. To pomůže, aby se chutě propojily. Z lednice vyndejte 10 minut před podáváním. Toto máslo dodá vaší grilované kukuřici šťavnatý nádech citrusů a je jisté, že vaše rodina a přátelé si budou chtít přidat. Budete potřebovat:  1 kostku změklého másla 1/4 šálku majonézy 1/2 lžičky cibule v prášku Kůru z jedné limetky Limetové klínky k servírování V míse nebo kuchyňském robotu smíchejte máslo, majonézu, cibulový prášek a limetkovou kůru. Přendejte směs do menší misky a půl hodiny nechte v lednici chladit. Až bude kukuřice ugrilovaná, potřete ji trochou ochuceného másla a podávejte s klínkem limety. Bylinkové máslo je další způsob, jak oživit grilovanou kukuřici a je tak jednoduché na přípravu. Jednoduše v mixéru smíchejte všechny přísady a přendejte směs do malé misky. Před podáváním nechte asi 30 minut v lednici chladit. Zde je seznam přísad:  1 kostka změklého másla o 250 gramech 1/4 šálku nasekaných čerstvých bylinek, jako pažitka, bazalka a estragon 1 lžička košer soli Čerstvě mletý černý pepř Česnek a máslo se skvěle doplňují, obzvláště pokud se jedná o grilovanou kukuřici. Jednoduše smíchejte všechny ingredience v míse a máslem potřete grilovanou kukuřici a máte skvělou přílohu. Zde je seznam přísad:  1 kostka změklého másla o 250 gramech 2 lžíce čerstvě nasekané pažitky 2 stroužky česneku, nasekané 1/2 lžičky košer soli

english_section_name: Flavored Butter Recipes


summary: Našpulte rty a vtáhněte tváře. Vydržte v této poloze a snažte se udržet dolíčky ve tvářích. Usmějte se a posuňte prsty podle potřeby. Tlačte na tváře 30 minut nebo déle. Cvičení provádějte denně.

document: Obličejové svaly procvičíte tak, že se začnete tvářit jako kdybyste právě snědli citron. Měli byste mít lehce našpulené rty a vtáhnuté tváře. Zuby by se neměly dotýkat, ale rty mějte sevřené.  Poznámka – jde o neověřenou domácí radu. Tato metoda nebyla podpořena vědeckými závěry. Proto nezaručujeme, že bude fungovat. Tváře by se měly přirozeně vtahovat dovnitř. Největší prohlubeň by měla být mezi horními a spodními zuby. Zkuste vypít něco kyselého. Pokud si nedokážete představit tento výraz, kousněte si do limety nebo citronu a půjde vám to samo. Všimněte si, kde jsou dolíčky nejhlubší a jemně si tyto body držte rukama. Můžete si na tyto body tlačit například tužkou nebo perem s kulatým koncem. Postupně se usmívejte a prsty mějte stále v prohlubních na obličeji. Měli byste se usmívat přirozeně a s otevřenou pusou, aby se objevily přirozené dolíčky. Nyní byste měli mít prsty blízko vrásky od úsměvu – na místě, kde by se objevily přirozené dolíčky.  Podívejte se na sebe do zrcadla. Pokud máte prsty kousek mimo, posuňte je na správné místo. Zatlačte prsty nebo tužkami pevně do tváří. Pokud chcete mít dolíčky jen chvíli, můžete tužky sundat a udělat si fotku.  Tyto dolíčky zmizí velmi rychle. Můžete vytrénovat své svaly tak, aby se postupně tvořily větší a větší dolíčky. Musíte si ale tlačit do tváří alespoň 30 minut.  Čím déle si budete tlačit do tváří, tím déle vám dolíčky zůstanou. V minulosti existovaly dokonce mechanické přístroje, které lidem tlačily na tváře, aby se objevily dolíčky.  Tyto přístroje ale nikdy nefungovaly zrovna spolehlivě, i když na ně někteří lidé nedali dopustit. Toto cvičení vlastně napodobuje činnost tohoto stroje. Snažte se každý den si alespoň 30 minut tlačit do tváří. Pokud se vám po měsíci neobjeví dolíčky, vzdejte to. Tato technika není ověřená, takže vám nikdo nezaručí, že bude fungovat.

english_section_name: Performing Dimple Exercises

summary: Usmívejte se. Označte si své nové dolíčky. Nakreslete si na tváři malý půlměsíc. Rozetřete a v případě potřeby dokreslete. Usmějte se a zkontrolujte si, jak to dopadlo.

document: Podívejte se do zrcadla a usmějte se. Rozhodněte se, kam chcete své dolíčky umístit.  Když se usmíváte, udělá se vám vedle úst přirozená vráska. Dolíčky by měly být na vnějších stranách těchto vrásek a měly by začínat kousek nad rty. více vidět, když se lidé upřímně a široce usmívají, tak se nestyďte usmát se sami na sebe do zrcadla. Poznámka – tato metoda je nejlepší pro focení. Když s nakreslenými dolíčky budete chodit mezi lidmi, nebude to vypadat dobře. Dolíčky mají většinou tvar půlměsíce. Tmavou tužkou na obočí si nakreslete malou tečku na místo, kde chcete mít dolíček. Nejlepší je tmavě hnědá tužka, protože vypadá přirozeně. Vyhněte se černým nebo barevným tužkám. Uvolněte rty a u vyznačeného místa si nakreslete malý půlměsíc. Použijte stejnou tužku, kterou jste si značili počáteční bod dolíčku. Neměli byste kreslit větší dolíčky než asi 2,5 cm. Také by měly být pouze jemně zaoblené (trochu rovnější, než nehet). Po nakreslení dolíčků si musíte upravit make-up tak, aby finální produkt vypadal jemně a přirozeně. Prsty si roztírejte linku nahoru a dolů. Jedna vrstva tužky možná nebude stačit, takže v případě potřeby dolíčky znovu dokreslete a rozetřete. Podívejte se na své nové dolíčky a zkontrolujte, zda jsou nakreslené stejně, zda nejsou příliš tmavé nebo příliš světlé a zda vypadají přirozeně na každém světle. Pokud se vám na nich něco nezdá, smyjte je a nakreslete znovu.

english_section_name: Mimicking Natural Dimples with Makeup

summary: Jděte do profesionálního salonu. Dobře se umyjte. Ujistěte se, že se používají čisté nástroje. Nechejte se propíchnout. Po propíchnutí tváří dodržujte hygienu. Piercingy si nechejte měsíc až tři měsíce.

document: Všechny piercingy představují riziko infekce, u tváří to ale platí dvojnásob. Nepokoušejte se propíchnout si tváře sami. Vždy se svěřte do péče zkušenému profesionálovi, který má veškeré vybavení a zkušenosti.  Většina těchto salonu vás odmítne, pokud vám nebylo 18 let. Na souhlasu rodiče v tomto případě nezáleží. Jistě ale najdete vhodný salon i pro vás. Poznámka – mnoho profesionálních „propichovačů“ vám odmítne udělat tento piercing. U propichování nosu a ucha jde pouze o kůži a chrupavku, ale pokud chcete propíchnout tváře, budete muset jít skrz sval. Existuje tak větší riziko nervového poškození a dalších komplikací. Pokud jste se rozhodli nechat si udělat piercing tváří, pečlivě si je před tím umyjte.  Kůži si musíte umýt antibakteriálním mýdlem, sterilními ubrousky s obsahem alkoholu, nebo si ji jinak sterilizovat. Jinak se nezbavíte škodlivým bakteriím, které mohou způsobovat komplikace piercingu. Obsluha v salonu vás požádá o propláchnutí dutiny ústní silnou alkoholickou ústní vodou. Tím se zbavíte zbytku bakterií a rána po piercingu se vám nezanítí. Kvalitní salony vždy používají jednorázové jehly nebo jehly, které se sterilizují v autoklávu. Jehla musí být za každých okolností sterilní. Nikdy, nikdy si nenechávejte nic propichovat špinavou jehlou. Navíc:  Jehla se také musí před použitím zahřát. Také piercer by si měl důkladně umýt ruce antibakteriálním mýdlem. Měl by mít na sobě gumové rukavice. I samotný piercing musí být důkladně sterilizován. Piercer jehlou rychle propíchne kůži v místě, kde by jinak byly přirozené dolíčky. Hned potom se do dírky vloží šperk a celá oblast se znovu umyje antibakteriálním roztokem. Nový piercing vyžaduje speciální péči, jinak byste riskovali záněty. Všechny pokyny byste měli dostat od člověka, který vám piercing píchal.   V salonu možná dostanete čistící roztok, ale můžete si ho vyrobit sami – smíchejte 1 lžičku soli s 250 ml destilované vody. Roztok nanášejte na propíchnuté místo pomocí vatového tamponku. Jemně s ním otřete piercing i kůži okolo něj. Ze začátku si s piercingem nehrajte. Když si na šperk budete sahat, dostanou se vám do rány bakterie z rukou a také se může stát, že se piercing pohne na jiné místo a způsobí další komplikace. Většinou trvá minimálně dva měsíce, než se piercing zahojí. Než ho bezpečně vyjmete, musí být rána už úplně zahojená. Když vytáhnete piercing dříve, mohly by se vám rány zacelit. Když počkáte alespoň dva měsíce, rány budou mít dost času na zahojení.  Jakmile piercing vyndáte, kůže se začne hojit. Než se úplně zahojí, budete mít ve tvářích dvě malé dírky. Po zahojení ale budete mít na tvářích pouze dva dolíčky. Při nošení piercingu si dávejte pozor na materiály. Někteří lidé mají alergické reakce na určité typy kovů (hlavně na ty levnější varianty). Poznámka – piercingy jsou téměř navždy. Nové „dolíčky“ si z tváří nesundáte, i kdybyste se hodně snažili.

english_section_name: Mimicking Natural Dimples with Dimple Piercings


summary: Přisuňte palmu poblíž místa, kde ji chcete zasadit. Jámu vykopejte tak, aby byla alespoň o 15 cm širší a stejně tak hlubší, než je kořenový bal stromu.

document: Lépe tak odhadnete potřebnou velikost vykopané jámy, aby se do ní vešel kořenový bal stromu. Některé palmy můžete zasadit i do o hodně hlubší jámy, než jsou kořeny.  Například palmu druhu mexican Fan (Washingtonia robusta) můžete zakopat až 1,2 - 1,5 metru hlouběji, než se nachází původní kořenový bal. Je to výhodou, pokud chcete, aby měla rostlina určitou výšku, která se vám líbí. Také to odbourává nutnost podepření stromu. Nikdy nezakopávejte část koruny nebo kmen jiných druhů palem - vždy se předtím poraďte se zkušeným zahradníkem, pokud si nejste jistí, jak hluboko konkrétní druh zasadit. Pak na dno jámy nasypejte asi 15 cm silnou vrstvu písku. Metrem nebo pásmem si odměřte hloubku jámy a výšku kořenového balu.  Rychle vyzkoušejte, zda má místo dobrý odtok vody, obzvlášť, pokud jste kopali na místě s jílovitou půdou, případně s velkým množstvím kamení. V půdě s normální vlhkostí vykopejte jámu, hlubokou asi 40 cm a naplňte ji vodou (nepokoušejte se o to v extrémně vlhkých/podmáčených půdách). Pokud voda do hodiny vyschne, má vaše půda skvělé odtokové vlastnosti. Vyschnutí do 12 hodin od nalití vody je rovněž uspokojivé. Pokud hlína nevyschne ani za 24 hodin, máte problémy s jejím vsakováním a bez nezbytných úprav pravděpodobně zasazení palmy nebude možné. Pohlídejte si, aby byla jáma dostatečně hluboká na to, aby se do ní vešel kořenový bal, ale ne tolik, aby zakryla i část kmene, protože ten by pak mohl snadno začít hnít. Pokud pata stromu kouká, nic se neděje, pozor ale na to, aby nebyl vidět samotný kořenový bal, to palmám nesvědčí. Palmy s obnaženými kořeny takzvaně "stojí na špičkách" a jsou méně stabilní. Na druhé straně ty, které jsou zasazeny příliš hluboko čelí zvýšenému riziku hniloby a napadení chorobami.

english_section_name: Digging and Fitting the Hole

summary: Je-li to nutné, palmu podepřete. Důkladně strom zalijte. Prvních šest až odm týdnů se držte dál od hnojiv. Než se strom v půdě usadí, zalévejte ho tak často, jak je zapotřebí.

document: Palmy postrádají silné a hluboké kořeny, které je drží v zemi, takže je zpočátku někdy nutné je podepřít, aby stály rovně, než se kořeny uchytí. Platí to zejména, pokud nepoužíváte písčitý substrát. Ten normálně poskytne dostatečnou oporu, aby palmu nebylo zapotřebí podpírat.   Obalte kmen do výšky 1/4 kmene asi 40 cm širokým pruhem pytloviny nebo hrubého plátna, aby se podpěry nezarývaly do kůry, až se bude strom kývat ve větru. Umístěte podpěry ze tří stran po obvodu kmene a zpevněte je laťkami po obvodu (podpěry o síle 5 x 10 cm by měly stačit). Můžete také použít drát, kterým podpěry k omotanému kmeni připevníte. Můžete vytvořit malý "rybníček" okolo kořenového balu, aby voda zbytečně neodtékala od palmy pryč. Obzvlášť, pokud strom nestojí na rovině, ale na svahu. Úpatí stromu pokryjte mulčem, ten také pomůže udržet vlhkost. Použijte asi 7,5 cm organického mulče. Myslete na to, že už samotné přesazení je pro palmu šok. Hnojivo by, bohužel, bylo dalším šokem. Abyste tomu předešli a zvýšili šance na to, že se strom dobře uchytí a bude prospívat, nehnojte jej po dobu alespoň šesti až osmi týdnů od zasazení. Pokud se rozhodnete hnojit, vyberte si vždycky takové, které se uvolňuje pomalu a nedávejte ho přímo ke kmeni. Hnojte palmu asi 30-60 cm od kmene, abyste ho nepoškodili. Obzvlášť písčité a štěrkovité půdy potřebují silou zálivku. Doba, než se strom stabilizuje, může být různě dlouhá a závisí na jeho velikosti, druhu, i na tom, zda původně rostl v květináči, nebo měl kořeny obalené ochrannou vrstvou. Všeobecně by měly být kořeny dobře zalité, ale ne utopené. Prvních několik týdnů zalévejte palmu každý den. Později můžete začít zalévat méně často.

english_section_name: Finishing Up

summary: Vyberte si druh palmy, který chcete pěstovat. Velikost palmy si vyberte podle svého rozpočtu, estetických požadavků a prostoru, který máte k dispozici. Vyberte si místo, kde palmu zasadíte. Nekopejte jámu v místech, kde se nachází inženýrské sítě.

document: Palmy existují v nejrůznějších tvarech a velikostech, od malé Windmill a Sago, po gigantické palmy Royal nebo Queen, které dosahují velikosti až patnáct metrů. Množství slunečního světla, které palma vyžaduje, a její odolnost vůči mrazu závisí právě na tom kterém druhu. Prohlédněte si seznam nejběžnějších druhů palem, které se často pěstují, abyste si udělali představu o nárocích na světlo a teplotu:  Teplomilné palmy:   Kubánská nebo Florida Royal. Snáší teplotu do -5°C, potřebuje plné sluneční světlo až mírný stín.  Sago. Snáší teplotu do -6°C a potřebuje plné sluneční světlo.  Canary Island Sate. Snáší teplotu do -7°C.  Queen. Snáší teplotu do -7°C; plné sluneční světlo.   Chladnomilné palmy:   Mexican Fan. Snáší teplotu do -9° C.  Cabbage. Snáší teplotu do -11° C; plné sluneční světlo.  Pindo. Snáší teplotu do -12° C.  Chinese Windmill. Snáší teplotu do -13° C; plné sluneční světlo. Jak velkou palmu si pořídíte, závisí právě na těchto třech věcech:  Rozpočet: malé palmy stojí méně, velké palmy stojí více. Malou palmu pořídíte za několik set korun, velké mohou jít do mnoha tisíc. Estetika: Chcete sledovat, jak vaše palma roste, nebo byste ji raději měli už rovnou velkou? Dospělé, vzrostlé palmy jsou o hodně dražší. Prostor: Začínat s dospělou palmou se vám prodraží, protože někdy je nutné ji přivézt autem a zasadit jeřábem. Pokud palmu plánujete zasadit na místě, kde bude v budoucnosti se vzrostlým stromem problém, zvažte pořízení menší varianty. Velké stromy jsou těžké a při sázení tak budete možná potřebovat speciální vybavení, abyste ho mohli zasadit. Budete proto nejspíše chtít, aby místo bylo dobře dostupné. Sázení na mírném svahu v předzahrádce bude o hodně snazší, než sázení na svahu za domem. Ověřte si jejich polohu na mapě nebo plánu, případně se zeptejte na místních úřadech. Zjistěte si rovněž, zda výsadbu stromů ve vašem městě neupravuje nějaká zvláštní vyhláška. Pokud byste prokopli vodovodní, plynové, elektrické nebo telefonní vedení, můžete si způsobit zbytečné nepříjemnosti.

english_section_name: Selecting Species, Size, and Location