summary: Zeptejte se svých přátel. Zeptejte se jejích kamarádek. Zeptejte se přímo dívky.

document: Nejdříve ze všeho se zeptejte svých kamarádů, zda si myslí, že se dívce líbíte. Vaši přátelé budou mít objektivnější pohled na věc a dokážou zhodnotit, zda se dívce skutečně líbíte, nebo se k vám chová jen mile. Požádejte je, aby k vám byli upřímní – pokud mají pocit, že se dívce nelíbíte, měli by vám to dát najevo.   Vaši kamarádi možná budou i vědět, zda se dívce místo vás líbí někdo jiný. Tyto informace se vám budou hodit – jistě nechcete pozvat na rande dívku, které se nelíbíte. Neptejte se ovšem příliš upovídaných lidí, nebo lidí, kteří se s dívkou přátelí. Tito lidé by jí jistě velmi rychle řekli, že jste se na to ptali. Když se zeptáte kamarádek dané dívky, je to v podstatě to samé, jako kdybyste se zeptali přímo jí. Pokud ale některé z jejích kamarádek skutečně důvěřujete a nebojíte se, že by jí to šla ihned říct, zeptejte se jí. Kamarádky dívky budou jistě vědět, zda se jí líbíte nebo ne.  Nedělejte z toho žádnou vědu a nikomu neříkejte, co k dívce cítíte. Pokud se vím dívka skutečně líbí a chcete vědět, zda i ona cítí něco k vám, nebojte se jí zeptat. Udělejte to v soukromí na nějakém klidném místě. Pokud se vám dívka líbí, klidně jí to nejprve řekněte a zeptejte se jí, zda se i vy líbíte jí. Mluvte s ní klidně, dívejte se do očí a věnujte jí pozornost, aby viděla, že vám na ní záleží.   Pokud dívka řekne, že se jí líbíte, můžete ji pozvat na rande a uvidíte, jak se váš vztah vyvine. Pokud řekne, že se jí nelíbíte, musíte se zachovat správně. Nebuďte uražení – chovejte se mile a dejte jí najevo, že vám to nevadí.

english_section_name: Find Out if She Likes You

summary: Snažte se ji přistihnout, jak se na vás dívá. Všímejte si toho, zda se dívka ve vaší přítomnosti červená. Všímejte si toho, zda se dívka ve vaší přítomnosti často směje. Všímejte si toho, jak se chovají její kamarádky, když kolem nich projdete. Všímejte si toho, zda s vámi dívka chce trávit hodně času. Všímejte si toho, zda o sebe dívka najednou více pečuje. Všímejte si její řeči těla. Všímejte si toho, jak se dívka chová v přítomnosti ostatních mužů.

document: Když dívku uvidíte, jak se na vás dívá přes celou místnost, pravděpodobně to znamená, že se jí líbíte. Pokud hned uhne pohledem a podívá se jinam, nebo se začervená, máte téměř jistotu, že se jí líbíte.  Snažte se to dělat nenápadně, aby si dívka nemyslela, že zíráte vy na ni. Červenání je další známkou toho, že se dívce líbíte. Pokud se dívka začervená vždy, když kolem ní projdete, nebo na ni promluvíte, pravděpodobně se jí líbíte a stydí se. Když uvidíte, že se dívka červená, neškádlete ji a neupozorňujte ji na to, jinak byste ji mohli vyplašit.  Nejprve se ovšem ujistěte, že se dívka nečervená v přítomnosti všech mužů – možná je jen stydlivá. Pokud se dívka často hihňá s kamarádkami, může to znamenat, že se jí líbíte. Pokud se dívka ve vaší přítomnosti neustále směje, i když neříkáte nic vtipného, pravděpodobně se jí líbíte. Možná se směje proto, že se jí líbíte, nebo si skutečně myslí, že jste vtipní, protože je do vás zamilovaná.  Až budete s dívkou příště mluvit, všímejte si toho, jak často se směje. Zkuste říct nějaký vtip a pozorujte, zda se dívka směje zbytečně moc – to většinou znamená, že k vám něco cítí. Chování kamarádek dívky vám toho o jejích citech může spoustu prozradit. Až kolem vás dívka příště půjde se svými kamarádkami, všímejte si toho, zda se smějí, šťouchají do ní loktem, nebo pokyvují vaším směrem. Podle toho snadno poznáte, zda se dívce líbíte.  Pokud vás kamarádky dívky vždy zdraví s úsměvem a chovají se k vám mile, možná se vám snaží naznačit, že se jejich kamarádce líbíte. Pokud se dívce líbíte, pravděpodobně se bude snažit s vámi trávit co nejvíce času a bude si hledat výmluvy, aby mohla být s vámi. Možná bude chtít pomoci s domácím úkolem, nebo vás třeba pozve do kina nebo na koncert. Pravděpodobně se bude snažit to udělat tak, abyste si nemysleli, že se jí líbíte.  Pokud jste oba členy jedné party, je možné, že s vámi dívka bude chtít trávit mnohem více času, než dřív. Podle toho poznáte, že se jí líbíte. Pokud se dívka obléká vždy hezky a nosí make-up, protože ví, že se potkáte, pravděpodobně se na vás snaží udělat dojem. Když si dívka dává záležet na svém vzhledu i přesto, že spolu jdete například jen do parku, pravděpodobně se jí líbíte a chce se vám také líbit.   Pokud dívku potkáte náhodně a uvidíte, že nevypadá tak dobře, jako když spolu někam jdete, pravděpodobně to znamená, že se jí líbíte a snaží se ve vaší přítomnosti vždy vypadat dobře. Pokud dívku potkáte například v obchodě a ona vtipkuje o tom, že jí to nesluší, pravděpodobně se stydí za to, že nevypadá lépe. Řeč těla vám toho o pocitech dívky prozradí hodně. Pokud se vám dívá do očí, naklání se k vám a při rozhovoru se na vás otočí čelem, pravděpodobně se jí líbíte. Všímejte si i následujících věcí:   Pokud si dívka hraje s vlasy, znamená to, že je nervózní, protože se jí líbíte. Pokud dívka přenáší váhu z nohy na nohu, také to znamená, že je nervózní. Pokud se vám dívka dívá do očí, ale potom hned uhne pohledem a podívá se do země, znamená to, že se jí líbíte. Tento krok je velmi důležitý. Možná máte pocit, že se dívce líbíte, ale dokud neuvidíte, jak se chová k ostatním mužům, nebudete mít jistotu. Některým dívkám se líbí více mužů najednou, nebo jednoduše rády tráví čas s osobami opačného pohlaví a flirtování je pro ně přirozené. Dejte si pozor, abyste si některé signály nevyložili špatně.   Všímejte si toho, jak se dívka chová v přítomnosti ostatních mužů. Pokud se k nim chová stejně jako k vám, pravděpodobně se jen snaží být přátelská. Pokud se k vám ovšem dívka chová jinak – věnuje vám více pozornost, nebo vás naopak ignoruje, pravděpodobně to znamená, že se jí líbíte.

english_section_name: Notice What She Does

summary: Všímejte si toho, zda vás dívka škádlí. Všímejte si toho, zda vám dívka lichotí. Všímejte si toho, zda si dívka hledá výmluvy, aby s vámi mohla mluvit. Všímejte si toho, zda se vás ptá, jestli se vám někdo líbí. Všímejte si toho, co říká o ostatních dívkách, se kterými trávíte čas. Všímejte si toho, zda naznačuje, že chce s někým chodit. Všímejte si toho, co dívka říká o ostatních mužích. Všímejte si toho, zda vám dívka často píše nebo volá.

document: Pokud vás dívka popichuje, znamená to, že se jí líbíte. Škádlení je druhem flirtování, kterým vám dívka hravě dává najevo, že se jí líbíte. Pokud vás dívka škádlí, dělá si legraci z vašeho oblečení nebo účesu, nemusíte se urážet – je to její způsob, jak vám dát najevo, že se jí líbíte.  Všímejte si toho, zda tímto způsobem škádlí i ostatní muže. Pokud se zaměřuje pouze na vás, pravděpodobně se jí líbíte. Pokud vám dívka stále lichotí, pravděpodobně se jí líbíte. Pokud vám například chválí nové boty, nebo prezentaci, kterou jste měli v práci, je téměř jisté, že se jí líbíte. Pokud se jí líbíte, líbí se jí na vás úplně vše a bude vám to chtít dávat najevo.   Ujistěte se, že nejde pouze o velmi milou dívku, která lichotí všem. Je možné, že se jí nelíbíte, ale pouze se snaží být milá. Pokud vám dívka pochválí nové tričko nebo účes, znamená to, že si vás všímá a dokáže zaznamenat i malou změnu. To je většinou jasným znakem toho, že se jí líbíte. Pokud se dívce líbíte, bude se s vámi snažit komunikovat co nejvíce (pokud ovšem není extrémně stydlivá). Pokud nemáte mnoho společných přátel, nebo spolu netrávíte hodně času, pravděpodobně se bude snažit se s vámi dávat často do řeči a bude se ptát i na věci, na které by se mohla zeptat kohokoli jiného. Možná vám bude dokonce volat a bude se snažit zapříst hlubší rozhovor.  Pokud se dívce líbíte, bude se snažit s vámi mluvit o věcech, které máte rádi. Může se vás například zeptat na nějaké sportovní utkání, které jste sledovali, nebo na poslední díl vašeho oblíbeného seriálu. Pravděpodobně s vámi bude sdílet i své zájmy, ale většinou jen proto, aby s vámi mohla mluvit. Když se vás dívka zeptá, jestli se vám líbí nějaká dívka, nebo jestli máte tento týden nějaké rande, pravděpodobně si myslí, že se chová nenápadně, ale vy jistě hned poznáte, co se děje. Pokud se vás ptá, kdo se vám líbí, v podstatě se vás ptá, jestli se vám líbí ona.   Existuje jen jedna další možnost – ptá se vás proto, že se líbíte nějaké její kamarádce. Když jí řeknete, že se vám nikdo nelíbí a ona se zeptá, jak je možné, že se vám vůbec nikdo nelíbí, znamená to, že chce, abyste jí řekli, že se vám líbí ona. Už jen fakt, že ji zajímá váš milostný život znamená, že se jí líbíte. Snaží se dívka nenápadně shodit všechny dívky, se kterými trávíte čas? Baví se s vámi o dívkách, se kterými jste chodili, a naznačuje vám, že pro vás nebyly dost dobré? Pokud ano, snaží se vám tím sdělit, že ona je pro vás ta pravá. Pokud shazuje všechny dívky, se kterými trávíte čas, znamená to, že na ně žárlí.  Pokud dívka žárlí, ještě než spolu začnete chodit, je to v pořádku. Dejte si jen pozor na to, aby nežárlila, až spolu budete ve vztahu. Pokud dívka často mluví o tom, že by si přála kluka, nebo že ji nebaví být single, prakticky se vám tím snaží sdělit, že s vámi chce chodit. Pokud stále naznačuje, že chce s někým chodit, ten někdo jste vy.  Existuje pouze jedna další možnost – chce s vámi chodit některá z jejích kamarádek. Pokud o svých kamarádkách ovšem nikdy nemluví, znamená to, že se jí líbíte. Pokud o ostatních mužích dívka mluví jen hanlivě a tvrdí, že nejsou tak dobří, jako vy, snaží se vám tím sdělit, že se jí líbíte. Je možné, že vám dokonce bude říkat, že vám ostatní muži nesahají ani po kotníky.  Pokud dívka říká, že chce chodit s klukem, který má smysl pro humor a zároveň se směje vašim vtipům a říká, že jste vtipný, znamená to, že s vámi chce chodit. Pokud vás dívka stále srovnává s ostatními muži, znamená to, že se jí líbíte mnohem více, než kdokoli jiný. Pokud vám dívka často píše a volá, pravděpodobně se jí líbíte. Pokud vám posílá spoustu smajlíků, nebo vám píše, jen aby vás pozdravila, pravděpodobně se jí líbíte a hledá si důvody, proč s vámi mluvit.  Pokud vám posílá pouze smajlíky, znamená to, že s vámi flirtuje.

english_section_name: Notice What She Says


summary: Zapomeňte na špatné prodeje. Soustřeďte se na své vlastní prodeje. Mějte stále co dělat. Nikoho neobviňujte.

document: Když budete příliš často přemýšlet o prodejích, které se vám nepodařilo uskutečnit, bude to pro vás frustrující. Naučte se zapomínat na neúspěchy a myslet na budoucnost. Využívejte všech příležitostí, které vám pomohou dosáhnout větších úspěchů. Každý neuskutečněný obchod berte jako lekci a poučte se z něho. V některých obchodech manažeři podporují konkurenci mezi prodejci a zveřejňují počet prodejů na každého zaměstnance.  Je to sice dobrý způsob, jak podpořit prodeje, ale když se budete srovnávat s ostatními prodejci, může to pro vás být nepříjemné. Pokud se vám podaří uskutečnit hodně prodejů, mějte z toho radost, ale nemělo by to být vaším jediným cílem. Práce by pro vás měla být pouze prací. Volný čas věnujte svým koníčkům a nemyslete stále jen na to, kolik se vám toho podařilo prodat. Čím více prodejů budete zkoušet uskutečnit, tím snazší to pro vás bude. Bude pro vás potom jednodušší vypořádat se s neúspěchy překážkami. Když budete zákazníky přesvědčovat, aby u vás nakupovali, práce vám bude rychleji utíkat. Ať se stane cokoli, snažte se nikoho neobviňovat. Zákazník má právo se rozhodnout, zda si chce danou věc koupit. Když u vás nakonec nenakoupí, neberte to jako selhání. Berte sami sebe jako poradce při obchodní transakci. Poskytnete zákazníkovi své rady, ale když se nakonec rozhodne danou věc nekoupit, zapomeňte na to.

english_section_name: Staying Optimistic

summary: Připravte se na to, že s vámi klienti nebudou souhlasit. Buďte logičtí. Řekněte si o prodej. Prodávejte lidem více věcí.

document: Věnujte pozornost reakcím zákazníkům. Obličejové výrazy a řeč těla vám toho prozradí spoustu o tom, co si zákazník myslí. Až jim ponesete produkt, který jim chcete prodat, nezapomínejte na to, že je vaším úkolem uskutečnit. Když odhadnete, co bude zákazníkovi vadit nejvíce, budete si moci připravit taktní, ale zároveň přesvědčivé odpovědi.  Pokud nějaký produkt zákazníka vůbec nezajímá, nenuťte mu ho. Můžete vyjmenovat jeho výhody, ale zároveň byste měli souhlasit se zákazníkem: „Máte pravdu, je dražší, než ty ostatní. Šití této boty trvá déle, ale díky tomu je kvalitnější.“ Pokud pracujete za provizi, bude pro vás pravděpodobně lákavé za každou cenu prodávat ty nejdražší věci. Když se ale budete snažit prodat domácí kino někomu, kdo žije v garsonce, neprokážete tím, že jste dobrým prodejcem. Musíte myslet také na to, co zákazník potřebuje. Pokud se zákazník nemůže rozhodnout, můžete ho trochu postrčit. Ujistěte se, že jste mu nabídli to nejlepší a zeptejte se ho: „Mohu vám to odložit u pokladny, abyste mohli pokračovat v nákupu?“ Až budete mít potvrzený obchod, snažte se prodat danému člověku ještě více věcí. Pokud jste někomu prodali tiskárnu nabídněte mu výhodné náplně, nebo papíry. Zaobalte to tak, aby zákazník viděl, že díky tomu ušetří čas o peníze: „Nakonec to budete stejně potřebovat, takže je určitě lepší si to koupit hned, abyste to později nemuseli shánět jinde.“

english_section_name: Being Assertive

summary: Zákazník by pro vás měl být na prvním místě. Zkuste se do zákazníka vcítit. Staňte se expertem ve svém oboru. Pokud chcete být skutečně dobrým prodejcem, musíte udělat ještě něco navíc. Snažte se vypadat dobře.

document: Když vám lidé nebudou důvěřovat, nepodaří se vám jim něco prodat. Přesvědčit člověka, že potřebuje to, co nabízíte, vyžaduje upřímnou touhu uskutečnit obchod, asertivitu a upřímnost. Když vám zákazník nebude důvěřovat, nebude chtít uskutečnit žádný obchod. Zjistěte, co zákazník skutečně chce a proč to chce. Lidé kupují věci proto, že je k něčemu potřebují. Zjistěte, po čem váš zákazník touží a stanete se dobrým prodejcem.   Umožněte zákazníkovi, aby vedl rozhovor a ptejte se ho na různé otázky, které vám pomohou zjistit, po čem touží. Pokud zákazník řekne, že shání oblek, zeptejte se ho, na jakou příležitost. Prodávat něco člověku, který se chystá na pohřeb je úplně jiné, než prodávat něco člověku, který byl nedávno povýšen. Pokud zákazník vyjádří zájem o nějakou věc, zeptejte se ho na to. Umožněte mu vybrat si produkt, který se mu líbí a zároveň zjistěte něco o jeho vkusu a motivaci. Naučte se vše, co je možné se o vašem produktu naučit a orientujte se i v konkurenci, abyste zákazníkovi mohli jasně vysvětlit, proč je pro něho váš produkt ten pravý.  Pokud prodáváte basketbalové boty, zjistěte si, kteří hráči nosí jaké značky, které boty lidé sbírají a také něco o historii vašich bot. Také se naučte všechny technické parametry. Napište si jména a kontaktní informace svých zákazníků a po uskutečnění prodeje jim napište nebo zavolejte a zeptejte se jich, zda jsou s nákupem spokojeni. Zajistíte tím, že se k vám lidé budou rádi vracet a že vás doporučí všem svým přátelům. Neexistuje žádný konkrétní styl, který byste jako prodejce měli mít – prodejce aut se pravděpodobně bude oblékat jinak, než prodejce kytar. Musíte ale zjistit, jaké oblečení se nejvíce hodí a snažit se vypadat dobře. Pečujte o sebe, noste čisté oblečení a chovejte se přátelsky.

english_section_name: Being Trustworthy


summary: Ukládejte často. Pojmenujte své uložené soubory vhodnými jmény. Zkontrolujte formát, v kterém soubor ukládáte. Uspořádejte své složky. Naučte se zkratky na klávesnici. Zálohujte si své soubory.

document: Programy čas od často spadnou a většinou to bývá v ten nejméně vhodný moment. Pravidelným ukládáním svých souborů se ochráníte před ztrátou několikahodinové práce. Pokud děláte časté změny ve vašem souboru, ale nechcete přijít o originální soubor, tak jej uložte pomocí tlačítka "Uložit jako" – vytvoří se vám jeho kopie.  Spousta programů má funkci automatického ukládání, takže se vám soubor po nějaké době automaticky uloží. Může vám to pomoci, ale stejně byste se měli sami snažit si soubory ukládat častěji. Když ukládáte nový soubor, tak budete požádáni o vytvoření jména souboru. Pojmenujte soubor jménem, podle kterého jej lehce poznáte a najdete. Jméno by mělo obsahovat důležité informace, jako jsou datum a autor souboru. Pomůže vám to jej lehce najít, když jej budete náhle potřebovat. Když ukládáte nový soubor nebo ukládáte soubor pomocí příkazu "Uložit jako", spousta programů vás nechá vybrat formát souboru. Stačí kliknout na rozevírací nabídku pod polem se jménem souboru. Kontrola formátu souboru je důležitá hlavně, když přenášíte soubory a nevíte jakou verzi programu příjímací osoba má. Většina operačních systémů vytvoří složku Dokumenty, do které se vám budou automaticky ukládat uložené soubory. Je sice dobré, když zhruba víte, kde se vaše soubory nachází, pro orientaci v moři souborů je však lepší si udělat čas a vytvořit specifické složky.   Používejte složky určené pro konkrétní typ souboru, projekt, datum atd. V podstatě můžete použít jakékoliv kritérium. Nejmodernější verze Windows používají Knihovny, které umožnují ponechávat podobné soubory v jedné oblasti. Tyto knihovny však nejsou umístění, ale kolekce souborů z nejrůznějších umístění. Může ušetřit spoustu času, pokud se naučíte klávesnicové zkratky pro ukládání souborů, hlavně když zjistíte, že musíte hodně ukládat. Ve většině programech uložíte soubory stisknutím Ctrl+S (⌘ Cmd+S na Macu). Spousta programů má i zkratky pro příkaz "Uložit jako". Tyto zkratky se však u každého programu liší. Například, F12 otevře dialogové okno funkce "Uložit jako" ve Wordu, zatímco ⇧ Shift+Ctrl+S jej otevře ve Photoshopu. V případě selhání počítače zabráníte ztrátě dat častým zálohováním svých souborů. Zálohováním je myšleno kopírování uložených soborů z vašich Dokumentů na externí disk nebo uložení souborů na nějaké cloudové úložiště.

english_section_name: Learning Good Saving Practices

summary: Ukládání souborů v Microsoft Word. Ukládání souborů jako PSD ve Photoshopu. Ukládání obrázků z internetu. Uložte soubor v Google Doc.

document: Word je jeden z nejpopulárnějších programů pro zpracování textu a tudíž je důležité vědět, jak se v něm ukládají soubory. Jedna ze základních dovedností práce na počítači je znalost toho, jak změnit formát uloženého souboru. Je dobré si tedy zjisti, jak uložit obrázek ve Photoshopu jako PSD soubor. Je to velmi podobné jiným programům. Internet je plný nejrůznějších souborů a pravděpodobně narazíte na obrázek, který si budete chtít uložit. Všechny internetové prohlížeče umožnují jednoduché stahování obrázků a podobné kroky fungují na většině webových stránkách. Jelikož jsou cloudové služby stále populárnější, je pravděpodobné, že budete muset někdy použít Google Drive. I když jsou tyto soubory uloženy v cloudu, můžete si je stáhnout a uložit si je na svém počítači, takže si je budete moct otevřít i bez přístupu na internet.

english_section_name: Saving Files in Specific Programs


summary: Pokud vám na koberci skutečně záleží, měli byste ho odnést do čistírny. Vytřepejte koberec venku. Vysajte koberec vysavačem. Zajistěte, aby se koberec při čištění nehýbal. Vezměte si měkký kartáč a jemně koberec vyčistěte mýdlem a vodou. Perte koberec v octu, aby nezežloutl. Znovu koberec vysajte. Můžete koberec postříkat trochou ředěné aviváže. Sušte koberec lícem dolů. Nedávejte koberec k žádnému jinému koberci, dokud nebude dokonale suchý.

document: Viskóza je jemné vlákno, které snadno pouští barvy. Viskózové koberce se tedy snadno poškodí pouhým čištěním. Pokud pro vás má koberec sentimentální hodnotu, měli byste si ho nechat vyčistit profesionálně, abyste měli jistotu, že se vám nepoškodí. Při čištění viskózových koberců jde zejména o to, abyste je očistili a zároveň je udrželi v suchu. Než tedy začnete používat prací prostředky, je dobré pokusit se koberec vyčistit za sucha a až v případě, že se to nepodaří, přistoupit k mokrému čištění. Vezměte koberec ven a vytřepejte z něj veškerou špínu a prach. Můžete ho také vyklepat na klepači. Vezměte si vysavač a odstraňte veškerou usazenou špínu. Několikrát koberec vysavačem přejeďte v protisměru zasazení chlupů a zaměřte se na obzvláště špinavá místa.  Pokud to bude možné, vezměte si hlavici, která nemá mechanický kartáč. Viskóza je velmi křehké vlákno a mechanickými kartáči byste ho mohli poškodit. Pokud je koberec i po vysátí stále špinavý, budete ho muset opatrně vyprat. Položte si ho na prkno, nebo ho přilepte ke stolu, který si můžete ušpinit. Praní viskózových koberců vyžaduje drhnutí, takže musíte zajistit, aby se vám koberec nepohyboval po podlaze a aby z něj nepouštěla barva ani na podlahu, ani na okolní koberce. Nachystejte si vlažnou vodu a přidejte do ní několik kapek mýdla, abyste vytvořili čistící roztok. Vezměte si jemný kartáč (například na mytí oken) a vykartáčujte roztokem ušpiněné části koberce. Nepoužívejte žádné hrubé kartáče, ani mechanické kartáče, které by mohly viskózu poškodit. S roztokem to také nepřehánějte – čím méně vlhkosti, tím méně barvy vám koberec pustí.  Je dobré otestovat si roztok na malé části koberce a zjistit, zda vám ho nepoškodí. Budete díky tomu vědět, zda roztok způsobí pouštění barvy, nebo vám koberec nepoškodí jiným způsobem. Celulózová vlákna (včetně viskózy) po namočení často zežloutnou. Pokud se tomu chcete vyhnout, jemně namočte koberec do směsi octa a vody. Kyselina octová pomůže předejít žloutnutí. Až koberec uschne, nebude zažloutlý, nebo bude pouze velmi mírně zažloutlý. Pokud chcete z koberce odstranit co nejvíce vlhkosti, vysajte ho po mokrém čištění znovu a zaměřte se zejména na velmi vlhká místa.  Jak jsme již uvedli, neměli byste koberec vysávat pomocí mechanických hlavic, abyste ho nepoškodili. Viskózová vlákna mohou po uschnutí ztuhnout a na koberci se mohou vytvořit hrubá, nerovnoměrná místa. Pokud se tomu chcete vyhnout, měli byste koberec jemně postříkat aviváží naředěnou vodou v rozprašovači. Díky tomu vlákna neztuhnou a nevytvoří na koberci nevzhledné mapy.  Možná budete muset některá vlákna po uschnutí koberce rozplést. Udělejte to ručně a velmi opatrně. Když necháte koberec uschnout lícem dolů, vyhnete se zežloutnutí koberce, které se často objevuje po uschnutí viskózových vláken. Položte koberec na čistý suchý povrch, nebo ho horizontálně pověste a nechejte ho uschnout. Když ho pověsíte vertikálně, jeho spodní strana bude žlutější, než horní strana. Jak jsme již  zmínili, viskóza snadno pouští barvu, takže pokud chcete mít jistotu, že se vám od koberce neušpiní jiné látky (zejména drahé koberce), musíte počkat, až bude úplně suchý. Skvrny od barvy se z koberců špatně odstraňují a když koberec pustí barvu, už s tím nic neuděláte.

english_section_name: Washing Viscose (Rayon) Rugs

summary: Vždy si přečtěte lísteček s pokyny k praní. Perte viskózu v ruce ve studené vodě. V pračce viskózu perte se stejným oblečením. Můžete viskózu prát také v síťovaných sáčcích, které ji ochrání. Nechejte oblečení uschnout na vzduchu. Nepoužívejte elektrickou sušičku. Viskózu byste měli žehlit naruby.

document: Obecně platí, že rayonové oblečení je jemné, ale je možné ho prát i v pračce. Některé kusy viskózových oděvů ovšem není možné prát v pračce. Pokud se chcete vyhnout tomu, že by se vám oblečení potrhalo, vybledlo, nebo se jiným způsobem zničilo, musíte se řídit pokyny uvedenými na jeho lístečku.  Tato sekce sice zahrnuje jak instrukce pro praní v pračce, tak instrukce pro ruční praní viskózy, ale měli byste je brát pouze jako obecná doporučení a ne univerzálně platná pravidla. Jinými slovy byste měli brát každý kus oblečení individuálně. Pokud zjistíte, že je možné viskózové oblečení prát, měli byste ho prát raději v ruce, než v pračce. Rayonové oblečení je za mokra velmi křehké a když ho budete prát opatrně v ruce, riziko poškození bude mnohem nižší, než kdybyste ho prali v pračce. Ponořte viskózové oblečení do studené vody a přidejte trochu pracího prostředku. Jemně do látky vetřete bublinky, ale dejte si pozor, abyste s oblečením nezacházeli příliš hrubě.  Nikdy oblečení neždímejte, nemačkejte, ani s ním nezacházejte jinak hrubě, abyste z něj dostali přebytečnou vodu. Mohli byste tím potrhat jemná vlákna. Raději ho jemně vytřepejte, aby se z něj dostala voda. Pokud jste si jistí tím, že se vám oblečení v pračce nepoškodí, perte ho pouze s oblečením ze stejných látek. Pevnější látky, jako je například džínovina, by se mohly za viskózu zatrhnout a při praní ji vytáhnout, nebo potrhat.  Perte viskózové oblečení v pračce pouze ve studené vodě. Dalším způsobem, jak chránit viskózové oblečení, je prát ho v pračce ve speciálním pytlíku na praní jemného prádla. Budete mít jistotu, že se vaše oblečení nezaplete do jiného oblečení a nepotrhá se vám. Po vyprání každý kus viskózového oblečení opatrně vytřepejte a vyhlaďte ho rukama. Potom ho pověste na nekovový věšák a nechejte ho uschnout (kovové věšáky mohou na oblečení zanechat skvrny od rzi).  Můžete použít také běžný věšák na prádlo, nebo oblečení rozložit na čistý rovný povrch. Kromě toho, že se viskóza snadno poškodí v pračce (hrubé praní atd.) se může také poškodit v sušičce, ve které většinou dojde ke sražení a drastickému poškození daného kusu oblečení.  Pokud se můžete elektrické sušičce vyhnout, nepoužívejte ji. Pokud ji musíte používat, nastavte ji na nejnižší výkon a sušte viskózu pouze s jinými viskózovými kusy oblečení. Nikdy nedávejte horkou žehličku na lícovou stranu viskózového oblečení – mohli byste ho spálit a roztavit vlákna, která by se začala lesknout.  Vždy viskózu žehlete z rubu. Pokud chcete své oblečení ochránit ještě více, měli byste ho žehlit dokud je ještě vlhké.  Pokud musíte žehlit viskózové oblečení z lícové strany, dejte si mezi žehličku a dané oblečení kus látky, abyste ho ochránili.

english_section_name: Washing Viscose (Rayon) Clothing


summary: Rozhodněte se, jaké materiály a lepidlo chcete použít. Otřete přebytečné lepidlo a nechte schnout.

document: Můžete například ozdobit skleněnou nádobu výstřižky z látky nebo papíru, nebo můžete nalepením keramických nebo skleněných kousků na vázu vyrobit 3D mozaiku. Pro každou kombinaci materiálů existují speciální lepidla.  Zajděte do vašeho železářství nebo prodejny s uměleckými potřebami a přečtěte si etikety různých lepidel, abyste věděli, které je vhodné pro vámi vybrané materiály. Lepidlo, které je po zaschnutí průhledné, je vhodnější pro většinu výtvarných projektů. Nechte lepidlo usadit po 24 hodin, než budete s předmětem hrubě zacházet, poté si užijte svou novou dekoraci!

english_section_name: Decorate Glass


summary: Proveďte rychlou kontrolu klimatických podmínek. Několik málo doutníku si uložte do otevřeného plastového sáčku, dokud je nebudete chtít vykouřit. Při převozu nechte doutníky v celofánu nebo trubičce. Nedávejte doutníky do ledničky. V obchodě s doutníky si vyptejte krabičku.

document: Dobrý doutník je jako živý organismus: potřebuje příjemně vytápěný prostor, jinak velmi rychle vyschne. Pokud se dostanete k dobrému doutníku a nebudete jej chtít vykouřit hned v ten den, můžete jej udržet svěží pomocí několika jednoduchých kroků.  Doutník byste měli uchovávat při teplotě okolo 21°C a zhruba 70% vlhkosti. V určitých klimatických pásmech (například v Miami) můžete nechat doutník v obalu a krátkodobě jej skladovat bez větších obav o uchování jeho čerstvosti. Pokud jste však například v Arizoně či na Aljašce, budete při delším než 24hodinovém skladování doutníku muset řešit jeho vysychání.   Tabák kvalitních doutníků byl vypěstován v tropickém klimatu s vlhkostí mezi 65 a 72 %. Doutníky jsou vyráběny smotáním celých listů tabáku a jejich tvar závisí na tom, že zůstanou mírně olejovité a vlhké. Pokud doutníky nebudete skladovat při správné teplotě a vlhkosti, mohou vyschnout, popraskat či zplesnivět. Pokud u vás začíná sílit vášeň pro doutníky a chcete jich uchovávat po delší dobu více, budete si muset pořídit k jejich skladování humidor. Přeskočte na další metodu článku. Pokud máte jeden či dva doutníky, které nemůžete ihned vykouřit, nejlépe uděláte, když je uložíte do otevřeného uzavíratelného plastového sáčku. K otvoru v sáčku položte mírně vlhký ručník a vše dejte na temné místo s teplotou okolo 21 °C.   Mnoho prodejců doutníků běžně nabízí i humidorové sáčky, ve kterých vydrží doutníky svěží i několik týdnů. Dobrý prodejce tabáků se vás také obvykle zeptá, jak dlouho chcete doutník skladovat, a pak vám jej třeba i zabalí do jednoho z takových sáčků. Nebojte se proto zeptat – můžete se toho hodně naučit. Ručník by měl být čistý a jen opravdu mírně navlhčený, ideálně pak destilovanou vodou. Po pár hodinách zkontrolujte, že se v sáčku nesráží žádná vlhkost. Pokud ano, sáček více otevřete a ručník dejte dál. Doutníky mohou plesnivět. Další variantou je uložení doutníků do plastové trubičky zakryté velmi mírně navlhčeným (takřka suchým) ručníkem. Trubičku pak dejte na místo se správnou teplotou. Ať už budete své doutníky skladovat jakkoliv, teplota a vlhkost hrají zásadní roli. Pokud jste doutník pořídili v celofánovém obalu, cedrovém obalu nebo jiné tubě, můžete jej v ní nechat, dokud jej nevykouříte. Celofán propustí k doutníku vzduch, zatímco jiné tuby a obaly jej ochrání při převozu.  Doutníkoví nadšenci se rozcházejí v tom, zda doutníky při delším skladování nechávat v obalech, nebo je rozbalovat. Při krátkodobém skladování se není čeho bát. Všichni kuřáci doutníků však potvrzují, že doutník musíte buďto do dvou dnů vykouřit, nebo jej dát do humidoru. Jedním z rozšířených mýtů je to, že zchlazením či zmrazením dosáhnete uchování čerstvosti doutníků. Nic však nemůže být pravdě více vzdáleno… pokud tedy netoužíte po doutníku s příchutí ledničky. I když je doutník přehřátý a v pokoji je příliš (nebo naopak málo) vlhkosti, nikdy jej nedávejte do ledničky.   Doutníky se neskladují ve zcela uzavřených prostorách, protože potřebují dýchat. Pokud nechcete doutník zničit, nikdy jej nedávejte doutník do uzavíratelné plastové krabičky, ani do ledničky. Doutníky skladované s mokrým ručníkem uvnitř plastového boxu za krátkou chvíli nasáknou příliš mnoho vody a mohou dokonce zplesnivět. Pokud nemáte naprosto žádné místo s parametry 21 °C/70 % vlhkosti, v teplém letním počasí dejte doutníky na chladnější místo v domě, zatímco v zimě je držte v kuchyni (respektive v nejteplejší místnosti). Do vzduchu pravidelně rozprašujte trochu vody, abyste zajistili aspoň provizorní zvlhčení. Není to ideální způsob, ale ušetříte tak svým doutníkům trochu trápení. Další možností pak je doutník okamžitě vykouřit. Když kupujete doutník s tím, že jej nemáte kam dát a nechcete jej okamžitě vykouřit, zeptejte se v obchodě, co s ním. A optejte se také, jestli nemají (na prodej či dokonce zdarma) nějakou přebytečnou starou krabičku od doutníků, ideálně cedrovou. Někde vám ji prostě dají. V krabici na doutníky a v chladné místnosti vám doutníky chvíli vydrží.

english_section_name: Quick-Storing a Cigar

summary: Humidor uchovávejte za správné teploty. Podobné doutníky uchovávejte pohromadě. Zvažte, zda nenechat kvalitní doutníky zrát "holé. Doutníky, které chcete uchovávat déle než měsíc, v humidoru protáčejte. Humidor udržujte dle klimatu.

document: Humidory umí kontrolovat pouze vlhkost, sledovat teplotu je vaším úkolem. Humidor by měl být uložen v klimatizované místnosti, kde je za každých okolností teplota mezi 20 a 21 °C. Společným zájmem a zároveň tím, co mate všechny milovník doutníků s rozsáhlými kolekcemi, je to, kde různé doutníky skladovat. Pokud máte 15 doutníků maduro a řadu dalších různých typů rozličné síly a chutě, mohou všechny zrát pohromadě? Ano i ne. Přírodní doutníky skladujte s dalšími přírodními, ty ochucené nechte uložené s ochucenými.   Vůně a chutě se mohou mezi doutníky přenášet, platí to však jen pro určité druhy. Dobrým zvykem je rozhodně skladovat odděleně (zde přichází na scénu cedrové rozdělovací destičky, pamatujete?) všechny ochucené doutníky, které máte, od všech doutníků s přírodní tabákovou chutí. Například doutníky s chutí koňaku mohou rozšířit své aroma do přírodních doutníků, se kterými sdílí jeden prostor, takže budou všechny nakonec chutnat podobně. Základem tedy je uchovávat společně doutníky s čistou přírodní chutí, nezávisle na jejich síle a chuťovém profilu. Pokud musíte různé doutníky ukládat společně do jediné krabice či humidoru, zvažte, zda je nezabalit do cedrových trubiček. Ty si můžete vytvořit i sami ze starého cedru, který získáte v prodejně doutníků. " Dalším sporným tématem ve světě sběratelů doutníků je to, zda nechávat doutníky v celofánovém obalu, nebo je z obalu vytáhnout a skladovat je "holé". Máte-li k dispozici dobře udržovaný, vysoce kvalitní humidor a chcete-li si nechat déle vyzrát kvalitní doutníky, doporučuje se vyjmout je z obalu. Do značné míry to však závisí na vašich preferencích.  Pokud plánujete doutník zakrátko (do měsíce) vykouřit, bez obav jej můžete po tuto dobu v celofánovém obalu ponechat. A klidně i déle, pokud chcete. Ponechat doutníky v obalu, ve kterém je koupíte, je naprosto běžné – zvláště pokud se jedná o cedrem vykládané obaly. Abyste měli jistotu, že měsíc v humidoru nezatuchne, je dobré zvyknout si doutníky zhruba každý měsíc přeskládat. Pokud jste vášnivým kuřákem a s doutníky neustále hýbete, protože některé vytahujete a nahrazujete novými, nejspíše na toto nemusíte příliš myslet. Pokud však sbíráte a necháváte dlouho zrát vysoce kvalitní doutníky, je třeba občas s nimi pohnout.  Obecně je dobré skladovat doutníky naležato, což podporuje cirkulaci vzduchu. Nepokládejte je na sebe a nejlépe kolem jednotlivých kusů ponechte hodně místa. Je dobrým zvykem alespoň jednou týdně kontrolovat vlhkoměr a ověřit, že je úroveň vlhkosti konstantní. V závislosti na lokálním klimatu pak jednou za pár měsíců vyměňte zvlhčovací kapalinu.   V obzvláště suchých a chladných klimatech je dobré vyměňovat zvlhčovací kapalinu nebo dolévat zvlhčovací kamínky zhruba každé 3 měsíce, a také vždy, když její hladina poklesne. V tropičtějších zeměpisných šířkách postačí provádět výměnu jednou za 9 – 12 měsíců. Je také dobré jednou za šest měsíců kalibrovat vlhkoměr. Provedete to tak, že jej z humidoru vyjmete, uložíte do sáčku se solí a ověříte, že udává správnou hodnotu. Chybně ukazující vlhkoměry mají na svědomí nejvíce uživatelských chyb při skladování doutníků.

english_section_name: Storing Cigars in a Humidor Long-Term

summary: Najděte si vhodnou krabici. Krabici zvlhčete. Krabici uložte na chladné a temné místo.

document: Humidor si můžete vyrobit z plastových bedýnek, krabiček od nábojů nebo z krabic od doutníků. I když v takovýchto boxech doutníky nevydrží tak dlouho jako v humidoru, měly by jejich čerstvost o něco prodloužit. Pokud tedy plánujete skladovat doutníky déle než týden a nechcete investovat do humidoru, je jeho výroba dobrý nápad.   Vybranou krabici pořádně vymyjte antibakteriálním mýdlem a teplou vodou. Nechte ji zcela vyschnout. Krabice by měla být dost velká na to, aby se do ní doutníky vešly naležato. Ujistěte se, že lze krabici kompletně zavřít, avšak se zachováním mírného proudění vzduchu. Díky tomu se vůně doutníků nebude ztrácet, ani mísit s jinými pachy. Pokud je krabice zcela vzduchotěsná, nezapomeňte doutníky minimálně každé dva týdny vyvětrat. Stejně jako u koupeného humidoru, i v tom svém musíte nějakým způsobem zjistit vlhkost vzduchu okolo 70 %. Vložte proto do krabice plechovku zvlhčovacích korálků nebo gelu Xicar, který nejprve namočíte destilovanou vodou a necháte vyschnout.   V nejvyšší nouzi poslouží i malá, velmi mírně navlhčená hubka na nádobí, kterou umístíte do rohu na dně krabice. Zajistíte tím, že v kontejneru po uzavření zůstane alespoň nějaká vlhkost. Víko krabice s doutníky pořádně uzavřete. V obchodě s kuřivem se zeptejte, jestli nemají nějaké cedrové dělící destičky z krabic od doutníků, které by mohli postrádat. Můžete je použít buďto na výrobu trubiček pro uložení jednotlivých doutníků, nebo na obložení stěn doma vyrobeného humidoru. Cedrové dělící destičky vám pomohou regulovat vlhkost. V místě, kde doutníky uchováváte, měřte teplotu a kontrolujte, že nepřesáhne 21 °C. Ke krabici si umístěte teploměr a doutníky vykuřte co nejdříve to bude možné.  Doutníky pravidelně kontrolujte a ujišťujte se, že nejsou vystavené přílišné vlhkosti, nezatuchají a nejsou příliš vlhké. V humidoru hledejte známky plísně či kondenzující vlhkosti. Pokud je objevíte, vytáhněte zvlhčovač a nechte humidor vyvětrat.

english_section_name: Making a Homemade Humidor

summary: Promyslete si, kolik chcete zaplatit. Zvažte, kolik doutníků budete pravděpodobně naráz skladovat. Ověřte si, že je vámi vybraný humidor obložený cedrem. Vyberte si do humidoru správný zvlhčovač. Pořiďte si vlhkoměr a zkalibrujte ho. Nechte humidor uležet, aby se v něm vytvořilo mikroklima.

document: Existuje celá řada velikostí a typů humidorů v širokém cenovém rozpětí. Na to, abyste si pořídili kvalitní humidor, ve kterém si uchováte dobré doutníky čerstvé, však nemusíte vyloupit banku. Podívejte se na nabídku a ceny na internetu, nebo v místní prodejně tabáku.   Pěkný humidor se skleněným víkem a ovládáním teploty byste měli sehnat pod 1.500 či 1.700 Kč. Velký rozdíl v ceně mohou tvořit prvky pro nastavování vlhkosti a teploty, jejichž kvalita se může trochu lišit. Nejlepším řešením je pořídit nejmenší dostačující humidor s co nejlepšími součástmi. Ačkoliv jsou nejosvědčenějším a nejspolehlivějším způsobem skladování doutníků vysoce kvalitní cedrové humidory, můžete si (pokud méně lpíte na kvalitě) zkusit vyrobit krabici na doutníky z věcí, které máte v domácnosti. Chcete-li si vyrobit vlastní humidor, přeskočte na další metodu. Pokud vykouříte doutník jednou za uherský rok, nemá pro vás smysl investovat do humidoru se sedmi šuplíky, který pojme několik set doutníků. Zkuste odhadnout, kolik doutníků budete naráz doma uchovávat, a pořiďte si nejmenší dostačující humidor.   Stolní humidory pojmou okolo 25 doutníků, zatímco do velkých skříní jich dáte až 150. Humidory s více šuplíky nabídnou lepší organizaci a umožní vám v různých částech skladovat stovky kusů různých doutníků. Jsou však samozřejmě také nejdražší, stojí několik tisíc. Cestovní humidory jsou malé, odolné, plastem vyztužené krabičky, které nabídnou prostor pro 10 až 15 doutníků. Pokud se chystáte na výlet s cílem přivést si pár doutníků, nebo jen hledáte malý a odolný humidor, cestovní provedení může za menší peníz nahradit dražší stolní varianty. Obložení z cedrového dřeva pomáhá regulovat proudění vzduchu a vlhkost, je proto důležité, abyste jej v humidoru měli. Plastové či kovové humidory, i když budou vybavené správnými vlhkostními činidly, nikdy neudrží tak stálou optimální teplotu, jako humidor cedrový. Cedrové humidory vypadají krásně, hezky voní a navíc zajišťují správnou teplotu a vlhkost. Řada humidorů obsahuje vestavěný zvlhčovač, se znalostí jednotlivých typů a schopností je odlišit se vám však bude lépe vybírat ten správný.    Zvlhčovače ve stylu houby jsou nejběžnější a nejlevnější. Obvykle lemují víku humidoru a jsou navlhčené propylenglykolem (běžně označovaným jako "PG"), který reguluje vlhkost v boxu.  Tuto kapalinu běžně seženete u prodejců tabáku, litr pak přijde na něco mezi 150 a 250 Kč. Populárními značkami kapalin do zvlhčovačů jsou Xikar a Cigar Mechanic.  Humidorové korálky, které jsou vyrobeny z akrylátu citlivého na vlhkost, nabízí extrémně dlouhou životnost a snadné použití. Lze je pravidelně doplňovat a tím udržovat v humidoru ideální vlhkost. Balíček korálků do humidoru stojí okolo 400 – 500 Kč, obvykle je však nebudete muset měnit – postačí je doplnit. Pro použití stačí korálky navlhčit destilovanou vodou, a následně je pravidelně ostřikovat vodou, aby byla zachována úroveň vlhkosti. Do humidoru je nejlépe dejte zabalené do nových dámských punčoch.  Digitální zvlhčovače jsou poměrně drahé, zato však nejefektivnější. Elektrický zvlhčovač stačí nastavit na správnou hodnotu, vložit do humidoru a dál se o něj nestarat. Vlhkoměr slouží k měření vlhkosti v humidoru a můžete si jej pořídit v analogovém i digitálním provedení. Umisťuje se buďto dovnitř humidoru, nebo zvenčí. U některých humidorů najdete vestavěné „hodinové“ vlhkoměry na předním víku, kde je dobře vidíte. Digitální vlhkoměry lze použít hned po koupi, analogové je však třeba před použitím kalibrovat, aby měřily správné hodnotu.  Pro kalibraci zavřete vlhkoměr do plastového sáčku s čajovou lžičkou soli na zhruba 6 – 12 hodin. Po vytažení ze sáčku by měl vlhkoměr ukazovat 75% vlhkost. Pokud ne, pomocí šroubováku upravte číselník vlhkoměru tak, aby ukazoval 75 %, a máte hotovo. Než humidor nacpete doutníky, musíte jej nechat asi sedm dní navlhčit a vytvořit správné mikroklima. Proces je to jednoduchý, avšak důležitý – humidor tak do formy ideální k tomu, aby poskytoval vašim doutníkům nejlepší možné zázemí.   Přípravu humidoru proveďte tak, že si přichystáte vybraný zvlhčovač. Buďto navlhčete humidorové korálky či zvlhčovací houbu, nebo nastavte digitální zvlhčovač. Umístěte jej do humidoru. Do čistého hrnku napusťte destilovanou vodu a vložte jej do humidoru. Stěny humidoru pak otřete velmi mírně navlhčenou utěrkou. Nevytírejte je příliš důrazně, jen velmi mírně. Humidor zavřete a nechte asi týden stát. U toho průběžně sledujte teplotu a úroveň vlhkosti. Po týdnu můžete vyndat skleničku s vodou a humidor by měl být připravený pro nálož doutníků.

english_section_name: Choosing a Humidor


summary: Zaujměte bojovou pozici. Udeřte svého protivníka. Zaútočte jako první. Přizpůsobte své silné stránky boji. Jak setřást protivníka, který na vás útočí zezadu. Šetřete silami. Nikdy se nedívejte jinam. Dávejte falešné rány.

document: Pokud se chcete rvát, musíte mít bojový postoj. Stoupněte si rozkročeně a trochu pokrčte kolena, abyste nestáli úplně rovně. Budete muset udržovat rovnováhu, aby vás protivník neshodil na zem. Buďte uvolnění a lehce se komíhejte, dělejte malé krůčky a rukama si chraňte obličej. Když zatnete zuby, nebudete riskovat, že se vám při úderu do obličeje zlomí čelist. Nejprve si musíte správně postavit pěst. Pokud chcete mít pevnou silnou pěst, schovejte čtyři prsty do pěsti a palec nechejte zvenku – pokud si ho tedy nechcete zlomit. Pokud chcete protivníkovi vážně ublížit, udeřte ho do nosu nebo do břicha. Pro netrénované bojovníky je nejlepší rovný úder.   Lokty mějte stále trochu pokrčené a rukama si chraňte obličej. Natáhněte pěst a narovnejte ruku. Vytlačte svoji váhu přes rameno do ruky a snažte se dodat své ráně co největší sílu. Až zaujmete postoj, na nic nečekejte. Když zaútočíte první, rozhodíte svého protivníka a budete mít v boji dominantní pozici. Nečekejte moc dlouho a nesnažte se postavit se naprosto dokonale. Raději ho udeřte, jakmile budete mít příležitost. Ze začátku souboje si zjistěte, jak je na tom váš protivník. Podle toho se přizpůsobte a snažte se využít jeho slabých stránek:  Pokud jste vyšší, snažte se udržovat si od protivníka odstup. Vaše delší končetiny vám umožní zaútočit na něho i z míst, kam on nedosáhne. Pokud jste menší, pospěšte si a jděte blíž. Snažte se být stále tak, aby protivník nemohl svoji výšku použít proti vám. Pokud jste rychlejší, rychle se přibližte, rychle zaútočte a rychle odejděte. Snažte se bojovat úderně. Pokud jste pomalejší, bojujte jednoduše. Počkejte si, až za vámi protivník přijde. Naučte se své silné stránky a využívejte je. Jeden dobře propočítaný pohyb je lepší, než deset chaotických pohybů. Z takové pozice se musíte dostat co nejrychleji pryč, jinak riskujete, že vás protivník srazí k zemi. Zde je tedy několik triků, pomocí kterých se mu vykroutíte a otočíte se k němu opět čelem.    Stoupněte mu na nohu. Snažte se mu patou co nejsilněji dupnout na nohu a počkejte si až začne úpět bolestí. Dejte mu ránu hlavou. Zakloňte v rychlosti hlavu tak, abyste ho lebkou udeřil do nosu. Jakmile to uděláte, pustí vás. Zlomte mu prsty. Nechytejte protivníka za zápěstí, ale omotejte si kolem jeho prstů ruku a pořádně mu s nimi zakruťte. Zaměřte svoji energii pouze na útoky a nedělejte žádné zbytečné pohyby, kterými byste se unavili. Někteří protivníci se vás budou snažit „roztančit“, aby pak zaútočili ve chvíli, kdy už budete vyčerpaní. Připravte se na to a nepohybujte se více, než je nutné. Útočte a braňte se a snažte se svého protivníka porazit duševně. Při boji se nikdy nesmíte dívat jinam, než na svého protivníka. Je možné, že by si toho nevšiml, ale zkušenější bojovníci toho umějí využít a ihned by vás složili. Při každém útoku jste zranitelní. Když chcete zrovna udeřit protivníka, nemůžete se tou rukou už bránit a protivník vás může přepadnout druhou rukou na citlivém místě. Když budete ale dávat falešné rány, protivník na to bude reagovat protiútokem a stane se zranitelným on. Klíčem je přesvědčit protivníka, že uděláte nějaký manévr a naučit se odhadovat jeho reakce.  Můžete střídat falešné a skutečné rány, abyste protivníka zmátli a on nedokázal předvídat vaše pohyby.

english_section_name: Fighting Offensively

summary: Útočte na obličej. Miřte na krk. Kopněte protivníka do míst, kde to hodně bolí.

document: Obličej je další velmi zranitelné místo. Když protivníka udeříte do očí, do nosu nebo mu zlomíte čelist, bude ho to hodně bolet a značně ho to zpomalí. Zde je několik tipů:  Dejte protivníkovi hlavičku. Dejte mu pořádnou ránu čelem do nosu. Když to uděláte dobře, zlomíte mu ho. Vypíchněte mu prsty oči. Způsobíte mu tím obrovskou bolest a také slepotu, když pořádně zatlačíte. Tím získáte čas utéct a vyhnout se vážnějším zraněním. Udeřte ho do nosu. Dobře mířená rána do nosu protivníka zaručeně složí. Když budete protivníka mlátit do hlavy a do krku, rozhodně ho alespoň na chvíli zpomalíte. Pokud mu chcete opravdu ublížit, zkuste následující rány:  Když ho udeříte zezadu do krku, na chvíli ztratí vědomí. Když ho udeříte zepředu silně do krku, poškodíte mu průdušnici. Pokud bojujete na ulici a nemáte žádná pravidla, je to jediný způsob, jak vyhrát. Pokud chcete vyhrát a nemusíte dodržovat žádná pravidla, snažte se protivníkovi skutečně ublížit, abyste alespoň dostali příležitost utéct. Zde je několik tipů:  Kopněte ho vší silou do rozkroku, to ho zajisté zastaví. Kopněte ho do rozkroku, do kolene nebo do břicha. Snažte se kopat patou a udělejte to co nejrychleji, abyste neztratili rovnováhu. Když budete stát na jedné noze, snadno vás dostane.

english_section_name: Fighting Dirty

summary: Jak přijmout ránu do hlavy. Jak přijmout ránu do břicha. Vyhněte se ztrátě rovnováhy. Jak se vyhnout kravatě. Co dělat, když se dostanete na zem. Nedovolte protivníkovi, aby vás držel na zemi. Křičte.

document: Samozřejmě je nejlepší se těmto ranám vyhnout, ale pokud s někým bojujete, pravděpodobně přijde chvíle, kdy dostanete ránu, proto je dobré vědět, jak se tomu vyhnout. Pokud na vás letí rána, natáhněte se k ní, zatněte svaly na krku a zuby, abyste omezili náraz. Snažte se ránu dostat do čela, aby vám protivník nezlomil nos nebo čelist a aby ho bolela ruka.  Když se nakloníte směrem k ráně, místo abyste jí uhýbali, dopad nebude tak silný, protože protivník nebude mít tolik času na to, aby nabral rychlost. Pokud se k vám blíží rána do břicha, zatněte všechny břišní svaly, ale nezatahujte břicho. Pokud to je možné, snažte se natočit tak, abyste ránu dostali z boku a ne přímo do břicha a vyhnuli se tak poškození vnitřních orgánů.  Nezadržujte dech, jinak vám ho protivník ranou vyrazí. Před tím, než vám rána přiletí, lehce vydechněte, což vám pomůže udržet břicho pevné. Pokud se vás protivník snaží shodit na zem, sníží se a omotá si kolem vás paže, abyste ztratili rovnováhu a spadli k zemi. Nechytejte se ho za hlavu, i když je to lákavé. Raději natáhněte ruce a popadněte ho za boky nebo trup a snažte se ho odtlačit. Až mezi sebou budete mít dost prostoru a budete mít rovnováhu, můžete ho kopnout do rozkroku nebo mu dupnout na nohu. Pokud máte protivníka za zády a on vás drží v kravatě, nesnažte se pokrčit kolena a přehodit ho přes hlavu. Tím byste způsobili pevnější sevření a mohli byste si ublížit ještě sami, hlavně pokud jste slabší než on. Raději se vyvlečte z kravaty tak, že ho chytnete za paži, kterou vás drží okolo krku a odtáhnete ji kousek do strany, abyste získali větší rozestup a on vám sklouznul po zádech dolů.   Když se natočíte dostatečně do strany, možná protivníka dokonce shodíte na zem. Až ho budete mít na zemi, můžete ho tam udržet. Pokud vás protivník dostane zády na zem, neotáčejte se a nesnažte se vstát. Když se k němu otočíte zády, je jasné, že se do vás ihned pustí. Raději se na něho stále dívejte a snažte se ho co nejsilněji kopnout do holeně, do kolena nebo do rozkroku. Pokud je nízko nad zemí, miřte klidně na obličej. Až ho dostatečně zraníte, budete se moci rychle vyhoupnout zpět na nohy.  Až protivníka kopnete a ublížíte mu, obraťte se na bok a rukama se podpírejte, dokud se nebudete schopni zvednout na nohy. Stále se na protivníka dívejte, i když budete vstávat. Možná máte pocit, že jste mu dali pořádnou ránu, ale nesmíte zapomínat na to, že se na vás kdykoli může znovu vyřítit. Pokud jste oba na zemi, budete si muset dát pozor na to, aby vás protivník nedržel na zemi a aby si nemohl sednout na vás. Snažte se dostat se na bok nebo na břicho – tak budete mít větší šance na útek. Až se dostanete do této pozice, snažte se rychle vyškrábat pryč.  Pokud vás protivník drží na zemi na zádech, snadno vás bude moci udeřit do obličeje. Snažte se tomuto manévru za každou cenu vyhnout. Pokud se chcete z boje dostat co nejrychleji, křičte u toho. Tím jistě zaujmete pozornost kolemjdoucích a také zastrašíte svého protivníka. I pokud bojujete na nějakém odlehlém místě, snažte se křičet co nejhlasitěji a doufejte, že vám někdo přijde pomoci. Křik často útočníka odradí, protože by nečekal, že někdo bude křičet uprostřed rvačky.  I když vám nikdo nepřijde na pomoc, křikem protivníka rozhodíte a vystrašíte ho, protože si bude myslet, že vás někdo uslyší.

english_section_name: Fighting Defensively


summary: Nechte vaší kočku vykastrovat. Dejte svojí kočku vykastrovat až po skončení říje. Hormonální terapii použijte jen jako poslední možnost.

document: Při kastraci se kočce odstraní vaječníky a to zabrání, aby cyklus znovu nastal. Uchrání jí před březostí a sníží riziko vzniku některých druhů rakoviny a jiných nemocí.  Jestliže si kastraci nemůžete dovolit u vašeho veterináře, zkuste najít něco levnějšího. Některé veterinární kliniky nabízejí kastraci za zvýhodněné ceny, protože snižuje množství zatoulaných koček. Přečtěte si nabídky cen různých veterinárních zařízení.  Někdy se stává, že po kastraci v těle kočky zůstane zbytek tkáně vaječníků a vaše kočka bude říjná i po operaci. Pokud by se tak stalo, zajděte se poradit s veterinářem. Veterinář může operaci provést kdykoliv, dokonce i v průběhu hormonálního cyklu, ale je větší nebezpečí zvýšené ztráty krve. Poraďte se tedy raději před operací se zkušeným veterinářem. Hormony prostaglandin a estrogen mohou být použity k zastavení cyklu. Bohužel, tento způsob má velmi negativní vedlejší účinky, včetně děložní infekce a nádorů. Kvůli velkému riziku, zvolte tuto možnost pouze v případě, že by kastrace nebyla z nějakého důvodu možná. O použití hormonů se ale vždy předem podrobně informujte u veterináře. I v případě, že kočka nemůže být vykastrovaná ze zdravotních důvodů, zvažte jestli vám riziko za to stojí.

english_section_name: Spaying and Other Long-Term Solutions

summary: Ujistěte se, že změna chování vaší kočky je způsobena říjí a ne nemocí. Izolujte ji od kocoura. Dejte své kočce něco teplého na sezení. Šantu kočičí použijte "pouze" v případě, že vaší kočku zklidní. Zkuste použít rostlinné přípravky. Používejte ve vašem domě difuzéry Feliway. Udržujte její toaletu v čistotě. Hrajte si s ní.

document: Nekastrovaná kočka v říji se více hlasově projevuje, je neklidná, otírá se o lidi a předměty a válí se po zemi. Jestliže se dotknete spodní části jejích zad, nadzvedne pánev a otočí ocas na jednu stranu.  Přirozená doba páření u koček je obvykle od jara až do pozdního léta. V této době bude pravděpodobně i v říji. Ujistěte se, že je vaše kočka v říji a že její chování není příznakem nemoci. Jestliže je pouze neklidná, bez dalších změn chování, může mít třeba bolesti. Zajděte s ní k veterináři, aby zjistil příčinu. Pokud je kočka v říji, je v přítomnosti kocoura lehce vzrušivá. Nedovolte, aby se dostala ven, zavřete všechna okna a zamkněte dveře včetně dvířek pro zvířata. Je to kvůli jejímu bezpečí. Jestliže ucítí venku kocoura, mohla by se pokusit utéct. Abyste zabránili březosti a udrželi jí v klidu, musí zůstat od kocoura co nejdále.  Jestliže máte doma i kocoura, požádejte někoho, aby vám ho na několik týdnů pohlídal. Pokud zůstanou pohromadě, budou se chovat jako volně žijící kočky a téměř určitě se spáří. Jestli může vaše kočka zahlédnout kocoura oknem, zakryjte okno závěsem, nebo kouskem kartonu. I když to není úplně stoprocentní způsob, někteří lidé dávají kočkám termofor nebo vlhký ručník, aby si na něj sedly a zůstaly v klidu. Nejlepším řešením je sáček, který můžete ohřát v mikrovlnné troubě podle potřeby, anebo elektrická podložka. Šanta kočičí je rostlina používaná v chovatelství koček a kočky na ni reagují velmi rozdílně. Některé kočky se zklidní, jiné jsou ale ještě aktivnější a agresivnější. Jestliže nevíte, jak bude vaše kočka reagovat, raději se tomuto řešení vyhněte. Může situaci jenom zhoršit. Použití šanty je jen dočasné řešení, ale vaše kočka bude možná pár hodin v klidu. Na trhu existuje mnoho rostlinných nebo homeopatických přípravků zaměřených na zklidnění koček v říji. Některým majitelům koček se povedlo najít ten správný, ale univerzální přípravek, který by fungoval na všechny kočky, neexistuje. Mimoto vaše kočka nemusí reagovat ani na jeden z nich. Kupte si více vzorků v menším balení a vyzkoušejte různé druhy. Jestliže najdete výrobek, který je účinný, opatřete si ho ve větším množství.  Řiďte se návodem na použití. Některé přípravky se přidávají kočkám do vody, vtírají do kožíšku nebo používají jako osvěžovač vzduchu. Nepoužívejte výrobky určené pro lidi. Mají vyšší dávkování. Feliway je syntetický kočičí feromon, který má na kočky konejšivé a zklidňující účinky. Trvá několik týdnů, než se dostaví účinky, proto tento způsob není vhodný pro ty, co hledají okamžité řešení. Jestliže máte doma nevykastrovanou kočku, zapojte difuzér do zásuvky na jaře, kdy začíná doba páření. Když jsou kočky v říji, často dělají značky močí, aby přivábily kocoura. Tím, že bude její toaleta stále čistá, je pravděpodobné, že ji bude používat a neznačkovat místa ve vašem domě.  Jestliže i přesto zanechá pachovou značku, okamžitě ji vyčistěte a nastříkejte. Pokud by značka na místě zůstala, mohlo by to vaší kočku povzbudit a pokračovala by ve značení i na jiných místech. Nepoužívejte čisticí prostředky s bělícím účinkem. Obsahují čpavek, který je přirozenou složkou moči. Pach čpavku dá vaší kočce podnět, aby označila to samé místo znova. Hraní vaší kočku dočasně rozptýlí. Hlazení, škrábání a kartáčování zad bývá účinnější, když je už vaše kočka klidnější a dovolí vám to.

english_section_name: Calming a Cat in Heat


summary: Připojte k bezdrátové síti počítač, tablet nebo mobilní telefon. Zadejte heslo k bezdrátové síti. Připojte další zařízení.

document: Vyhledejte název bezdrátové sítě, kterou jste vytvořili dle výše popsaného postupu. Na každém zařízení, které podporuje bezdrátové sítě, byste svou síť (pokud jste v jejím dosahu) měli vidět. Vyberte ji a budete vyzváni k zadání hesla. Po zadání hesla se k bezdrátové síti automaticky připojíte. Síť se uloží do paměti vašeho zařízení, které se k ní bude automaticky připojovat, kdykoliv bude v jejím dosahu. Detailní pokyny jak v různých operačních systémech (Windows, Mac, Android, Linux) bezdrátové sítě vybírat a připojovat se k nim, určitě najdete někde na internetu. Kromě počítačů a tabletů, můžete připojovat i další zařízení, například tiskárny, herní konzole, televize atd.

english_section_name: Connecting Your Devices

summary: Vyhledejte IP adresu routeru. Na počítači, který je připojen k routeru, otevřete webový prohlížeč. Zadejte uživatelské jméno a heslo. Otevřete Nastavení bezdrátové sítě. Zadejte název bezdrátové sítě. Vyberte metodu zabezpečení. Vymyslete heslo. Uložte nastavení. Změňte výchozí uživatelské jméno i heslo. Zablokujte některé weby.

document: Pokud jste koupili nový router nebo provádíte novou instalaci, musíte zjistit jeho výchozí IP adresu, kterou obvykle najdete na štítku nalepeném na routeru nebo v přiloženém manuálu. Pokud IP adresu routeru nemůžete nikde najít, zkuste svůj model i jeho IP adresu vyhledat na webu.    IP adresy jsou obvykle psané ve formátu čtyř maximálně trojciferných čísel oddělených tečkami. Nejčastější výchozí IP adresy jsou 192.168.1.1, 192.168.0.1, nebo 192.168.2.1. Do řádku Adresa webového prohlížeče napište IP adresu routeru a zmáčkněte Enter. Prohlížeč se pokusí připojit se do konfiguračního menu routeru. Pokud jste k routeru dostali i instalační cédéčko, můžete instalaci spustit z tohoto CD. Najdete tam obvykle ty samé funkce. Pro přístup na konfigurační stránku musíte být připojeni k IP adrese routeru a zadat platné uživatelské jméno a heslo (pokud vás k tomu vyzve). Většina routerů má přihlašovací údaje v základním tvaru. Liší se dle modelu, ale obvykle je najdete vytištěné na routeru nebo v manuálu.  Nejčastější uživatelské jméno je “admin”. Nejčastější hesla jsou “admin” a “password”. Některé routery vyžadují vyplnit pouze uživatelské jméno a heslo nechat nevyplněné a u některých nemusíte vyplňovat ani jeden údaj. Pokud nemůžete správnou IP adresu, uživatelské jméno nebo heslo najít, zkuste si výchozí přihlašovací údaje modelu vašeho routeru vyhledat na internetu. Pokud došlo ke změně údajů, zmáčkněte tlačítko Reset a držte ho po dobu 10-30 sekund podle instrukcí ke konkrétnímu typu routeru. Tím vrátíte router do továrního nastavení a pak to můžete zkusit znovu. Po přihlášení k routeru se dostanete na hlavní nabídky. Bude tam mít na výběr několik možností. V sekci Internet byste neměli měnit vůbec nic. Tam jsou data, která máte nastavená od svého internetového poskytovatele. Vás zajímá sekce s názvem Bezdrátové sítě. A tam právě můžete svou domácí Wi-Fi síť nastavit. V sekci Bezdrátové sítě byste měli vidět pole označené zkratkou SSID nebo slovem Název. Zadejte unikátní název vaší bezdrátové sítě. Tento název uvidí ostatní zařízení při vyhledávání bezdrátových sítí. Zaškrtněte zatržítko "povolit vysílání SSID". Tím zviditelníte svou bezdrátovou síť pro ostatní uživatele, kteří budou v dosahu signálu. *Další informace o nastavení SSID najdete níže v sekci Tipy. Zvolte si ze seznamu nabízených možností zabezpečení. Pokud chcete nejlepší zabezpečení, zvolte si metodu šifrování WPA2-PSK. Jelikož je nejobtížněji prolomitelná, zabrání všem možným hackerům a útočníkům se do vaší sítě nabourat. Pokud už máte vybranou metodu šifrování, je na čase zadat heslo k síti. Mělo by být obtížně zjistitelné a složené z písmen, číslic i speciálních znaků. Nepoužívejte hesla, která by se dala snadno odvodit z názvu vaší sítě nebo někým, kdo vás zná osobně. Když jste s nastavením názvu a zabezpečení bezdrátové sítě hotovi, klikněte na tlačítko Použít nebo Uložit. Změny nastavení se na vašem routeru projeví během několika sekund. Poté už bude vaše bezdrátová síť připravena k použití. Když máte bezdrátovou síť nakonfigurovanou, měli byste také změnit uživatelské jméno a heslo, pomocí kterých ke svému routeru přistupujete. Tím ochráníte router před nepovolenými změnami, které by mohl zkoušet provést nějaký útočník. Tyto údaje můžete změnit v konfiguračním menu routeru v sekci Administrace. Pokud chcete zabránit zařízením, která se připojují k vaší síti, v přístupu na konkrétní webové stránky, můžete využít vestavěný nástroj, kterým přístupy zakážete. Najdete ho obvykle v sekci Zabezpečení/Blokace. Přístup na weby můžete zablokovat zadáním doménových názvů, nebo podle jednotlivých klíčových slov.

english_section_name: Configuring the Router

summary: Kupte si bezdrátový router. Připojte router k modemu. Připojte jakékoliv zařízení pomocí fyzického Ethernetového kabelu typu CAT 5 (nebo lepšího). Přes Ethernet připojte alespoň jeden počítač.

document: Routery neboli směrovače se vyrábějí ve všech možných podobách. Najděte si takový směrovač, který vám bude svými funkcemi vyhovovat. Potřebujete-li pokrýt signálem větší oblast, budete potřebovat router s anténou, která umožňuje vyšší ziskovost signálu - pokud tedy není součástí dodávky. Pokud se ve stejnou dobu a různými rychlostmi bude k Wi-Fi síti připojovat několik zařízení najednou, doporučujeme vám router typu MIMO, jinak se rychlost připojení pro všechna současně připojená zařízení rapidně sníží. Všechny moderní routery by měly podporovat bezdrátový standard 802.11n. Je nejstabilnější, nabízí nejvyšší rychlost a je zpětně kompatibilní se staršími standardy jako třeba 802.11g. Routery a bezdrátové routery vám umožňují sdílet širokopásmové internetové připojení mezi několika zařízeními. Aby to však fungovalo, budete muset připojit router k širokopásmovému modemu. Nejlepších výsledků dosáhnete, když router umístíte poblíž modemu.  Propojte router a modem pomocí Ethernetového kabelu. Většina routerů je dodávána s kratším Ethernetovým kabelem, který je určen právě k propojení s modemem. Připojte modem k WAN/Internet portu na vašem routeru. Obvykle je od ostatních LAN portů nějak odlišený, většinou barevně. Pokud máte nějaký počítač, herní konzoli nebo televizi, můžete je k routeru připojit pomocí Ethernetového kabelu. Dosáhnete tím mnohem stabilnějšího a rychlejšího připojení a nebudete muset nic dalšího konfigurovat. Abyste mohli upravovat nastavení routeru, budete určitě potřebovat mít jeden počítač připojený k routeru pomocí Ethernetového kabelu. Pokud se poté budete připojovat bezdrátově, můžete Ethernetový kabel kdykoliv odpojit.

english_section_name: Connecting the Hardware


summary: Ujasněte si, proč vlastně lžete. Rozmyslete se, proč chcete s lhaním přestat. Rozhodněte se, že přestanete.

document: Lidé si většinou tento zlozvyk vybudují už ve velmi mladém věku. Možná jste v dětství zjistili, že snadněji dosáhnete svého, když budete lhát, pokračovali jste v tom v pubertě a zůstalo vám to dodnes jako osvědčený způsob, jak se pohybovat v obtížných situacích, se kterými se všichni v životě setkáváme. Odhalit příčinu vašeho lhaní, je první krok k nápravě.   Lžete proto, abyste získali kontrolu nad situací? Když uvidíte snadný způsob, jak získat to, co chcete s pomocí lži, je těžké říct pravdu. Možná že lžete ze zvyku, abyste ostatní lidi přiměli dělat to, co chcete vy. Lžete proto, abyste vypadali lepší, než jste? Tlak okolí nás formuje od chvíle, kdy si ho poprvé uvědomíme a pochopíme, co vlastně znamená. Lhaní je snadný způsob, jak zlepšit své postavení v práci, ve společnosti lidí a dokonce I před vašimi blízkými.   Možná, že lžete abyste sami sebe uklidnili. Říkat pravdu je často těžké, způsobuje to napětí, pocit studu a nepohodlí. Lhát okolí, a leckdy sami sobě vás chrání před tím, abyste se museli s nepříjemnými pocity a situacemi vyrovnávat. Proč bude život snazší, když nebudete lhát? Pokud nemáte jasné důvody a motivaci k tomu, abyste se lhaním přestali, bude mnohem těžší začít říkat pravdu. Přemýšlejte o tom, jaký má lhaní vliv na vaši sebedůvěru, vztahy s okolím, na váš život jako takový. Tady je několik dobrých důvodů, proč s ním přestat:  Abyste se znovu cítili jako rovný člověk. Když lžete, vzdalujete se od reality. Skrýváte části sebe samých a světu sdělujete něco falešného. A když to děláte pořád, znovu a znovu, nakonec utrpí váš smysl pro dobro a vaše vlastní hodnota. Zasloužíte si tu úlevu, moci o sobě říkat světu pravdu. Stojíte za to, abyste mohli být sami sebou. Znovu získat hrdost a pýchu být tím, kým doopravdy jste, to je ten nejdůležitější důvod, proč přestat lhát. Znovu najít cestu k druhým lidem. Když okolí lžete, bráníte tomu, abyste s nimi navázali opravdové pouto. Dobré mezilidské vztahy jsou založené na schopnosti sdílet část svého já s ostatními. Když nemůžete být upřímní, má to negativní dopad na vaši možnost spřátelit se s druhými a cítit se skutečnou součástí společnosti. Získat zpátky důvěru ostatních. Lhaní možná nedokáže fyzicky ublížit, ale pokud slouží k manipulaci s druhými lidmi, ovlivňuje jejich svobodnou vůli a právo činit rozhodnutí na základě pravdy. Pokud vás vaši blízcí nebo známí přistihli při lži, budou se samozřejmě snažit chránit před další manipulací a už vám nebudou věřit. Jediná možnost, jak získat zpátky něčí důvěru, je začít být upřímný a pokračovat v tom, dokud se pouto zase neobnoví. A to může trvat léta, takže čím dříve začnete, tím lépe pro vás. Se lhaním je to stejné jako s kteroukoliv jinou závislostí – musíte se vážně rozhodnout, že s ní skoncujete. Bude to stít spoustu úsilí a těžké práce, takže si stanovte datum, kdy začnete mluvit pravdu a připravte si plán, který vám pomůže vytrvat. Přečíst si tento článek je skvělý první krok.

english_section_name: Deciding to Stop Lying

summary: Sežeňte si pomoc zvenčí. Zjistěte, co u vás spouští lhaní. Pokud nemůžete říct pravdu, neříkejte raději vůbec nic. Aktivně trénujte pravdomluvnost. Naučte se, jak se vypořádat s následky.

document: Možná, že vám připadá, že na své cestě za pravdomluvností jste sami, ale věřte, že existují lidé, kteří si tím sami prošli, a mohou vám poskytnout pomoc. S každou závislostí se těžko bojuje na vlastní pěst. Obraťte se na někoho, kdo vám může dobře poradit a kdo vás podpoří v cestě za vaším cílem.   Pracujte s terapeutem. Když si promluvíte s někým, kdo má vzdělání v psychologii a  zkušenosti s léčením lidí, jako jste vy, vaše cesta od lhaní k pravdomluvnosti bude mnohem jednodušší. Promluvte si se svými blízkými. Určitě se ve vašem životě najdou lidé, kteří budou ochotni vám pomoci se lhaním bojovat, I když jste jim třeba kdysi svou neupřímností ublížili. Pokud vám to není vyloženě nepříjemné, řekněte svým rodičům, sourozencům nebo blízkým přátelům o svém plánu přestat lhát, aby vám mohli poskytnout podporu. Staňte se členem terapeutické skupiny. Promluvit si s dalšími lidmi, kteří mají stejné problémy jako vy a tím pádem vám rozumí, může být neocenitelné. Najděte si nějakou diskusní skupinu na internetu, případně v nějakém komunitním centru ve vašem okolí. Abyste nad lhaním zvítězili, musíte vědět, které konkrétní situace, pocity, lidé nebo místa u vás vyvolávají potřebu neříkat pravdu. Jakmile budete znát spouštěče nežádoucího chování, můžete se jim buďto vyhýbat, nebo najít způsob, jak se s nimi vypořádat.  Máte tendenci lhát ve chvíli, kdy se cítíte určitým způsobem? Možná máte například strach, že neuspějete ve škole nebo v práci a lžete proto, abyste tuto emoci alespoň na chvíli potlačili. Najděte si způsob, jak svou úzkost zvládat jinak. Lžete určitým konkrétním lidem? Možná že lžete doma otci o svých výsledcích ve škole, abyste se nemuseli setkat s jeho reakcí na špatné známky. Opět je potřeba se s tímto spouštěčem vyrovnat lepším způsobem. Když se setkáte se spouštěčem a máte pokušení začít lhát, raději se zastavte a mlčte. Pokud v tu chvíli jednoduše nemůžete být upřímní, buďte zticha nebo se pokuste změnit téma hovoru. Nemusíte odpovídat na otázky, na které odpovídat nechcete, ani o sobě nemusíte říkat informace, které je vám nepříjemné poskytovat.  Pokud vám někdo položí otázku, na kterou se vám nechce odpovědět pravdivě, nebojte se upřímně říct, že byste si odpověď raději nechali pro sebe. Můžete si připadat trochu trapně, ale je to pořád lepší, než v dát lživou odpověď. Vyhýbejte se situacím, které vás obvykle nutí říkat něco, co není pravda. Konverzace ve velkých skupinách, kde se každý chlubí svými úspěchy, to je příklad místa, kde máte velkou potřebu "držet krok" a přilepšovat si lhaním. Věnujte pozornost fyzickým příznakům, které vám napovídají, že se chystáte lhát. Například že klopíte oči k zemi a že vám rychleji tluče srdce – jakmile ucítíte, že se tohle děje, vycouvejte ze situace a vyhněte se lhaní. Jestliže většina věcí, které jste dosud říkali, byla častěji lež než pravda, může vám upřímnost opravdu dělat potíže. Klíčem je myslet dopředu a než promluvíte si rozmyslet, co řeknete místo obvyklé lži. Opět, pokud jste dotázáni na něco, na co nemůžete odpovědět po pravdě, raději mlčte. Čím častěji budete říkat pravdu, tím snazší to pro vás bude.  Trénujte na lidech, které neznáte, nebo třeba na diskusním internetovém fóru. Říkat pravdu lidem, ke kterým nemáte žádný vztah může být osvobozující, protože to nemá žádné negativní následky. Pokud se jedná o lidi, které znáte, začněte trénovat upřímnost nejprve ohledně neutrálních věcí, o kterých nemáte problém se bavit. Nabídněte své skutečné názory, nebo začněte se základními informacemi, například o svých plánech na víkend nebo o tom, co jste měli ke snídani. Jestliže vám dělá potíže hovořit o sobě, bavte se o zprávách, místní politice, sportu, filozofii, obchodu, receptech, které chcete vyzkoušet, o oblíbených televizních pořadech, hudebních skupinách, o životě druhých lidí, o svém psovi nebo o počasí. Cílem je, abyste se naučili říkat věci, které jsou pravdivé. Jednou dojde k tomu, že vás pravda postaví do některé ze situací, kterým jste se vždycky pokoušeli vyhýbat právě s pomocí lhaní. Budete muset přiznat, že jste se neřídili pravidly, odhalit, že jste nezaměstnaní, čelit kritice za to, že jste nesplnili to, co jste slíbili nebo odmítnout ctitele, o kterého nemáte zájem. Čelit nepříjemným následkům je pořád lepší, než lhát – protože to posiluje váš charakter a buduje důvěru k druhým lidem.  Připravte se na reakce okolí. Vyslechnout si pravdu může pro lidi být nepříjemné, můžete se setkat s negativními komentáři a s reakcemi, které se vám nelíbí. I když se něco takového stane, buďte na sebe hrdí, že jste řekli pravdu a uvědomte si, že jste zvolili cestu upřímnosti a síly, nevycouvali jste s pomocí lži. Pracujte na získání důvěry těch, kteří vám zpočátku nevěřili. Pokud vás konkrétní člověk několikrát přistihl při lži, bude to chvíli trvat, než uvěří, že jste začali říkat pravdu. Pracujte na tom a snažte se, je to jediný způsob, jak si opět získat dobrou pověst a důvěru. Jakmile příště budete lhát, jste zpátky na začátku.

english_section_name: Making a Plan

summary: Uvědomujte si situace, ve kterých nejčastěji selháváte. Udělejte z upřímnosti pevnou součást své osobnosti. Pracujte na svých vztazích.

document: Jakmile si zvyknete říkat pravdu, vzorce chování, které vás vedou ke lhaní, budou mnohem jasnější. Je důležité, abyste znali pokušení ke lži a díky tomu nesklouzli zpátky ke svému zlozvyku.   Naučte se jak tyto vzorce chování změnit tím, že pojmenujete úzkost, která je za ně zodpovědná. Pokud se dostanete do situace, která úzkost vyvolává a ve které nechcete říkat pravdu, musíte vědět, jak se s ní vypořádat jinak, než lží. Nebuďte na sebe příliš tvrdí, pokud občas selžete. Být upřímný je náročné a všichni občas udělají chybu. Pamatujte si, že vede jen jedna cesta ven – nelhat. Buďte pravdomluvní. Nedovolte, aby špatné vzorce chování ovládaly váš život. Upřímnost je charakterová vlastnost, která je vysoce ceněna v mnoha společnostech a kulturách. Je to proto, že být silný a čestný vyžaduje neustálou tvrdou práci v nejrůznějších situacích. Pokuste se, aby vaší automatickou odpovědí byla automaticky pravda místo lži, ať už se vám v životě děje cokoliv.  Pokud se snažíte vest čestný život, Všímejte si upřímnosti i u druhých lidí. Kdo je vaším vzorem? Ptejte se sami sebe, co by dotyčný řekl, kdyby měl potíže jít s pravdou ven. Hledejte další vzory cti a pravdomluvnosti – můžou to být duchovní vůdci, literární postavy, filozofové, předáci společenských hnutí a tak dále. Každý někdy selže a, ale obdivuhodní lidé jsou ti, kteří se postaví zpátky na nohy a snaží se dál čelit všem výzvám. Čím spolehlivější a pravdomluvnější budete, a čím víc naplníte očekávání druhých lidí, tím více vám budou věřit. Důvěra pak vede k velkým přátelstvím, silným intimním vztahům a pocitu, že někam patříte. Zahání osamělost a pomáhá budovat komunitu. Když přestanete lhát, získáte svobodu být sami sebou a date šanci ostatním, aby vás takové mohli brát.

english_section_name: Staying Honest


summary: Stáhněte a nainstalujte si Xcode. Nainstalujte si dobrý textový editor. Nainstalujte si vektorový grafický program. Seznamte se s Objective-C. Můžete vývoj aplikace outsourcovat. Založte si vývojářský účet. Stáhněte si testovací aplikace.

document: Xcode je prostředí pro vývoj aplikací pro iPhone. Seženete ho zdarma od Applu, ale vyžaduje OS X 10.8 nebo novější. Nelze ho spustit na Windows ani na Linux. To znamená, že pokud chcete vytvořit aplikaci pro iPhone, ale nemáte počítač Apple, budete si ho nejprve muset koupit. Můžete kódovat pouze v Xcode, ale uvidíte, že se vám bude lépe pracovat s textovým programem specializovaným na programovací syntax. Zkuste například TextMate nebo JEdit. Pokud chcete vytvářet vlastní grafiku a design aplikace, budete potřebovat grafický program. Vektorová grafika je pro dobře vypadající aplikaci důležitá. Oblíbené programy jsou například CorelDraw, Adobe Illustrator, Xara Designer, nebo Inkscape. Můžete zkusit také DrswBerry. Není tak výkonný, jako profesionální programy, ale pokud s grafikou teprve začínáte, nebo nechcete za programy platit, bude vám stačit. Objective-C je programovací jazyk, který vytváří funkčnost v aplikacích pro iPhone. Zahrnuje manipulaci s daty a objekty. Je to odvozenina od rodiny programovacích jazyků C. Pokud umíte zacházet s C nebo s Javou, Objective-C by pro vás neměl být složitý.  Je možné vyvinout základní aplikaci i bez znalosti Objective-C, ale nebudete moci vykonávat žádné pokročilé funkce, aniž byste si je sami zakódovali. Bez Objective-C se můžete pouze pohybovat sem a tam mezi obrazovkami. Na webu najdete spoustu tutoriálů a informací o tom, jak zacházet s Objective-C. Pokud se chcete věnovat tvorbě aplikací pro iPhone, měli byste si o tom přečíst nějakou knihu a nastudovat si toho co nejvíce. Podívejte se například na stránky Apple Developer Forums, iPhoneSDK Google Group nebo StackOwerflow . Pokud nemáte znalosti potřebné k tomu, abyste si aplikaci vytvořili sami, nebo nemáte cit pro uměleckou stránku věci, existuje spoustua lidí a vývojových týmů, kteří vám aplikaci rádi vytvoří. Outsourcing je komplikovaný proces, ale může vám ušetřit spoustu času. Se všemi lidmi, kteří pro vás budou pracovat, podepište smlouvu o mlčenlivosti a ujasněte si, jak a kolik jim budete platit.  ODesk a Elance jsou dvě z nejpopulárnějších stránek, na kterých najdete lidi, kteří vám aplikaci pomohou vytvořit. Pokud chcete svoji aplikaci distribuovat pomocí App Storu a dávat ji k testování ostatním lidem, budete si muset založit Apple Developer Account. Tento účet vás bude stát 99 dolarů za rok a budete muset uvést číslo svého bankovního účtu a údaje o daních. Účet si můžete vytvořit na stránce iOS Dev Center. Až se přihlásíte k vývojářskému účtu, budete mít přístup k vývojářským zdrojům společnosti Apple. Tyto zdroje zahrnují různé vzorky projektů, které vám mohou usnadnit vývoj aplikace a pomoci vám zjistit, jak vývoj aplikací funguje. Najděte si aplikaci podobnou té, kterou chcete vytvořit a zkuste si s ní pohrát v Xcode.

english_section_name: Setting Up Your Development Environment

summary: Vytvořte si Distribution Build. Otevřete si panel iTunes Connect. Zadejte informace o aplikaci. Nahrajte svoji aplikaci. Počkejte si na schválení. Podporujte prodej své aplikace. Sledujte své prodeje.

document: Vyberte si z menu Device and Release. Stiskněte tlačítko Build. Ve Finderu si najděte složku svého projektu a v ní najděte složku Release-iphoneos. Vní najdete aplikaci. Zazipujte ji do archivu. Můžete ho otevřít i z iOS Dev Center. Pokud máte nějaké rozpracované procesy, zobrazí se vám na horní straně obrazovky. Ujistěte se, že máte správně zadané číslo účtu a informace k daním. Klikněte na Manage Your Applications a vyberte si Add New Application. Vyplňte název, číslo SKU a rozklikněte si bundle ID. Vyberte si z menu svůj bundle.  Vyplňte popis aplikace, klíčová slova, webovou stránku, kategorii, kontakt, copyright atd. Vyplňte formulář Rights and Pricing. Připravte si grafiku. Budete potřebovat vektorovou ikonu velikosti 512x512 a také screenshoty své aplikace. Screenshoty si můžete udělat v simulátoru pomocí tlačítek ⌘ Command+⇧ Shift+4. Musejí být ve velikosti 320x480. Screenshoty jsou pro marketing aplikace velmi důležité, takže si dejte záležet na tom, aby ukazovaly ty nejdůležitější části aplikace. Klikěnte na Ready to Upload Binary a otevře se vám obrazovka, která vám umožní stáhnout si nástroj Application Uploader. Stáhněte si ho.  Nainstalujte si Application Uploader a spusťte ho. Při prvním použití budete muset zadat uživatelské jméno a heslo. Application Uploader zkontroluje váš účet na iTunes Connect a najde si aplikace, které jsou připraveny k nahrání. Zobrazí se vám ve vysouvacím menu. Vyberte si aplikaci, kterou chcete nahrát (její distribuční archiv) a nahrajte ji. Uploader si zkontroluje data v bundlu a když najde něco, co nefunguje, ukáže vám chybu. Když bude vše v porádku, aplikace se úspěšně nahraje. Nyní musíte čekat na schválení aplikace. Během několika dnů či týdnů vám přijde email, že vaše aplikace byla poslána ke schválení. Potom už to jde velmi rychle. Když aplikace neprojde baráží základních testů, přijde vám email s odmítnutím a udáním důvodů a Apple vám nabídne návrhy na úpravu. Pokud vaše aplikace projde inspekcí, Apple vám pošle email s informací, že je připravena k prodeji. Potom se vaše aplikace objeví v App Storu. Až bude vaše aplikace připravena k prodeji, měli byste jí začít dělat reklamu. Použijte sociální sítě, napište tiskovou zprávu, natočte video na YouTube a snažte se zajistit, aby se o vaší aplikaci dozvědělo co nejvíce lidí. Můžete rozesílat aplikaci zdarma testovačům a recenzentům, kteří o ní potom budou psát na webu nebo v časopisech. Když se vám podaří ji dostat ke slavným recenzentům, projeví se to na vašich prodejích. Stáhněte si do telefonu aplikaci iTunes Connect Mobile. Každý den si kontrolujte své prodeje. Apple vám bude pravidelně zasílat emaily s informacemi o vašich prodejích a výdělcích. Můžete si tyto záznamy stahovat a ukládat.

english_section_name: Releasing Your Project

summary: Vytvořte si nový projekt v Xcode. Vytvořte si Storyboard. Přiřaďte Storyboard ke svému projektu. Přidejte první obrazovku pomocí ovladačů zobrazení. Přidejte na první obrazovku objekty rozhraní. Upravte si objekty, které jste přidali. Přidejte další obrazovky. Použijte Navigation Controller, což je specializovaný ovladač zobrazení. Přidejte navigačnímu panelu funkce. Spojte si nové tlačítko s existující obrazovkou. Přidejte si funkce nakládání s údaji.

document: Otevřete si Xcode a otevřete si v menu File nový projekt. Vyberte „Application“ v menu „iOS“ na levé straně okna. V sekci se šablonami si vyberte „Empty Application“.  Budete mít k dispozici spoustu šablon, které jsou uzpůsobené různým úkolům. Začněte s prázdnou šablonou, dokud vývojovému postupu neporozumíte lépe. Můžete si zkusit i jednu z komplikovanějších šablon, ale nejlepší bude to udělat až budete rozumět tomu, jak program funguje. Budete muset zadat Product Name, identifikaci společnosti a předponu pro třídu. Pokud zatím od Applu nemáte identifikaci společnosti, zadejte „com.example.“ U předpony pro třídu zadejte XYZ. Z menu Devices si vyberte iPhone. Storyboard je vizuální reprezentace všech obrazovek vaší aplikace. Zobrazuje obsah každé obrazovky a také přechody mezi nimi. Tento nástroj vám pomůže vyvinou aplikaci správně.  Klikněte na File→ New → File. Pod nadpisem iOs klikněte na "User Interface". Vyberte Storyboard a klikněte na Next. Vyberte si z menu Devices iPhone a pojmenujte soubor jako „Main.“ Ujistěte se, že je uložen na stejném místě, jako váš projekt. Až si vytvoříte Storyboard, budete ho muset přiradit ke své aplikaci, aby se nahrál při jejím spuštění. Když to neuděláte, po spuštění aplikace se nestane vůbec nic.  Klikněte v levém navigačním adresáři na název projektu. Najděte si nadpis Targets a vyberte si ze seznamu svůj projekt. V menu General najděte Deployment Info. Zadejte Main.storyboard do textového pole Main Interface. Ovladače zobrazení udávají to, jak uživatelé uvidí obsah aplikace. Můžete použít přednastavené ovladače, včetně standardního zobrazení a tabulek. Budete moci přidávat ovladače do svého storyboardu, což aplikaci řekne, jak má obsah uživatelům zobrazovat.  Vyberte si soubor „Main.storyboard“ z navigačního menu. Zobrazí se vám černé plátno v okně Interface Builder. Najděte si Object Library. Je ve spodním pravém rohu a vyberete ji pomocí malé kostičky. Nahraje se vám seznam objektů, které můžete na plátno přidat. Klikněte a přetáhněte objekt View Controller na plátno a zobrazí se vám vaše první obrazovka. První „Scene“ je kompletní. Když se aplikaci spustí, ovladače zobrazení nahrají vaši první obrazovku. Až budete mít nastavené ovladače zobrazení, můžete na první obrazovku začít nahrávat objekty, které budete chtít, například označení, textová pole a tlačítka. Tyto objekty najdete v Objects Library, ve které jste našli objekt View Controller.  Klikněte a přetáhněte objekty na obrazovku. Většinu objektů můžete zvětšit nebo zmenšit a pomocí rámečků u jejich okrajů. U změn velikosti se vám zobrazí pokyny, díky kterým budete mít jistotu, že je vše správně umístěno. Můžete si upravit vlastnosti každého projektu a vytvořit si tak vlastní a intuitivní interface. Můžete například přidat k textovému poli text, kterým uživatelům pomůžete zadat jejich text do správného pole.  Vyberte si objekt, který chcete upravit a klikněte na Attribute Inspector na pravé straně. Tlačítko vypadá jako štít. Upravte si objekt podle sebe. Můžete změnit font, jeho velikost, barvu, umístění, pozadí, textové pole, hranice atd. Možnosti úpravy se u různých objektů liší. Brzy budete pravděpodobně muset začít přidávat další obrazovky. Pokud například vytváříte aplikaci pro seznamy úkolů, budete potřebovat minimálně dvě obrazovky: jednu pro zadávání úkolů a jednu pro zobrazení celého seznamu.  Více obrazovek přidáte tak, že přetáhnete objekty ovladačů zobrazení na prázdné části plátna. Pokud žádné volné místo nemáte, roztáhněte si plátno pomocí tlačítka „zoom out“, dokud nějaké nenajdete. Musíte objekty vkládat na prázdné místo a ne na již existující obrazovky. Například pokud vytváříte aplikaci pro seznam úkolů, budete chtít, aby se uživateli jako první po spuštění aplikace zobrazil jeho kompletní seznam. Tento ovladač přidá navigační panel do horní části aplikace, aby mohl uživatel přepínat mezi jednotlivými obrazovkami.   Navigační ovladač byste měli přidat do prvního zobrazení, aby mohl ovládat všechny další obrazovky. Vyberte si v osnově projektu první zobrazení. Klikněte na Editor → Embed In → Navigation Controller. Měli byste vidět šedý navigační panel na horní straně obrazovky. Po přidání navigačního panelu můžete začít přidávat funkce. Díky tomu budou moci uživatelé přepínat mezi obrazovkami.  Pojmenujte si navigační panel. Klikněte pod ovladačem zobrazení na Navigation Item, otevřete si Attribute Inspector a napište název obrazovky do pole Title. Přidejte navigační tlačítko. Otevřete si Objects Library a najděte si Bar Button Item. Klikněte a přetáhněte ho na navigační panel. Tlačítka, která posunou obrazovku dopředu jsou na pravé straně a tlačítka pro posun zpět jsou na levé straně. Přidejte tlačítku vlastnosti. Tlačítka si můžete nastavit tak, aby se hodily k funkcím vaší aplikace. Pokud vytváříte aplikaci se seznamem úkolů, přidejte si tlačítko „Přidat“, aby bylo možné zadávat nové úkoly. Vyberte si tlačítko a otevřete si Attribute Inspector. Najděte si Identifier Menu a vyberte „Add“. Pokud chcete, aby vaše tlačítko fungovalo, budete ho muset spojit s nějakou obrazovkou. U našeho příkladu je to jednoduché – tlačítko je umístěno u celkového seznamu a musí být spojeno s obrazovkou pro zadávání úkolů. Podržte ^ Control a přetáhněte tlačítko na druhou obrazovku.   Když uvolníte myš, objeví se vám menu Action Segue. Vyberte si Push, abyste mohli přejíždět mezi obrazovkami běžným způsobe. Můžete si také vybrat Modal, což znamená, že se nová obrazovka objeví jako samostatná akce. Když vyberete Push, přidá se vám k druhé obrazovce automaticky navigační panel s tlačítkem Back. Když vyberete Modal, budete muset navigační panel přidat ručně a také přidat tlačítka Cancel a Done (u jiných aplikací to mohou být jiná tlačítka). Cancel a Done tlačítka můžete vytvořit stejně, jako tlačítko Add. Vyberte si z Identifier Menu v Attribute Inspector tlačítka Cancel a Done a přidejte si je k obrazovce. Do této chvíle jste byli schopni vytvářet základní interface bez použití kódování. Pokud chcete v aplikaci mít složitější funkce, jako je například ukládání dat, budete se muset pustit do kódování. V tomto článku informace o kódování nenajdete, ale na internetu bez problému naleznete spoustu návodů k práci s Objective-C.  Můžete použít svůj navigační prototyp interface k tomu, abyste si našli vývojáře. Když budete mít funkční interface, snáze tak vývojáři vysvětlíte, co přesně potřebujete v aplikaci zakódovat.

english_section_name: Creating the App

summary: Spusťte si iOS Similator. Build the app. Otestujte si aplikaci na svém vlastním iPhone. Vyřešte problémy. Zkontrolujte využití paměti. Distribuujte svoji aplikaci k beta-testování.

document: Xcode obsahuje vestavěný iOS simulátor, který vám umožní otestovat si svoji aplikaci na různých zařízeních iOS. Vyberte si z menu Simulator and Debug a potom si vyberte zařízení, na kterém chcete aplikaci otestovat. Klikněte na tlačítko Build the app, které vypadá jako klasické tlačítko Play a spusťte si aplikaci. Bude několik minut trvat, než se vám aplikace nahraje. Až bude proces kompletní, iOS Simulator se otevře a vy si budete moci začít aplikaci testovat. Než začnete aplikaci distribuovat pro beta-testování, můžete si ji otestovat na svém vlastním zařízení. Nejprve si zapojte zařízení do počítače pomocí USB. Pokud se otevře iTunes, zavřete ji. Vyberte si z menu možnost Device and Debug a klikněte na tlačítko Build. Po několika vteřinách by se vám aplikace měla spustit na vašem zařízení. Než ji zavřete, vyzkoušejte si, jak funguje. Když vám aplikace bude padat, budete muset přijít na to, proč se to děje. Existuje nespočet důvodů, proč aplikace padají. Otevřete si konzoli Debug a přečtěte si zprávy. Většinou jsou tyto zprávy zašifrované. Pokud chybě nerozumíte, zkuste použít Google. Pravděpodobně najdete odkazy na fóra, kde vývojáři řeší stejné problémy. Odstraňování problémů může trvat hodně času. Když vytrváte a nevzdáte to, za nějakou dobu v tom budete zběhlí. Budete schopni chyby rozpoznat na první pohled a když budete dobří, dokonce je budete očekávat. Jednou z běžných chyb je vypuštění objektu z paměti více než jedenkrát. Další chybou je zapomenout spojit paměť a inicializovat objekt ještě před tím, než ho do paměti přidáte. S každou další aplikací budete dělat méně a méně chyb. iPhone má omezené množství paměti. Pokaždé, když paměti přidělíte nějaký objekt, ho budete muset později zase uvolnit. Bude se vám hodit hlavně nástroj iPhone SDK pro analýzu a zobrazování využití paměti.  Vyberte si Devices and Debug jako předtím a klikněte na Run → Run with Performance Tool → Leaks. Tím se aplikace spustí na vašem zařízení. Zkuste aplikaci používat jako normálně. Bude vám každou chvíli zamrzat, protože si nástroj Instruments bude zaznamenávat využití paměti. Všechny leaky se zobrazí na liště Leaks. Zdroje se zobrazí na spodní straně obrazovky. Dvojité kliknutí na leaky vám ukáže chybný kód, nebo historii leaků. Někdy zobrazení leaku není stejné, jako jeho původ. Když si nebudete vědět rady, zkuste to postupem eliminace. Pečlivě si projděte části svého kódování a spusťte aplikaci. Někdy budete schopni alespoň určit obecnou oblast vzniku leaku. Když budete vědět, kde leak vzniknul, budete ho moci upravit, nebo přepsat. Nezapomeňte často používat Google – najdete v něm odkazy na dokumenty, které vám pomohou vaše problémy vyřešit. Je sice dobré testovat aplikaci v simulovaném prostředí, abyste měli jistotu, že vše funguje jak má, ale beta-testování u jiných lidí nesmíte vynechat. Nejprve se zbavte těch největších problémů. Budete si muset vytvořit certifikát Ad-Hov v iOS Dev Center a potom budete moci svoji aplikaci poslat k beta-testování.  Externí testovači vám poskytnou zpětnou vazbu, která vám hodně pomůže. Hodí se to hlavně pro velmi složité aplikace. Pro autorizaci testování budete potřebovat UDID number každého zařízení. Vyberte si z menu Devices a klikněte na tlačítko Build. Ve vyhledávání si najděte složku svého projektu a v ní hledejte složku Ad-Hoc-iphoneoes. V ní najdete aplikaci. Zkopírujte si certifikát AdHoc.mobileprovision do stejné složky, vyberte si aplikaci a certifikát a zazipujte je do archivu. Tento archiv potom budete posílat testovačům. Ke každému certifikátu budete potřebovat speciální archiv.

english_section_name: Testing the App

summary: Definujte si koncept. Určete si svoji cílovou skupinu. Zkuste svojí aplikací pokrýt nějakou potřebu. Zamyslete se nad obsahem. Natrénujte si UI designové procesy.

document: Než poprvé otevřete Xcode, měli byste si naplánovat svoji aplikaci a její funkce. Může to znamenat designový dokument, který bude obsahovat funkcionalitu aplikace, načrtnutí interface a přechodů mezi obrazovkami a základní představu o typech systémů, které budete muset použít.  Snažte se při vývoji aplikace dodržovat svůj designový dokument. Pomůže vám to soustředit se na to, co chcete v aplikaci mít. Nakreslete si alespoň jeden náčrt pro každou obrazovku, kterou chcete v aplikaci mít. Cílová skupina aplikace určí to, jak bude aplikace vypadat a fungovat. Například aplikace pro seznamy úkolů bude vypadat úplně jinak, než střílecí hra. Pokud chcete vyvinout aplikaci s nějakým nástrojem, měli byste lidem nabídnout řešení problému, se kterým ještě nikdo nepřišel, nebo které je lepší, než všechny předchozí pokusy. Pokud chcete vyvinout nějakou hru, měla by mít unikátní funkce, které vám pomohou přilákat určitý druh hráčů. Uživatelské prostředí bude záviset na typu obsahu, který chcete v aplikaci mít. Pokud například vytváříte aplikaci, která spravuje a upravujte fotky, použijte interface, ve kterém se snadno zachází s fotkami. Uživatelský interface by nikdy neměl uživateli bránit v užívání aplikace. To znamená, že všechny možnosti by měly být jasně viditelné a uživatel by nikdy neměl pochybovat o tom, co které tlačítko dělá. Ikony by měly reprezentovat svoji funkci. Používání aplikace by mělo být přirozené a bezproblémové. UI design je umění, ale i věda. Budete si svůj projekt muset při práci stále kontrolovat.

english_section_name: Planning the App