summary: Dokončete pohovor. Čekejte na rozhodnutí. Účastněte se naturalizačního ceremoniálu.

document: Během pohovoru, budete dotazováni na otázky ohledně vaší žádosti, vašeho původu, charakteru a ochoty složit přísahu věrnosti. Pohovor také tvoří následující:  Test z angličtiny s částmi čtení, psaní a mluvení. Test z reálií a znalostí, během kterého budete dotázání deseti otázkami ohledně historie Spojených Států; alespoň šest musíte zodpovědět správně, abyste prošli. Po pohovoru bude vaše naturalizace buď udělena, zamítnuta nebo bude pokračovat.  Pokud je vám naturalizace udělena, budete pozváni na dokončení procesu pro udělení občanství USA. Pokud je vaše naturalizace zamítnuta, můžete se podívat na appealing the decision. Pokud vaše naturalizace pokračuje, což se často stává, protože jsou potřeba další dokumenty, bude se po vás požadovat podání dalších dokumentů a podstoupení dalšího pohovoru. Ceremoniál je významná událost, ve které se oficiálně stáváte občanem USA. Během této události budete   Odpovídat na otázky na to, co jste dělali od té doby, co proběhl pohovor. Odevzdejte kartu trvalého pobytu. Slibte vaši věrnost USA tím, že provedete slib věrnosti. Dostanete Certifikát naturalizace, oficiální dokument, který potvrzuje, že jste občanem Spojených Států.

english_section_name: Completing the Requirements for Becoming a US Citizen

summary: Dokončete žádost o občanství. Potřebujete dvě fotografie. Pošlete vaši žádost na poštovní sběrnu USCIS. Proveďte otisky prstů.

document: Stáhněte si formulář N-400 ze stránky www.USCIS.gov (klikněte na "Forms"). Vyplňte celý formulář, odpovězte na všechny otázky. Pokud něco vynecháte, vaše žádost se může zpozdit nebo být zamítnuta a budete se pravděpodobně muset odvolávat. Do třiceti dnů od vyplnění žádosti si kupte si pasové fotografie v místě, kde znají specifické požadavky.   Budete potřebovat dvě barevné fotografie s bílým pozadím, vytištěné na tenkém papíře. Vaše tvář by měla být jasně vidět a nic by nemělo pokrývat vaši hlavu, pakliže to není z náboženských důvodů. Na zadní stranu fotografií zlehka tužkou napište vaše jméno a "A číslo". Zjistěte si adresu sběrny pro vaši oblast. S vaší žádostí přiložte následující:  Vaše fotografie. Kopie vaší karty trvalého pobytu. Ostatní potřebné dokumenty podle potřeby. Určený poplatek za žádost (najdete v sekci "forms" na stránce www.USCIS.gov). Potom, co USCIS obdrží vaši žádost, budete požádáni, abyste přišli na příslušné místo a provedli otisky prstů.  Vaše otisky prstů budou poslány do Federal Bureau of Investigation (FBI), která prověří historii kriminálních činů. Pokud jsou vaše otisky prstů zamítnuty, je možné, že budete muset dodat další informace do USCIS. Pokud jsou vaše otisky prstů schváleny, dostanete oznámení poštou s informacemi o místě a datu pohovoru.

english_section_name: Applying for Naturalization

summary: Musíte dovršit věk 18 let. Dokažte, že máte v USA trvalý pobyt a žijete zde nepřetržitě, pět po sobě jdoucích let. Buďte fyzicky přítomni ve Spojených Státech. Mějte dobré mravy. Schopnost číst, psát a hovořit základní angličtinou. Základní znalost historie Spojených Států a vlády. Prokázat znalost Ústavy.

document: United States Citizenship and Immigration Services (USCIS) požaduje, abyste vám bylo alespoň 18 let pro podstoupení naturalizačního procesu, nezávisle na tom jak dlouho žijete v USA. Vaše karta trvalého pobytu nebo "zelená karta" udává den, kdy jste obrželi status trvalého pobytu. Jste způsobilí začít naturalizační proces přesně pět let od tohoto data.  Pokud jste v manželském svazku s občanem USA, můžete začít naturalizační proces potom, co jste žili alespoň 3 roky na trvalý pobyt, nemusí to být pět let. Pokud jste sloužili v ozbrojených silách USA více než jeden rok, nemusíte dokazovat pět let nepřetržitého pobytu. Pokud jste odjeli z USA na 6 měsíců nebo víc, je možné, že jste "narušili" váš status trvalého pobytu, a budete muset tuto dobu "dodělat", před tím, než můžete požádat o občanství. Ve většině případech není možné požádat o občanství USA, pokud jste mimo zemi. USCIS určí, zda jste charakteru dobrých mravů tím, že vezme do úvahy následující:  Váš trestní rejstřík. Kriminální činy s vůli ublížit člověku, teroristické činy, kriminální činy spojené s drogami nebo alkoholem, zločiny z nenávisti a jiné typy kriminálních činů, by vás mohli z naturalizačního procesu diskvalifikovat. Lhaní USCIS o minulých kriminálních činech je předmětem zamítnutí žádosti. Většina pokut za dopravní přestupky a menší přestupky vaši žádost nezdiskvalifikují. Zkoušky z těchto předmětů budou vedeny jako část procesu žádosti. Žádosti přesahující určitou dobu nebo pro ty s handicapem, budou mít mírnější jazykové požadavky. Zkouška z reálií a znalosti USA bude vedena jako součást procesu žádosti. Žadatelé staršího určitého věku nebo ti s handicapem budou mít mírnější požadavky z tohoto testu. Jako posední krok než se stanete občanem Spojených Států, bude přísaha věrnosti. Buďte připraveni provést slib:  Zřekněte se loayality v zahraničí. Dodržujte Ústavu. Služte Spojeným Státům, ať už jako součásti ozbrojených sil nebo v rámci civilní služby.

english_section_name: Fulfilling the Eligibility Requirements


summary: Prohlédněte si krabičku od brýlí a najděte si sériové číslo. Prohlédněte si pouzdro a zkontrolujte si, zda je kvalitně vyrobené. Zkontrolujte si, zda nemáte v brožurce chyby. Podívejte se, zda máte v krabičce kvalitní čistící hadřík. Prohlédněte si samolepku na čočce.

document: Pokud jste si koupili brýle nové, měli byste mít krabičku s velkým označením. Toto označení obsahuje důležité informace o vašich brýlích – pokud označení nemáte, brýle jsou pravděpodobně falešné. Oficiální krabičky od brýlí Ray Ban musí obsahovat následující informace:   Číslo modelu: Začíná RB nebo 0RB a pokračuje čtyřmi číslicemi. Číslo pod-modelu: Začíná písmenem a pokračuje čtyřmi číslicemi. Kód typu čočky: Kombinace písmene a čísla (např. 2N). Šířka čočky (v mm): Dvojciferné číslo. Všechny brýle Ray Ban by měly mít pouzdro. Pokud pouzdro nemáte (například jste brýle koupili v plastovém sáčku), může to znamenat, že jsou vaše brýle falešné (pokud jste je tedy nekoupili v outletu). Pouzdro by mělo mít následující znaky:   Lesklé kvalitně provedené logo na přední levé straně. Měli byste na něm mít napsáno toto: „100% UV Protection – Ray-Ban – Sunglasses By Luxottica.“ Na zavírání by mělo být logo Ray Ban. Materiál by měl mít texturu jako skutečná kůže. Horní část pouzdra by měla být tvrdá. Pouzdro by mělo být kvalitně provedené stehy. Pravé brýle Ray Ban mají většinou v balení také malou brožurku s informacemi, reklamními fotkami atd. Tato brožurka by měla být vytištěna naprosto dokonale a na kvalitním papíře. Kromě toho se brožurky před publikací vždy přísně kontrolují. Pokud brožurka obsahuje gramatické nebo faktické chyby, znamená to, že brýle nejsou pravé. Všechny brýle Ray Ban se prodávají s malým hadříkem na čištění skel. Najdete ho v krabičce v malém plastovém sáčku. Pokud ho nemáte, nebo vypadá nekvalitně, vaše brýle pravděpodobně nejsou pravé. Prohlédněte si hadřík a přesvědčte se, že nemá následující vady:   Skvrny a známky používání Tenká a cuckovatá textura Volné a nekvalitní švy Laciný materiál Brýle Ray Ban se prodávají se samolepkou známky kvality na čočce. Tato samolepka by měla být černozlatá (ne žlutá) a měla by vyobrazovat logo Ray Ban uprostřed hvězdice. Text by měl znít následovně: „100% UV Protection“ a „Sunglasses by Luxottica.“ Dívejte se hlavně po následujících defektech:   Chybějící nebo špatně napsaný text Nekvalitně provedené logo nebo hvězdice Lepidlo pod samolepkou (samolepka by měla držet staticky, ne pomocí lepidla)

english_section_name: Looking for Proper Packaging

summary: Nakupujte pouze u ověřených prodejců. Dejte si pozor na extrémně levné brýle. Když si nebudete vědět rady, nakupujte pouze v obchodech Ray Ban. Uvědomte si, že nosit falešné sluneční brýle není dobrý nápad.

document: Co se týče brýlí Ray Ban, mezi prodejci jsou velké rozdíly. Někteří z nich prodávají padělky a některým z nich nezáleží na tom, zda mají v nabídce pouze pravé brýle. Pokud chcete mít jistotu, že kupujete pouze pravé brýle, nakupujte jen u prodejců, kteří mají oficiální licenci společnosti Ray Ban. Stejně jako u všech luxusních značek, byste si měli dávat pozor na velmi výhodné koupě. Ceny těchto brýlí se velmi liší, ale nikdy nejsou levné. Protože jsou vyrobeny ručně z nejkvalitnějších materiálů, prodávají se za vcelku vysoké ceny. Pokud vám někdo nabízí extrémně výhodnou nabídku, dejte si velký pozor.  Ceny brýlí Ray Ban se pohybují mezi 2000 a 5000Kč. Vždy je dobré zbytečně nic neriskovat. Pokud chcete mít jistotu, že máte pravé brýle, kupte si je přímo na webové stránce Ray Ban. Budete si moci vybrat ze všech dostupných modelů a budete si jistí tím, že jsou vaše brýle pravé. Falešné věci nejsou nikdy tak kvalitní, jako pravé luxusní výrobky. Většinou jsou špatně provedené, snadno se rozbijí a nevypadají dobře. Kromě toho existují ale i další věci, které by vás od koupě padělku měly odradit. Zde uvádíme důvody, proč je lepší koupit si pravé brýle Ray Ban:   Falešné brýle nemají dostatečnou ochranu proti UV paprskům. Když budete nosit brýle bez UV ochrany, mohli byste si poškodit zrak hůře, než kdybyste neměli žádné sluneční brýle.   Falešné sluneční brýle nemají záruku, takže když se vám rozbijí (což je u padělků téměř jisté), nedostanete žádné peníze zpět. Falešné brýle se vyrábějí ve fabrikách, které vykořisťují své  zaměstnance. Když budete pravidelně kupovat padělky, budete tím podporovat tyto pracovní praktiky.

english_section_name: Judging the Seller

summary: Prohlédněte si brýle a podívejte se, zda na plastových částech nejsou vidět spoje. Potěžkejte si brýle. Prohlédněte si čočky a podívejte se, zda jsou skleněné. Prohlédněte si kovové panty na brýlích. V rozích brýlí by měly být kvalitní rytiny. Prohlédněte si, zda mají brýle na čočkách RB. Prohlédněte si nosní pacičky. Prohlédněte si logo na postranici. Prohlédněte si číslo modelu, které je vyraženo na vnitřní straně postranic.

document: Všechny pravé brýle Ray Ban jsou vyrobeny z vysoce kvalitních materiálů. Plastové části brýlí jsou vyrobeny z jednoho kusu plastu a jsou ručně leštěny. Pokud tedy uvidíte na brýlích nějaké vady, hrubé části a zejména spoje, pravděpodobně jde o padělek. Spoje na plastových částech brýlí znamenají, že brýle nejsou pravé.  Na falešných brýlích Ray Ban mohou být spoje kdekoli, ale většinou je najdete na místech, kde se plast ve formě spojuje – na horním okraji brýlí nad čočkami a na horní straně postranic. Vezměte si brýle do ruky a chvíli si je podržte. Jemně si je přehazujte z ruky do ruky. Měly by být pevné a trochu těžké. Neměly by být podivně lehké, tenké a křehké. Pokud máte pocit, že brýle nejsou dost těžké na to, aby dokázaly ve větru zatížit několik listů papíru, pravděpodobně jde o padělek.  Pravé brýle Ray Ban mají uvnitř postranic kovové podpěry, které zajišťují, že jsou brýle těžší. Pokud máte model s průhlednými postranicemi  , měli byste tyto podpěry vidět. Pokud je nevidíte, pravděpodobně máte falešné brýle. Sundejte si brýle a podívejte se na ně zepředu. Jemně na ně poklepejte nehtem. Pokud uslyšíte charakteristický zvuk skla, je to dobré znamení – pravé brýle Ray Ban mají vždy skleněné čočky. Pokud máte čočky plastové, nemusí to nutně znamenat, že jde o padělek, ale pokud brýle navíc vypadají lacině a nekvalitně, pravděpodobně nejsou pravé.  Pokud máte pocit, že čočky nejsou skleněné, nepanikařte. Některé modely brýlí Ray Ban nemají skleněné čočky, ale přesto jsou vyrobeny z nejkvalitnějších materiálů.   Aby bylo jasno – skleněné čočky znamenají, že jsou vaše brýle pravděpodobně pravé, ale neskleněné čočky nemusejí nutně znamenat, že jsou brýle falešné. Podívejte se na brýle zezadu. Panty, které jsou v rozích, by měly být kovové a kvalitní. Měly by být pevně připojené k brýlím, ne pouze přilepené lepidlem. Plast a lepidlo znamená, že jsou brýle falešné.  Některé modely brýlí Ray Ban mají kovový pant se sedmi kovovými „zoubky“.  Pokud tento pant máte, pravděpodobně máte pravé brýle, ale pokud ho na brýlích nemáte, nic si z toho nedělejte, protože ne všechny modely tento pant mají (například modely Aviator a Clubmaster ho nemají). Podívejte se na brýle zepředu. Pokud máte modely Wayfarer nebo Clubmaster, měli byste mít v rozích očnic malý stříbrný diamant nebo ovál. Tato rytina by měla být kvalitně provedena a měla by být hezky vidět. Nemělo by být možné ji seškrábnout. Pokud rytina vypadá nekvalitně, brýle jsou pravděpodobně padělané. Většina modelů brýlí Ray Ban má na jedné z čoček téměř neviditelný znak RB. Bývá malý a bývá pouze na jedné z čoček. Jde vidět pouze když brýle natočíte do určitého úhlu. Pokud jsou vaše brýle falešné, tento znak neuvidíte, nebo bude nekvalitně proveden.  Některé starší modely mají místo znaku RB na čočce BL, protože Ray Ban původně vlastnila společnost Bausch & Lomb. V roce 1999 Bausch & Lomb prodala Ray Ban italské společnosti Luxottica.  To lze poznat na značení a balení novějších modelů brýlí Ray Ban. Každá část pravých brýlí Ray Ban je vyrobena z vysoce kvalitních materiálů. Platí to i pro malé pacičky, které vám drží brýle na nose. Měly by být vyrobeny z pevného, ale příjemného gumového materiálu. Neměly by být křehké, slizké, ani snadno snímatelné.  Na kovovém středu těchto paciček můžete najít malé logo RB. Některé modely toto logo ovšem nemají. Sundejte si brýle a podívejte se na ně ze strany. Měli byste na začátku postranice vidět kurzívou napsané logo Ray-Ban. Dobře si ho prohlédněte – mělo by být čisté a profesionální a mělo by dobře přiléhat k postranici. Pokud je logo špatně provedené, nebo je přilepené lepidlem, pravděpodobně nemáte pravé brýle.  U brýlí, které mají velmi tenké postranice, toto logo pochopitelně nenajdete. Podívejte se na vnitřní stranu postranic brýlí. Pokud máte model Wayfarer nebo Clubmaster, měli byste toto číslo najít napsané bílým písmem. Na pravé postranici by mělo být logo Ray Ban, „Made in Italy“ a CE (což znamená, že se brýle prodávají v Evropě). Pokud tento text chybí, nebo je rozmazaný, je téměř jisté, že máte falešné brýle.  Pokud máte stále originální balení svých brýlí, zkontrolujte si, zda je sériové číslo na obalu stejné, jako číslo na brýlích. Pokud se čísla neshodují, vaše brýle jsou falešné. Model Aviator má tak tenké postranice, že na nich tento text nenajdete.

english_section_name: Finding Flaws on the Glasses


summary: Požádejte o tři dobrovolníky. Každému dobrovolníkovi dejte kousek papíru. Požádejte každého z dobrovolníků, aby na papír napsal jméno. Řekněte, že správně uhodnete papír, na kterém je napsáno jméno mrtvé osoby. Vytáhněte správný papír.

document: Tento trik je nejlepší dělat ve skupině lidí, protože budete potřebovat tři dobrovolníky. Musíte mít přesně tři lidi – se dvěma lidmi to nebude ono a se čtyřmi lidmi to nebude fungovat vůbec. Vyberte si lidi, které moc dobře neznáte, aby si ostatní nemysleli, že jste si trik nacvičili předem. Tato část triku je velmi důležitá. Vezměte si kousek papíru a roztrhněte ho na třetiny. První třetinu, která bude mít jednu stranu rovnou a druhou otrhanou, dejte prvnímu člověku. Druhou třetinu, která bude z obou stran otrhaná, dejte druhému člověku a třetí stranu, která bude mít jednu stranu rovnou, dejte třetímu člověku.   Tento trik nebudete moci provést správně, pokud neroztrhnete papír na tři části, takže si dopředu připravte dostatečně velký kus papíru. Věnujte pozornost člověku, který drží kousek papíru, který je z obou stran otrhaný. Tento kousek papíru je klíčem k celému triku. První dobrovolník musí napsat jméno člověka, který žije, druhý dobrovolník musí napsat jméno člověka, který je již mrtev a třetí dobrovolník musí napsat jméno člověka, který žije. Zatímco budou dobrovolníci psát, otočte se k nim zády. Potom dobrovolníci vloží papíry do pytlíku nebo do klobouku. Řekněte svým dobrovolníkům, aby se plně soustředili na jméno, které napsali. Podržte si klobouk nad hlavou, aby bylo jasně vidět, že nevidíte dovnitř. Řekněte publiku, že již víte, jak zní jméno daného mrtvého člověka a podívejte se na dobrovolníka, který ho napsal, jako kdybyste mu četli myšlenky. Nahmatejte rukou v klobouku papír, který má obě strany otrhané, vytáhněte ho a nahlas přečtěte jméno, které je na něm napsané.

english_section_name: Name the Dead

summary: Požádejte dobrovolníka, aby myslel na nějaké číslo mezi 1 a 5. Požádejte dobrovolníka, aby toto číslo vynásobil devíti a sečetl obě číslice výsledného čísla. Požádejte dobrovolníka, aby od daného čísla odečetl 5. Řekněte dobrovolníkovi, aby vybral písmeno z abecedy, které tomuto číslu odpovídá. Řekněte dobrovolníkovi, aby vybral zemi, která začíná na toto písmeno. Požádejte dobrovolníka, aby si vybral zvíře, které začíná na poslední písmeno názvu dané země. Požádejte dobrovolníka, aby si vybral barvu, která začíná prvním písmenem názvu zvířete, na které myslí. Předstírejte, že čtete myšlenky dobrovolníka. Řekněte dobrovolníkovi, že vidíte oranžového osla v Dánsku.

document: Tento trik využívá lidské psychologie. Přestože se zdá, že jste dali dobrovolníkovi spoustu možností, většina lidí bude myslet na jedno a to samé číslo. Začněte požadavkem na číslo mezi 1 a 5 a řekněte dobrovolníkovi, aby vám toto číslo neříkal. Pokud si dobrovolník vybral například 5, bude to: 9 x 5 = 45, takže 4 + 5 = 9. Dobrovolník by měl tyto výpočty provádět v duchu, ne nahlas. 9 – 5 = 4. V tuto chvíli bude mít dobrovolník v hlavě číslo 4. A = 1, B = 2 atd. V tomto případě si dobrovolník vybere písmeno D. Většina lidí si vybere Dánsko. Poslední písmeno slova Dánsko je O a většina lidí si vybere osla. Většina lidí si vybere oranžovou. Řekněte publiku, že se dobrovolníkovi díváte do hlavy. V devíti případech z deseti se trefíte, i když v některých případech se vám to nepovede.

english_section_name: Guessing a Volunteer's Thoughts

summary: Požádejte členy publika, aby zavolali svá jména. Napište na každou kartičku stejné jméno. Napište jméno na tabuli. Požádejte dobrovolníka, aby z klobouku vytáhl jméno a aby si ji podržel nad hlavou.

document: Řekněte, že napíšete jméno každého člověka na kartičku a potom je všechny vložíte do klobouku. Na konci triku potom řeknete, kdo z publika má největší štěstí a napíšete to na tabuli. Jméno nejšťastnějšího člověka potom z klobouku vytáhne dobrovolník a toto jméno se bude shodovat s tím, co jste napsali na tabuli. Pokud máte v publiku hodně lidí, můžete vybrat prvních deset lidí. Pokud máte malé publikum, mohou se zúčastnit všichni. Když první člověk řekne své jméno, napište si ho. Potom na všechny ostatní kartičky napište opět stejné jméno a nakonec všechny kartičky vložte do klobouku.   Ujistěte se, že jsou lidé od vás dost daleko a že nikdo nevidí, že píšete stejná jména na všechny kartičky. Pokud tento trik předvádíte na narozeninové oslavě, můžete napsat na všechny kartičky jméno oslavence, abyste zajistili, že se šťastlivcem stane on. Místo abyste řekli, že předpovídáte, kdo bude šťastlivcem, můžete předpovídat třeba osobu, která se nejdříve ožení/vdá, osobu, která má nějaké tajemství atd. Až budou všechny kartičky v klobouku, napište jméno velkým písmem na tabuli a ukažte ho publiku. Řekněte, že jste si naprosto jistí, že jde o největšího šťastlivce z přítomných lidí. Když lidé uvidí, že jste se skutečně trefili, budou ohromeni. Pokuste se zbývající kartičky co nejdříve vyhodit, aby nikdo nepřišel na to, jak jste tento trik provedli.

english_section_name: Predict the Luckiest

summary: Vystřihněte do balíčku karet malou díru. Požádejte někoho z publika, aby si vytáhl kartu. Udělejte show a předstírejte, že čtete dobrovolníkovy myšlenky. Potvrďte svoji jasnozřivost tím, že kartu lidem ukážete.

document: Budete potřebovat standardní balíček karet s krabičkou z kartonu. Vyndejte karty den a vystřihněte si na zadní straně balíčku malou díru. Vložte karty zpět do balíčku a podívejte se do díry. Měli byste vidět horní roh poslední karty v balíčku.   Karty musíte mít již připravené. Neukazujte obecenstvu stranu balíčku s dírou. Pokud seženete balíček karet, který má zvenčí vyobrazenou kartu, vaše díra nebude skoro vidět. Požádejte ho, aby nejprve karty několikrát zamíchal, potom si vybral kartu a ukázal ji publiku. Vy se na kartu dívat nesmíte. Potom dobrovolníkovi řekněte, aby kartu vložil na konec balíčku. Vezměte si celý balíček do ruky tak, abyste díru zakryli a požádejte dobrovolníka, aby vložil karty zpět do krabičky.  Dobrovolník vloží karty jistě dovnitř lícem dolů, abyste vybranou kartu neviděli. Pokud to neudělá, požádejte ho, aby začal znovu a vybral si jinou kartu. Podržte si balíček karet dírou směrem k vám a řekněte, že nyní určíte, kterou kartu si vybral. Podívejte se dírou na kartu, zavřete oči a nakloňte hlavu ke stropu. Potom řekněte, o kterou kartu šlo. Vytáhněte kartu z balíčku, dejte si pozor, abyste publiku omylem neukázali díru v krabičce a ukažte jim kartu.

english_section_name: Pick a Card

summary: Než se do tohoto triku pustíte, vyhledejte si 9. Až dorazíte na místo, požádejte o dva dobrovolníky. Požádejte dobrovolníka s kalkulačkou, aby si vybral jakékoli trojciferné číslo. Požádejte dobrovolníka, aby číslo obrátil (např. Požádejte dobrovolníka, aby sečetl obě čísla dohromady. Nyní požádejte dobrovolníka, aby uvedl první tři číslice tohoto čísla. Nyní požádejte dobrovolníka s kalkulačkou, aby uvedl poslední číslici svého čísla. Požádejte dobrovolníka se slovníkem, aby našel deváté slovo na 108.

document: slovo na 108. straně ve vašem slovníku. Napište si ho na papír a vložte ho do obálky. Tuto obálku si potom dejte do kapsy.   Toto je nejdůležitější část triku. Když ji neuděláte, nebudete schopni trik provést. Jednomu z nich dejte slovník a druhému kalkulačku. Jediným požadavkem bude to, že se žádné číslice nesmí opakovat. Může si tedy vybrat například číslo 365, ale ne číslo 222. 563) a aby odečetl větší číslo od menšího čísla (např. 563- 365= 198). Nakonec ho požádejte, aby toto číslo obrátil (např. 891). U našeho příkladu to bude 198+891 = 1089. Výsledek bude vždy 1089 bez ohledu na to, jaké číslo si dobrovolník vybral. Vždy to bude 108. Požádejte dobrovolníka se slovníkem, aby ve slovníku našel stranu 108. Bude to vždy devítka. straně. Dívejte se na něho, jako kdybyste mu četli myšlenky a až budete připraveni, vytáhněte si z kapsy obálku s papírem a přečtěte publiku slovo, které na něm máte napsané. Všichni budou ohromeni tím, že se toto slovo shoduje.

english_section_name: The Dictionary Trick


summary: Získejte si důvěru vašeho koně. Dodržujte bezpečnostní zásady. Postupujte krok za krokem. Nikdy se nerozčilujte. Odměňte úspěchy vašeho koně.

document: Abyste získali důvěru koně, musíte si s ním vybudovat osobní vztah, který je pro budoucí výcvik nezbytně nutný. Buďte s koněm denně v kontaktu, krmte ho, hřebelcujte a starejte se o něj. Je to ten nejlepší způsob, jak mezi vámi vytvořit pouto. Pohybujte se kolem něho při práci na pastvě i ve stáji, ať si na vás zvykne a začne vám postupně důvěřovat. Když se něčeho poleká, promluvte na něj a uklidněte ho.  Pokud chcete koně pochopit, musíte se podívat na svět jejich očima. Kůň nepřemýšlí jako predátor, ale jako kořist a proto se snadno plaší. Pokud váš kůň nevyrostl ve společnosti lidí, je pravděpodobné, že je bude vnímat jako „predátora“ a bude se jich bát.  Pokud máte hříbě nebo koně, který je na výcvik ještě příliš mladý, začněte ho zvykat na přítomnost lidí a pusťte se do budování vzájemné důvěry.  Než se pustíte do samotného výcviku, měli byste budování vzájemné důvěry mezi vámi a koněm věnovat dostatečné množství času. Důvěru si nezískáte za den. Koně jsou velká, silná zvířata, která mohou ve stresové situaci nadělat mnoho škod. Kolem koní vždy dodržujte několik následujících bezpečnostních zásad, kterými předejdete možným zraněním. Snažte se pohybovat co nejvíce v zorném úhlu koně. Pokud se musíte přesunout na místo, kde vás nevidí, přejeďte rukou po jeho hřbetu nebo zádi, aby věděl, kde se nacházíte.  Nejlepší místo, kde v přítomnosti koně stát, je po jeho levé straně poblíž hlavy, přibližně v linii s jeho uchem. Na tomto místě na vás kůň nejlépe vidí. Když jste mimo zorný úhel koně, mluvte na něj. Pomůže mu to se zorientovat a určit vaší polohu. Ke koni nepřistupujte zezadu, a pokud je to možné, nepohybujte se v prostoru za ním. Nestůjte ani přímo před ním – přímo před svou hlavou má kůň další „slepou oblast“. Poblíž koně si neklekejte ani nesedejte. Když pracujete s kopyty, namísto přidřepnutí se k nim sehněte. Obsedání koně je postupný proces, který vyžaduje čas. K další části tréninku nebo k dalšímu cviku můžete přejít jen tehdy, když kůň stoprocentně zvládl cvik předchozí – vytvořil si návyk. Když koně něčemu učíte, musí každý nový prvek vycházet z prvku předešlého, tedy z toho, co už kůň umí a zná. Nezapomeňte, že vaším cílem je právě toto vytvoření a osvojení požadovaných návyků, jinak se výcvik mine účinkem.  Nikdy to nevzdávejte. Pro vašeho koně budou některé části výcviku jednodušší než jiné. Obsedání koně je závazek, který vyžaduje dávku vytrvalosti a trpělivosti. Ukončete každou lekci pochvalou. I kdyby byl pokrok sebemenší (např. že kůň zůstal v klidu, když jste se k němu přiblížili s ohlávkou), vždy výcvik zakončete pozitivně. Nikdy na koně nekřičte, nebijte ho, neházejte kolem něco věcmi a nechovejte se agresivně. Mohlo by ho to opravdu vyděsit a nevratně poškodit vztah, který jste si vybudovali. Na koně mluvte klidným hlasem a vyvarujte se vysokých tónů.  Pokud vás kůň neposlechne, opravte ho v klidu, bez známek agresivity.Můžete zkusit použít i zvukový povel, aby si byl kůň vědom, že něco udělal špatně. Pokud se vašemu koni daří, odměňte ho. Odměna koně motivuje a má pozitivní vliv na jeho výcvik. Odměnou může být pamlsek, ale i poplácání, podrbání a slovní pochvala. Pokud potřebujete koni vytknout nevhodné chování, můžete ho klepnout bičíkem, vyvinout větší tlak na udidlo nebo třeba použít nějaký hlasový projev (nikdy však nekřičet!). Pamatujte, že u koní funguje nejlépe pozitivní motivace bez nátlaku. Trestat koně způsobem, který v něm vzbuzuje strach nebo mu způsobuje bolest, je nepřijatelné. Pokud chcete koně potrestat za nevhodné chování či opakovanou chybu, měli byste být důslední a vyvinout nátlak pokaždé, když se kůň zachová špatně. Jakmile kůň začne reagovat tak, jak si přejete, ihned s nátlakem přestaňte.

english_section_name: Getting Started

summary: Nechte koně, aby si zvykl na vaše ruce. Umožněte koni, aby si na ohlávku zvykl. Seznamte koně s uzdou. Přidejte udidlo. Nasaďte koni uzdečku.

document: Ze všeho nejdřív si hříbě musí zvyknout na dotyky lidské ruky a přítomnost člověka vůbec. Postupujte proto pomalu. Zůstávejte v jeho zorném úhlu, aby se nepolekalo. Velice pomalu natáhněte ruku. Nedělejte žádné prudké pohyby, jinak by si mohlo vaše záměry vysvětlit chybně a vyplašit se. Pokud reaguje dobře, pokuste se dotknout jeho hlavy, uší a krku.  Za každé zlepšení koně pochvalte slovem. I nepatrný pokrok (jako např. o kousek větší přiblížení ruky k hlavě zvířete nebo první krátký dotyk) si zaslouží odměnu. Koně můžete odměnit i pamlskem. Začněte jednoduše tím, že přinesete ohlávku k hříběti a necháte ho, aby si jí očichal. Další dny jí můžete jen tak položit na zem a kůň si jí postupně očichá a prověří, že se nejedná o nic nebezpečného. Pak můžete začít zkoušet nasadit nánosník na čumák. Pokud je kůň v klidu, můžete postoupit dál a zkusit ohlávku přetáhnout přes uši. Zpočátku je lepší nechat ohlávku rozepnutou. Jakmile si koník zvykne na rozepnutou ohlávku, můžete jí zkusit i zapnout a je to!  Celý proces může nějakou chvíli trvat a pravděpodobně budete muset provést několik pokusů. Buďte trpěliví, klidní, rozdělte postup na jednotlivé kroky a zkuste každý den postoupit o kousek dál. Až se vám podaří ohlávku nasadit, nechte jí koni na hlavě několik dní. Začněte tak, že koni ukážete uzdu společně s ohlávkou. Můžete zkusit koně uzdou podrbat na krku a hlavě. Pokuste se ho přimět, aby otevřel hubu a nechal si do ní vložit udidlo. Buďte velmi jemní. Kromě ohlávky bude časem nutné zvyknout koně na udidlo. Při prvním nasazování postupujte velmi opatrně a pomalu. Pokud kůň udidlo přijme, nechte mu ho zpočátku v hubě jen na několik minut. Proces další dny opakujte a prodlužujte dobu, kdy má kůň udidlo v hubě. Můžete zkusit potřít udidlo vrstvou melasy, která vám pomůže koně přesvědčit, aby si nechal udidlo do huby vložit. Jakmile kůň bez problémů přijme udidlo, pokračujte nasazením uzdečky přes uši. Řemínky nechte prozatím rozepnuté. Postupně se propracujte až k zapnutí všech řemínků. Nezapomeňte dát koni čas, aby si zvykl na uzdečku nasazenou přes hlavu a uši.

english_section_name: Halter-Breaking the Horse

summary: Seznamte koně se sedlem. Položte koni na hřbet sedlovou dečku. Položte sedlo koni na hřbet. Dotáhněte podbřišník. Zvykejte koně na třmeny. Lonžujte koně se sedlem.

document: Kůň si musí zvyknout na váhu a zvuk sedla na svém hřbetě. Stejně jako s ohlávkou a udidlem, nechte koně, ať si sedlo prohlédne, očichá a přesvědčí se, že to není věc, která by ho mohla ohrozit. Jakmile si kůň na sedlo zvykne vizuálně, podržte mu ho nad hřbetem, aniž byste ho položili na hřbet. Když je kůň zvyklý na sedlo, položte mu na hřbet sedlovou dečku. Nechte mu jí na hřbetě několik minut. Pokud kůň reaguje dobře, deku sundejte. Celý proces několikrát opakujte. Střídejte stranu, ze které deku nasazujete, aby si kůň zvykl na sedlání zleva i zprava.  Pokud je kůň ze situace nervózní, ve stresu a začíná ze strachu přehnaně reagovat, rychle deku sundejte a celý proces opakujte až tehdy, kdy je kůň ve větší psychické pohodě. Ať už budete jezdit v anglickém nebo westernovém sedle, je důležité, aby koni perfektně sedělo. Westernová sedla jsou konstruována především pro pohodlí jezdce a koně. Nutným doplňkem je podsedlová deka, která zabraňuje odření koně a pomáhá rozložit váhu sedla. Dnes je k dostání velké množství dek nejrůznějších barev a zdobených krásnými vzory. Tyto deky vypadají na koni efektně a jsou vhodné na různé závodní disciplíny. Podsedlové dečky a podložky pro anglická sedla bývají funkční, ale méně nápadité. Pokud anglické sedlo padne opravdu perfektně, použití dečky není povinné. Postupujte pomalu, aby se nepolekal. Mluvte na něj, pohlaďte ho, dávejte mu zkrátka najevo, že mu nic nehrozí.Nechte mu sedlo na hřbetě několik minut a pak ho opět sundejte. Celý proces opakujte z opačné strany. Nezapomeňte vytáhnout třmeny a dejte si pozor na volné řemeny a podbřišník – mohly by koně vylekat. Postupujte velice pomalu. Každý den utáhněte podbřišník o trochu víc, zvlášť pokud je kůň lekavý. Pokud kůň působí opravdu vyděšeně, přestaňte podbřišník utahovat a jen ho nechte zvykat na výstroj. Pokud se vám podařilo podbřišník plně dotáhnout, zkuste si zlehka lehnout koni přes hřbet. Dalším krokem je lonžování se sedlem a následně se spuštěnými třmeny. Kůň se naučí zvládat pohyb s výstrojí, která povlává kolem jeho boků a nohou.Zároveň můžete povolit další řemínky na sedle. Opět postupujte pomalu. Vždy představte koni jen jeden dosud neznámý element, nikdy několik najednou. Než přistoupíte k dalšímu kroku, nechte koni čas na zvládnutí předchozího. Až kůň snese sedlo na hřbetě po delší dobu, začněte trénovat lonžování se sedlem.

english_section_name: Saddle Breaking a Horse

summary: Ujasněte si, co je lonžování. Pracujte s koněm ze země. Pracujte s lonží s citem. Začněte s lonžováním vašeho koně. Naučte koně hlasové signály. Naučte koně respektovat váš osobní prostor. Naučte koně reagovat na tlak.

document: Proces obsedání vždy začíná prací ze země. Lonž je dlouhá, obvykle plochá, vodící šňůra, která se používá k výcviku koně v ohradě. Ideálním prostorem pro lonžování je kruhová ohrada. Při lonžování se soustřeďte na to, abyste maximálně využili prostor ohrady a kůň obcházel co možná největší kruh. Pokud kůň chodí v příliš uzavřeném kruhu, může u něj dojít ke zranění nohou, šlach nebo vazů. Ujistěte se, že váš kruh má průměr alespoň 18 metrů. Až začnete s koněm pracovat na lonži, nikdy netrénujte déle než 10 minut na každou stranu. Delší trénink je náročný a tělo koně velmi zatěžuje, proto je potřeba na něj koně postupně připravit. Trénink na lonži by dohromady neměl trvat déle než 15 – 20 minut. Než se pokusíte na koně nasednout, je důležité nejprve získat jeho důvěru na zemi. Připněte lonži k ohlávce koně. Pokud má kůň v hubě udidlo, dejte pozor, ať na něj nevyvíjíte příliš velký tlak nebo za lonži divoce netrháte. Když bude mít kůň s lonžováním spojené nepříjemné nebo bolestivé pocity, bude se ho obávat. Pohybujte se v souladu s koněm tak, abyste lonží drželi koně na stejně pružném kontaktu, jako byste drželi otěž. Tento kontakt by měl být pokud možno stálý, bez výkyvů. Kůň po čase tento kontakt přijme a bude chodit po kruhu tak, aby v udidle udržel neměnný tlak. Lonžování je proces, při kterém pracujeme s koněm v ohradě. Lonžujte vašeho koně alespoň jednou denně. Pro komunikaci s koněm používejte řeč těla, hlasové signály a samozřejmě lonž, případně další pomůcky jako např. lonžovací bič. Postupně zvyšujte intenzitu tréninků až do doby, než kůň zvládne cval a další chody.  Pokud máte možnost vzít si na pomoc jiného jezdce, poproste ho, aby se v ohradě postavil za vás a během lonžování se pohyboval zároveň s vámi. Pokud se kůň začne stáčet do středu kruhu, váš pomocník by se měl rozejít proti němu a donutit tím koně vrátit se na obvod ohrady. Při lonžování byste se nikdy neměli koně dotýkat. Všechny povely byste měli sdělovat změnami kontaktu pomocí lonže, pozicí vašeho těla, použitím volného konce lonže nebo lonžovacího biče. Lonžování je výcvik koně založený na důvěře. Pokaždé, když váš kůň zareaguje tak, jak jste si přáli, přerušte oční kontakt a uvolněte tlak, který na něj vyvíjíte. Základem je vodění koně na vodítku: kůň by měl postupně zvládnout přechody mezi krokem, zastavením, krokem, klusem atd. Když se kůň pohybuje v kruhovce, standardními povely jsou „krok“, „klus“, „cval“ (nebo „hop“). Pro zpomalení můžete použít dlouze vyslovený povel „hou“. Ze všeho nejdřív je ale potřeba naučit koně povel pro krok a zastavení. Pro úplné zastavení můžete koně naučit na různá slova, můžete si vybrat z povelů „stůj“, „stop“ nebo „prr“. Pokuste se naučit koně, že v situaci, kdy si není povelem jistý, by měl zastavit tak, jak je a čekat.Pokud už sedíte v sedle, pro zastavení můžete použít jeden ze zmíněných povelů nebo koně naučit reagovat na styl vašeho sedu – jakmile sednete hluboko do sedla a přestanete se pohybovat v harmonii s pohybem koně, signalizujete povel „zastav“. Kůň to na vás zpočátku bude samozřejmě zkoušet. Může se pokusit vás vystrčit ze svého prostoru, aby si ověřil, kdo je tady pánem. Vaším úkolem je ujistit ho, že jste to vy! Když se k vám kůň příliš přiblíží, zatlačte na jeho žebra v místě přibližně 30 centimetrů za plecí. Kdyby chtěl dominantní kůň ve stádu vyškolit jiného koně, použil by tlak na stejné místo. Kůň by tedy měl na vaše zatlačení zareagovat, ustoupit a dát vám prostor. Kůň by se měl naučit reagovat na tlak vyvíjený na ohlávku. Připněte na ohlávku vodítko. Postavte se ke koni z levé strany, přibližně na úroveň jeho hlavy, čelem do směru chůze. Držte vodítko kousek pod karabinou. Pomalu zatáhněte za vodítko směrem od vás (tedy doprava). Kůň by měl zareagovat na tlak a otočit hlavu doprava. Jakmile to udělá, tlak uvolněte a koně pochvalte.  Cvik obměňte a postavte se na pravou stranu koně. Přitáhněte vodítko směrem k sobě. Kůň by se měl naučit jak otočit hlavu směrem k vám i z tohoto povelu. Opakujte stejný cvik na levou stranu. Postupujte stejným způsobem, jen opačným směrem. Nacvičte i vyvíjení tlaku dopředu a dozadu. Kůň se postupně naučí reagovat na tlak, aby docílil jeho uvolnění.

english_section_name: Teaching the Horse to Longe/Lunge


summary: Zjistěte si předvolbu pro odchozí hovor. Zjistěte si předvolbu země, do které voláte. Zjistěte si regionální předvolbu oblasti v Japonsku, kam se chcete dovolat. Zjistěte si číslo, na které chcete volat.

document: Aby hovor vůbec odešel mimo zemi, ze které voláte, musíte vytočit předvolbu, která operátora informuje, že chcete volat do zahraničí. V České republice (a řadě dalších zemí) tuto funkci plní předvolba 00, (případně ji můžete nahradit +). Například ve Spojených státech ovšem budete muset vytočit 011.  Předvolbu pro odchozí hovor můžete zkusit najít ve svém oblíbeném internetovém vyhledávači. Stačí napsat například „převolba pro odchozí hovor“ nebo, pokud jste v zahraničí, můžete použít anglickou formulaci „(název země, ze které voláte) exit code.“ V tomto případě je to jednoduché, protože víme, že se jedná o Japonsko. Mezinárodní předvolba pro Japonsko je 81. Oblastní předvolba sestává, podle toho kam voláte, z jednoho až pěti čísel.   Toto je seznam oblastních předvoleb:  Akita 18 Himeji 79 Matsudo 47 Takatsuki 72 Hirakata 72 Matsuyama 89 Tokorozava 4 Hirošima 82 Miyazaki 985 Tokio 3 Ichikawa 47 Nagano 26 Toyama 76 Ichinomiya 586 Nagasaki 95 Toyohashi 532 Iwaki 246 Nagoya 52 Toyonaka 6 Kagoshima 99 Naha 98 Toyota 565 Kanazawa 76 Nara 742 Utsunomiya 28 Kashiwa 4 Niigata 25 Wakayama 73 Kasugai 568 Nishinomiya 798 Yokkaichi 59 Kawagoe 49 Oita 97 Jokohama 45 Kawaguchi 48 Okayama 86 Jokosuka 46 Kawasaki 44 Okazaki 564 Amagasaki 6 Kitakyushu 93 Ósaka 6 Asahikawa 166 Kóbe 78 Otsu 77 Chiba 43 Kochi 88 Sagamihara 42 Fujisawa 466 Kofu 55 Saitama 48 Fukuoka 92 Koriyama 24 Sakai 72 Fukuyama 84 Kumamoto 96 Sapporo 11 Funabashi 47 Koshigaya 48 Sendai 22 Gifu 58 Kurashiki 86 Shizuoka 54 Hachioji 42 Kjóto 75 Suita 6 Hamamatsu 53 Machida 42 Takamatsu 87 Higashiosaka 6 Maebashi 27 Takasaki 27 Himeji 79 Matsudo 47 Takatsuki 72 Hirakata 72 Matsuyama 89 Tokorozawa 4 Hirošima 82 Miyazaki 985 Tokio 3 Ichikawa 47 Nagano 26 Tojama 76 Ichinomiya 586 Nagasaki 95 Toyohashi 532 Iwaki 246 Nagoya 52 Toyonaka 6 Kagoshima 99 Naha 98 Toyota 565 Kanazawa 76 Nara 742 Utsunomiya 28 Kashiwa 4 Niigata 25 Wakayama 73 Kasugai 568 Nishinomiya 798 Yokkaichi 59 Kawagoe 49 Oita 97 Jokohama 45 Kawaguchi 48 Okayama 86 Jokosuka 46 To už je přímo číslo člověk nebo společnosti, případně mobilní telefonní číslo, které chcete vytočit. Většina čísel sestává z devíti číslic včetně oblastního kódu. Například, pokud budete volat do Fukuyamy, telefonní číslo bude vypadat takto: (84)-XXX-XXXX. Pokud voláte na japonské mobilní telefonní číslo, vytočíte nejprve mezinárodní telefonní předvolbu, potom číslo 90, oblastní předvolbu a nakonec samotné číslo. V případě fukuyamského mobilního telefonu budete z České republiky volat 00-81-90-XXXX-XXXX.

english_section_name: Gathering the Necessary Numbers

summary: Zjistěte si, kolik je v Japonsku hodin. Vytočte telefonní číslo v mezinárodním formátu. Pokud se na druhé straně ozve „もしもし“ (mošimoši), gratulujeme!

document: Uvědomte si, že pokud voláte odkudkoli mimo Japonsko, pravděpodobně budete v jiné časové zóně. Japonské časové pásmo se jmenuje Japan Standard Time a je o devět hodin napřed před Greenwichským časem a osm hodin před námi.  Pamatujte na to, že v závislosti na různých paušálech vám může být hovor účtován i v případě, že hovor nikdo nepřijme. Proto se vám vyplatí volat do Japonska opravdu jen v době, kdy člověk na druhém konci telefonu je pravděpodobně vzhůru a dostupný. Pokud tedy voláte svému kamarádovi do japonské Fukuyamy dejme tomu z Olomouce v České republice, vytočíte následovné číslo:   Odchozí předvolbu z ČR: 00 Mezinárodní předvolbu pro Japonsko: 81 Předvolbu pro Fukuyamu: 84 Sedmimístné telefonní číslo vašeho kamaráda: XXX-XXXX Celé telefonní číslo bude mít formát 00-81-84-XXX-XXXX. Právě se vám podařilo úspěšně dovolat do Japonska.

english_section_name: Making the Call


summary: Rozhodněte se, zda nakonec potřebujete impregnační nátěr nebo bezbarvý krycí nátěr. Připravte povrch dřeva jemným osmirkováním a vyluxováním všech nečistot a zbytků starého nátěru. Natřete maximálně tři vrstvy impregnačního nátěru nebo krycího polyurethanového nátěru, podle vašeho vkusu a podle návodu na nátěru.

document: V současné době barvy často obsahují látky, díky kterým jsou voděodolné a odolné proti dalším opotřebením a není tedy třeba aplikovat zvláštní ochrannou vrstvu.  Natíráte-li však dřevo, které bude venku a bude tedy vystavené velkému opotřebení, můžete zvážit aplikaci zvláštní ochranné vrstvy. Některé druhy impregnačního nebo krycího nátěru nemusí být pro daný druh nátěru vhodné. Například, latexové barvy tzv. "dýchají" a není vhodné je překrývat některými impregnačními nátěry. Pokud si nejste jistí, zda nebo jaký druh krycího nátěru potřebujete, zeptejte se odborníků v obchodech s barvami. Takováto příprava by neměla ovlivnit lesk ani jednostnost tónu nátěru. Nechte každou vrstvu zaschnout a pokud návod takto uvádí, osmirkujte. Postupujte tak s každou vrstvou nátěru, až dosáhnete celistvého povrchu dřeva.

english_section_name: Sealing or Protecting the Finish

summary: Dopřejte si čas k přípravě dřeva k nátěru. Z dřeva odstraňte jakoukoliv starou malbu podle potřeby. Prohlubně a rýhy na dřevě vyplňte kvalitním tmelem. Osmirkujte povrch dřeva smirkovým papírem s hrubou zrnitostí a dokončete smirkovým papírem s jemnou zrnitostí. Nečistoty a prach na dřevě pečlivě očistěte čistým hadříkem. Zalepte ty části dřeva, které si nepřejete natřít. Natřete dřevo podkladovým nátěrem.

document: Příprava je pravděpodobně nejopomíjenější část práce, která může být zároveň nejproblematičtější. Vaše umělecké dílo bude dobré jen tehdy, bude-li kvalitní plátno, v tomto případě dřevo. Nátěr nevyplní praskliny ve dřevě, zářezy, díry, ani další nerovnosti dřeva a po zaschnutí je neskryje. Naopak, dá jim pravděpodobně vyniknout. Je-li dřevo již jednou natřené, budete pravděpodobně chtít starý nátěr před aplikací nového dstranit. Použijte špachtli na tmel a seškrábněte zhruba tolik starého nátěru, kolik jen můžete; nebojte se, menší ostrůvky zbylé malby později ještě osmirkujete.  Nepoužívejte chemické odstraňovače barev, ledaže chcete odstranit mořidlo nebo uzavírací nátěr na olejové bázi. Povrch prostě seškrábejte a zbytky nátěru a špíny očistěte roztokem fosforečnanu sodného. Dřevo dobře opláchněte. Je-li celé dřevo natřené mořidlem nebo uzavíracím nátěrem, použijte roztok fosforečnanu sodného. Místo úplného odstranění mořidla nebo uzavíracího nátěru se soustředte na čištění a smirkování (více o smirkování zmíníme dále), které na dřevě vytvoří porézní povrch, na který lépe přilne nátěr. Použijte ohebnou špachtli na tmel a místa, která podle vás potřebují vytmelit, vyplňte tmelem. V této fázi je lepší použít více, nežli méně tmelu. Po zaschnutí tmelu dané oblasti osmirkujete, v této fázi to tedy nemusíte přehánět s dokonalým nanesením tmelu.  K zacelení drobných nebo povrchových nerovností použijte obyčejnou spojovací směs nebo tmel. Počkejte, až zcela zaschne a poté osmirkujte. Zatmelte hluboké a dlouhé praskliny ve dřevě. Použijte malé množství tmelu a dobře tmel zahlaďte před osmirkováním. Začněte osmirkováním míst, kde jste použili tmel nebo výplň a teprve na závěr zahlaďte celý povrch dřeva. Použijte pro tuto práci smirkový papír s jemnou zrnitostí (zrnitost 80-100) a ujistěte se, že jste odstranili veškerý starý nátěr. Zahlaďte jemným smirkovým papírem o zrnitosti 150 nebo více a zahlaďte povrch tak, aby byl připraven na první nátěr. Smirkovým papírem pohybujte po směru let dřeva, ne proti.  Excentrická bruska vám ušetří spoustu námahy, obzvláště, upravujete-li velký kus dřeva. Nemáte-li excentrickou ani elektrickou brusku, použijte držák na smirkový papír či brusnou smirkovou houbičku. V případě absolutní nouze použijte obyčejný starý smirkový papír a smirkujte rukou. Bude to pravděpodobně těžká a zdlouhavá práce, v závislosti na velikosti opracovávaného dřeva. Máte-li vysavač, pečlivě vysajte porch dřeva a poté povrch otřete vlhkým hadříkem. Nemáte-li k dispozici vysavač, otřete povrch dřeva nejprve suchým a poté vlhkým haříkem. Počkejte, až dřevo oschne. Nátěr nebo podkladový nátěr k nečistému povrchu řádně nepřilne. Nátěr přilne ke dřevu nejlépe, je-li povrch dřeva čistý. Chcete-li mít část dřeva nenatřenou nebo natřenou jinou barvou, bude třeba dřevo v těchto částech zalepit. K sehnání ve specializovaných obchodech je zvláštní druh lepenky pro latexové nátěry, (např. "Frog Tape"). Tyto speciální pásky přilnou silně ke dřevu a minimalizují pronikání nátěru póry dřeva.  Chcete-li část dřeva nenatřenou, oblepte danou oblast hned. Chcete-li část dřeva natřít jinou barvou, bude vhodné dřevo nejprve natřít podkladovým nátěrem a poté použít pásku podle to, kterou část dřeva v danou chvíli natíráte. Podkladovým nátěrem docílíte jednotný, kvalitní vzhled dřeva. Natřete podkladový nátěr v několika vrstvách, podle potřeby, aby dřevo vypadalo jednotně. Vystupují-li po aplikaci podkladového nátěru léta dřeva, zvažte před nanesením poslední vrstvy podkladového nátěru osmirkování dřeva smirkovým papírem s jemnou zrnitostí.  (Před nanesením poslední vrstvy podkladového nátěru nezapomeňte otřít ze dřeva případně nečistoty). Při aplikaci vrstev a počítání doby k jejich zaschnutí se řiďte instrukcemi na vašem podkladovém nátěru.   Kterou barvu podkladového nátěru použít? Použijte šedý podkladový nátěr pod tmavší nátěry a bílý podkladový nátěr pod světlejší nátěry.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/0d\/Paint-Wood-Step-7Bullet1-Version-2.jpg\/v4-459px-Paint-Wood-Step-7Bullet1-Version-2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/0d\/Paint-Wood-Step-7Bullet1-Version-2.jpg\/v4-759px-Paint-Wood-Step-7Bullet1-Version-2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":306,"bigWidth":760,"bigHeight":506.31868131868134,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"}  Olejový nebo latexový podkladový nátěr? Mnoho let odborníci doporučovali na dřevo použít nejprve olejový podkladový nátěr a na to potom latexový nátěr. V současné době se přístup odborníků mění. Olejový podkladový nátěr přilne ke dřevu snadněji. Je však méně flexibilní než latexový podkladový nátěr a spíše tedy popraská.  Obzvláště, natíráte-li venkovní povrch, latexový podkladový nátěr pro vás bude vhodnější. Nepotřebujete-li tedy použít ze zvláštního důvodu olejový podkladový nátěr, použijte latexový podkladový nátěr. Nanést podkladový nátěr rozstřikovačem nebo štětcem? Záleží na vašich preferencích. Aplikace stříkací pistolí je snadnější a rychlejší, ale většínou je k docílení rovnoměrného nátěru třeba nanést několik vrstev. Aplikace nátěru štětcem je náročnější na čas i energii, ale vytvoří tenčí, jednolitou vrstvu podkladového nátěru.

english_section_name: Preparing Wood for Painting

summary: Zvolte druh nátěru. Zvolte druh lesku vašeho nátěru. Ať již jakoukoliv barvu, pořiďte si vždy kvalitní nátěr a také kvalitní štetce. Namočte štětec v barvě. S takto nasáklým štetcem začnete natírat horní část dřeva a postupujte směrem dolů. Natřený povrch dřeva přejeďte vyždímaným štetcem. Počkejte, až nátěr zcela zaschne a jednou nebo dvakrát postup zopakujte.

document: Většinou se v domácnosti používají latexové barvy (vodové). S vyjímkou pár případů jsou pro dřevo nejvhodnější.  Olejové barvy vydrží déle než latexové. Očekáváte-li výrazné opotřebení dřeva, bude pro vás vhodnější olejová barva. Další výhodou olejové barvy je pomalejší schnutí a tedy méně viditelných tahů štetcem na nátěru.  Latexové barvy schnou rychleji a mají kratší životnost. Můžete k nim použít  "kondicionér" nebo "zpomalovač schnutí" a vyřešit tak problém viditelných tahů štětcem z důvodu rychlého schnutí. Lesk barvy je množství světla odráženého vaší barvou. Nátěry s vysokým leskem se budou na světle třpytit, zatímco matné barvy pohltí světlo a skryjí nerovnosti povrchu. Vybíráte-li nátěr, dávejte pozor, jaký má druh lesku. Šetřit na barvě se nevyplácí; levnější barva může vést k neúspěchu a jeho náprava vás může také vyjít draho.  Někdo by mohl chtít nátěr aplikovat molitanovým štětcem. Mějte na paměti, že molitanový štětec nepronikne do povrchu dřeva tak, jako klasický štětec a navíc vytváří v nátěru bublinky vzduchu. Vysoce kvalitní klasické štětce jsou vždy lepší volbou. Ponořte asi třetinu štetce ve vámi zvolené barvě. Přitlačte jemně štětec ke straně nádoby s barvou, otočte štetec o 180° a přitlačte i z druhé strany. Nyní byste měli mít štetec správně nasáklý barvou. Barvu roztírejte rovnoměrně, spíše kratšími tahy štětcem. Dřevo přetřete třikrát či čtyřikrát a vytvořte souvislý nátěr. Mezi jednotlivými nátěry nečekejte příliš dlouho. Vyhnete se tak viditelných tahů štětcem po zaschnutí barvy. Tato konečná úprava je možná jen v případě, že máte barvu, která neschne příliš rychle. V závislosti na druhu barvy, uzavíracího nátěru a na vašem úmyslu (někdo chce, aby byla viditelná léta dřeva; někdo je chce zakrýt), bude pravděpodobně vhodné nanést více nátěrů. Před záverečnou vrstvou nátěru přejeďte jemně celý povrch dřeva smirkovým papírem s velmi jemnou zrnitostí. Díky tomu závěrečný nátěr výtečně přilne.

english_section_name: Painting the Wood


summary: Co se může přinejhorším stát? Najděte si správné místo a čas na své pozvání. Vymyslete si program na rande. Vymyslete si únikovou strategii.

document: To nejhorší je, že vám řekne ne, pokud je slušně vychovaný. Mějte to na paměti a pak jej pozvěte ven. Pamatujte na to i v případě, že vám opravdu řekne ne, pomůže vám to překonat bolest z odmítnutí. Ujistěte se, že budete mít příležitost promluvit si uvolněně a v klidu. Může to být ve škole na chodbě, v jídelně nebo klidně na sportovním hřišti po tréninku, na kterém se spolu potkáváte. Vyberte si nějaké soukromé místo, kde vás nikdo nebude rušit a budete mít klid. Zde je několik věcí, na které byste neměla zapomínat:  Buďte spolu o samotě. Nemusíte být úplně daleko od lidí, ale jistě se oba budete cítit lépe, když budete moci muže pozvat na rande někde v klidu. Lidé často nereagují upřímně, když za sebou mají své přátele a cítí se pod tlakem, takže je vždy dobré mít soukromí. Nevyhrkněte na něho své pozvání hned jak budete o samotě. Pokud jste spolu v nějaké skupině, klidně můžete ztišit hlas a říct mu: „Mohla bych s tebou mluvit o samotě?“ a kousek poodejít. Snažte se nepůsobit jako stíhačka. Jistě ho chcete pozvat ven osobně, ale neměla byste postávat u jeho domu a čekat na něho, když jde z práce. Používejte zdravý rozum a podle toho vybírejte i místo pozvání. Dejte mu prostor. Nesledujte ho v reálném životě ani online. Trocha informací je fajn, ale neudělejte ze sebe stíhačku. Zvolte místo a čas smysluplně. Pokud se jej zeptáte po hodině tělocviku, bude to jistě lepší, než kdybyste mu poslala smsku v půl druhé v noci. Pokud je to poprvé, co zvete nějakého muže na rande, budete mnohem sebevědomější, když ho budete moci pozvat na nějakou konkrétní činnosti. Ušetříte si stres z toho, že nebudete vědět, co máte odpovědět na otázku, jaký je plán rande. Zde je několik tipů:  Nemyslete moc na negativní zážitky typu: Bude se mi smát nebo Odmítne mě. Nezapomínejte na to, že i kluci mají stejné myšlenky a strach z odmítnutí. Pravda je, že to zjistíte hned, jakmile se ho zeptáte. Seberte odvahu a pozvěte ho na rande. To zvládnete! Možná budete překvapená, jak bude reagovat. Kluci jsou většinou v pohodě a neřeší věci tolik, jako dívky. Pozvěte ho na nějaký taneční večírek nebo do tanečních (pokud chodíte na střední školu). Většina škol tyto plesy a podobné akce pořádá několikrát do roka. Můžete spolu zajít na nějaký maturitní ples nebo na absolventské plesy, které se konají v průběhu celé sezóny. Naplánujte klasické rande. Pokud se s tím mužem již dobře znáte a chcete spolu strávit více času o samotě, je dobré pozvat ho na tradiční rande. Pozvěte ho do restaurace na večeři, do kina, domů na domácí jídlo nebo na nějaký koncert. Zajděte si do muzea nebo na nějakou zajímavou výstavu. Vyberte něco, co by ho mohlo zajímat. Pokud rád jezdí na kole, pravděpodobně ho neuchvátíte pozváním na jazzový koncert nebo na přípravu sushi. Vyberte vždy to, co by ho mohlo bavit. Měla byste sice očekávat, že vše dopadne dobře a ne nejhůř, ale neměla byste zapomínat na to, že existuje malá šance, že vás muž odmítne. Možná se mu líbí někdo jiný, nebo vás třeba bere jen jako kamarádku – v každém případě nejde o žádnou katastrofu. Pokud chcete z celé situace vytěžit co nejvíce, měla byste si vymyslet plán B pro případ, že vše nepůjde přesně podle plánu.  Vymyslete si předem důvod pro odchod. Můžete třeba říct, že se musíte učit na test, spěcháte do posilovny nebo že utíkáte na schůzku s kamarádkou. Bude to znít lépe, když na to budete dobře připravená. Vymyslete si i něco jiného, na co se můžete zeptat v případě, že si všimnete, že se muž necítí dobře. Pokud k němu přijdete a uvidíte, že je špatná doba na pozvání na rande, řekněte mu něco jiného, aby nevypadalo divně, že jste k němu jen tak přišla – požádejte ho o pomoc s úkoly nebo se ho zeptejte, kdy bude mít další fotbalový zápas.

english_section_name: Preparing to Ask a Guy Out

summary: Využijte „lístek navíc“. Pozvěte ho na skupinové rande. Pozvěte ho na něco, co mají muži rádi. Pozvěte ho do kina nebo na koncert. Pozvěte ho na rande pomocí vzkazu. Pozvěte ho ven po telefonu. Řekněte mu, jak se doopravdy cítíte.

document: Kupte dva lístky do kina, na koncert, na nějaké představení nebo sportovní zápas. Potom před mužem zmiňte, že se na tuto událost chystáte a řekněte, že vám kamarádka na poslední chvíli odřekla účast. Zeptejte se, jestli by nechtěl jít s vámi místo ní. Snažte se působit co nejvíce uvolněně a dělat, že vám na odpovědi příliš nezáleží.   Tento způsob je perfektní, pokud si nevěříte natolik, abyste pozvala muže přímo. Buďte však opatrná, pokud mu nedáte najevo, že o něj stojíte, mohl by vás brát jen jako kamarádku. Skupinové rande je také skvělý způsob, jak spolu strávit nějaký čas. Pokud s tímto mužem často trávíte čas s jinými páry, zkuste někdy naplánovat dvojité nebo třeba trojité rande. Řekněte tomuto muži jednoduše, že půjdete ven s přáteli, zahrát si kuželky nebo na večeři a zeptejte se, jestli by chtěl jít s vámi.  Bude vědět, že ho zvete na rande, ale nebude se cítit tak pod tlakem, protože bude vědět, že tam budou i jiní lidé. Když se skupinové rande vydaří, můžete spolu později zajít na normální rande. Jděte na to důvtipně. Mezi skupinovým rande a skupinkou přátel, kteří si vyjdou ven není moc velký rozdíl. Musíte mu dát najevo, jak se věci mají, aby nedošlo k omylu. Vyberte něco, co muži rádi dělají s kamarády. Mělo by to ale bavit i vás. Může jít o motokáry, paintball nebo například sledování sportovního zápasu v místním baru. Když ho pozvete na něco, co muže většinou baví, bude se mu chtít více a jistě ho to bude bavit více než večeře při svíčkách.   Zjistěte si, co ho baví. Možná ho nebaví stejné věci, jako většinu ostatních mužů! Pokud jdete do kina, vyberte si film se širokým záběrem. Raději si vyberte akční film, než romantickou komedii. Bavte se také. Nechcete přece stále chodit na motokáry, protože si vaše rande myslí, že se vám to líbí, když tomu ve skutečnosti tak není. Jde o variaci metody s lístkem navíc. Měla byste se s ním dát nenuceně do řeči a potom zmínit nějaký film nebo koncert, který vás zajímá. Mělo by jít o něco, co by zajímalo i jeho. Počkejte na to, co odpoví a pokud mu to dojde, řekněte: „Také jsem tam chtěla jít. Chceš jít se mnou?“ Pokud chcete být skutečně uvolněná a nenucená, řekněte třeba: „Nenapadá mě nikdo jiný, kdo by se mnou chtěl jít,“ nebo „nikdo jiný tuto kapelu neposlouchá...“ Dejte mu vzkaz do učebnice, do skříňky nebo klidně do kapsy od saka. Napište prostě: „Chceš si se mnou někdy vyjít?“ a svoje telefonní číslo. Většinou to skvěle funguje s muži, které neznáte moc dobře. Je to účinná metoda a pro muže je to velmi přitažlivé. Pokud chcete být romantická, můžete ho pozvat ven pomocí dopisu, ale snažte se to nepřehnat, abyste ho nevylekala. Pokud ho chcete pozvat sama, ale bojíte se to udělat osobně, můžete mu zavolat a zeptat se ho, jaké má plány na víkend. Můžete mu klidně i zavolat v přítomnosti kamarádky, která vám bude dělat duševní oporu – pokud tedy nebude do telefonu křičet nebo se smát. Když řekne ne, stačí se jen rozloučit a zavěsit. Nebuďte nervózní, chvíli se bavte jen tak nezávazně, abyste se zbavila ostychu. Až za ním půjdete, dohlédněte na to, aby vaši kamarádi byli poblíž a mohli vás podpořit. Řekněte mu všechny důvody, proč se vám líbí, protože pokud to uděláte, zvýší se mu sebevědomí a šance na to, že by vás odmítl jsou velmi malé. Nejlepší bude, když jej pozvete ven v určité datum a řeknete mu o svém plánu, protože jestli bude mít volno a váš plán se mu zalíbí, máte vyhráno. Když řekne ne: Vezměte to s úsměvem. Řekněte třeba: „To je jedno, klidně mi dej vědět, když si to rozmyslíš. Měj se hezky,“ a klidně odejděte. Odmítnutí vždy bolí, ale snažte se nebrat si to osobně a nemít na něho vztek. Možná se za chvíli bude proklínat za to, že vaše pozvání nepřijal. Vaše reakce bude rozhodující v případě, že by vás chtěl někam pozvat on. Když řekne ano: Mise splněna! Dohodněte si detaily jako je kdy a kde, kdo koho vyzvedne atd. Než se rozloučíte, řekněte mu, že se na rande moc těšíte. Bude vědět, že ho zvete na rande, ale nebude se cítit tak pod tlakem, protože bude vědět, že tam budou i jiní lidé.

english_section_name: Other Strategies for Asking a Guy Out


summary: Sežeňte si vše potřebné.

document: K otevření zámku kancelářskou sponkou toho moc nepotřebujete a vše je snadno dostupné. Budete potřebovat pouze tři věci - sponky, jednu, která poslouží jako háček a druhou, která poslouží jako páčidlo. A kleště, kterými sponky vytvarujete.  Dvě velké kancelářské sponky, jednu jako páčidlo a jednu jako háček. Není žádný limit pro jejich velikost, ale šířka by měla být taková, aby se sponka vešla do zámku a měla by být dostatečně dlouhá na to, aby po zasunutí koukal ven dostatečný kus, za který budete moci sponkou otáčet. S pomocí kleští obě sponky vytvarujte. Kleštěmi to jde lépe, než prsty.

english_section_name: Making Your Tools


summary: Buďte otevření (ale ne příliš). Když budete chtít a budete mít z vašeho setkání dobrý pocit, můžete navrhnout, že se setkáte znovu. Slušně se rozlučte.

document: Ke konci rozhovoru byste tomu druhému měli říct něco více o sobě, ať už to bude to, že jste posedlí svojí kočkou, milujete jógu, nebo jen to, co si myslíte o posledním albu své oblíbené kapely. Měli byste tomu druhému říct něco, díky čemu vás lépe pozná a dosáhnete lepšího spojení, aby si nemyslel, že jste si s ním povídali jen proto, že jste potřebovali zabít čas.   Pravděpodobně nebude nejlepší říkat tomu druhému, jaký je podle vás smysl života, vyprávět mu o své ztracené lásce, nebo o smrti. Řekněte mu jen něco zajímavého osobě a počkejte, až si díky tomu vybudujete pevnější vztah. Pokud jste si dobře popovídali, nebo se vám ten druhý začíná líbit, můžete mu říct, že jste si rozhovor užili a zeptat se ho, jestli se s vámi někdy chce sejít. Můžete ho také požádat o telefonní číslo, nebo můžete zmínit nějaké místo, na kterém se budete moci potkat. Zkuste například toto:    „S tím filmem jsem to myslel vážně, dáš mi svoje telefonní číslo, abychom se mohli domluvit?“ „Nikdy jsem nepotkal nikoho, koho by bavil Bachelor stejně jako mě. Pořádáme v pondělí večer s kamarádem maraton, dáš mi svoje číslo, abych tě mohl pozvat?“ „Uvidíme se na příštím večírku u Ashley? Slyšel jsem, že tě nepustí dovnitř, když na sobě nebudeš mít opravdovou tógu, to bude určitě zase zábava.“ Až budete muset odejít například do školy, nebo si budete chtít popovídat s někým jiným, měli byste tomu druhému dát najevo, že je pro vás důležitý a že jste si s ním rádi popovídali. Zde je několik způsobů, jak ukončit rozhovor slušně:  „Moc rád jsem si s tebou popovídal. Dám ti vědět, jak mi chutnala paella podle tvého receptu.“ „Moc rád bych si ještě povídal o Španělsku, ale chtěl jsem se pozdravit s Ninou a vypadá to, že už je na odchodu.“ „Támhle je moje kamarádka Kelly, znáte se? Pojď, představím vás.“ „Rád bych si povídal dál, ale musím už jít na hodinu matematiky. Jistě se zase brzy potkáme.“

english_section_name: Finish Strong

summary: Najděte si něco, co s tím druhým máte společné. Řekněte tomu druhému něco o sobě. Zapojte toho druhého. Navažte nějakou otázkou nebo tvrzením. Všímejte si svého okolí. Naslouchejte tomu druhému pozorně.

document: Nemusíte se snažit najít někoho, koho baví jízda na koni stejně jako vás. Můžete se bavit například jen o tom, že bylo tento týden špatné počasí. Cokoli, o čem se spolu budete moci bavit je dobré, i když to bude nudné téma. To, že se nechcete bavit o počasí neznamená, že od těchto témat nemůžete plynule přejít k tématům, která vás budou zajímat. Zde je několik způsobů, jak zjistit, co máte s tím druhým společného:    „Profesor Hoffer je velmi zábavný!“ „Večírky u Ashley jsou vždycky nejlepší.“ „Je šílené, že už týden v kuse prší, že?“ „Moc rád chodím to této kavárny.“ Až si najdete něco, co máte společné, můžete na tom stavět a říct tomu druhému něco trochu osobnějšího. Neříkejte mu ale tak osobní věci, že byste ho mohli uvést do rozpaků, například: „Jsem do profesora Hoffera už pět let zamilovaná,“ ale vymyslete něco uvolněnějšího. Můžete říct například něco takového:   „Je to nejlepší učitel, jakého jsem kdy měla. Díky němu jsem se rozhodla maturovat z angličtiny.“ „S Ashley jsem se seznámil loni na jejím večírku ve stylu Velkého Gatsbyho.“ „Ten déšť je pro mě strašný – trénuju na maraton a musím běhat jen na běžícím pásu, což je nuda.“ „V této kavárně mám pocit, že tady můžu pracovat celé hodiny. Možná je to ta jejich silná káva, ale cítím se tady příjemně.“ Až si najdete něco, o čem si můžete povídat a řeknete tomu druhému něco o sobě, je na čase ho zapojit a zeptat se ho na nějaké informace o něm. Neptejte se na nic osobního, jako je zdraví, náboženství, politika atd. Držte se nezávazných a zábavných témat a ptejte se na otevřené otázky ohledně zájmů, koníčků, práce, nebo okolí. Zde jsou příklady otázek, které tomu druhému můžete položit:   „A co ty? Taky budeš maturovat z angličtiny, nebo sem chodíš jen kvůli vtipným historkám profesora Hoffera?“ „Byl jsi na tom večírku taky, nebo jsi tady dnes poprvé? Loni to bylo skvělé, ale trochu jsem to přehnal s koktejly.“ „A co ty? Taky ti déšť brání dělat něco, co tě baví?“ „Chodíš sem taky pracovat, nebo jen popíjet kávu a číst si?“ Odpověď toho druhého bude mít velký vliv na to, co potom řeknete a zda to bude otázka, tvrzení, nebo vtip. Snažte se najít rovnováhu mezi otázkami a oznamovacími větami. Když se budete stále jen vyptávat, ten druhý bude mít pocit, že ho vyslýcháte a když mu budete stále jen něco vyprávět, bude mít pocit, že ho nepustíte ke slovu. Zkuste například následující tipy:   Ten druhý: „Taky budu maturovat z angličtiny. Vždycky jsem to měl v plánu, ale díky Hofferovi mě to baví ještě více.“ Vy: „Opravdu? A čemu se s tímto oborem chceš věnovat? Je skvělé potkat někoho z tohoto lukrativního oboru.“  Ten druhý: „Na ten večírek jsem jít nemohl, ale byl jsem na její letní party. To byla skvělá akce!“ Vy: „To teda byla! Věděl jsem, že jsem tě už někde viděl. Odkud se znáš s Ashley?“  Ten druhý: „Déšť mi moc nevadí, ale v tomhle počasí se nedá chodit se psem na procházky, takže se těším, až přestane pršet.“ Vy: „Ty máš psa? Já mám pudla, který se jmenuje Stella. Máš někde fotku svého psa?“  Ten druhý: „Chodím si sem jen číst. Nemůžu uvěřit, že mi trvalo tak dlouho, než jsem si přečetl Kdo chytá v žitě.“ Vy: „Tuhle knížku miluju! Někteří lidé říkají, že je přeceňovaná, ale já s nimi nesouhlasím.“ Až se s tím druhým dáte do řeči a budete si povídat o nezávazných věcech, můžete se rozhlédnout kolem sebe a najít si nová témata k hovoru. Můžete si například všimnout někoho, kdo na sobě má něco zajímavého, nebo například něčeho na zdi, o čem si budete moci povídat. Zkuste například tyto věci:    „Máš hezké tričko Metallica. Jsi skalním fanouškem, nebo ho nosíš jen tak?“ „Ty jsi běžel pražský maraton? V kterém roce? Taky mám takové tričko, ale už nevím, kam jsem si ho dal.“ „Co si myslíš o tom koncertu, který bude dnes večer? Pořád všude vidím plakáty, ale nemůžu se rozhodnout, zda chci jít.“ "Á, American Pageant. Tahle knížka mě o americké historii naučila všechno. Je ten kurz pořád tak jednoduchý?“ Měli byste pozorně naslouchat všemu, co vám ten druhý říká, abyste našli více věcí, které máte společné a mohli jste si povídat produktivněji a zajímavěji. Je možné, že vám ten druhý bude říkat věci, které vás mohou přivést na nová témata, takže je důležité mít otevřené oči i uši a pozorně poslouchat. Zde jsou příklady toho, jak mohou dva lidé využívat narážek a navést rozhovor novým směrem, aby si mohli povídat o hlubších tématech.    Vy: „S Ashley jsem se seznámil, když jsme s kamarády jeli o prázdninách do Mexika.“ Ten druhý: „Pamatuju si, že mi o tom výletě vyprávěla! Jela tam proto, aby si zlepšila španělštinu, ale pochybuju, že se jí to povedlo – pokud tedy nepočítáš časté opakování slov „pina colada.“ Vy: „Ty umíš španělsky? To je skvělé! Mohl jsi mi pomoci připravit se na cestu do Madridu. Moje španělština nebyla tak špatná, ale rozhodně by se mi hodilo, kdyby mi někdo pomohl.“ Ten druhý: „Madrid mám moc rád! Moje babička tam pořád bydlí, takže za ní jezdím skoro každé léto. Každou neděli spolu chodíme do muzea Prado.“ Vy: „Madrid je moje oblíbené město. Obrazy El Grec v Pradu jsou úžasné!“ Ten druhý: „Tobě se líbí El Greco? Já chodím koukat spíš na Goyu.“ Vy: „Opravdu? Příští týden má přijít do kin nový film o Goyovi, myslím že v něm bude hrát Ethan Hawke. Chtěl bys na něj se mnou zajít?“ Ten druhý: „Samozřejmě, moc rád!“

english_section_name: Start Talking


summary: Vyhýbejte se stresu. Více se smějte. Travte čas s jinými lidmi. Pořiďte si domácího mazlíčka.

document: Stres, a obzvláště chronický stres,  může být jedním z největších nepřátel vaší imunity. Mnohé studie prokázaly, že mezi lidmi, kteří sami sebe označují za vystresované, a sníženou funkcí imunity (zvýšeným výskytem nemocí) existuje přímá korelace.  Meditujte nebo cvičte jógu a podpořte své mírumilovné vnímání světa. Pokud je to možné, snažte se svůj stres vztáhnout na jeho příčinu. Jestliže existuje nějaká osoba nebo třeba určitý aspekt vaší práce, který zvyšuje hladinu vašeho stresu, snažte se s těmito prvky přijít co nejméně do kontaktu. Jestliže se potýkáte s hluboko zakořeněným nebo dlouhodobým stresem, zvažte konzultaci s psychologem nebo psychiatrem. Lidé, kteří se cítí šťastně a tráví více času smíchem a usmíváním, jsou celkově zdravější a mají lepší imunitu. Podpořte tedy své emocionální zdraví i imunitu a najděte si pro sebe vhodný typ humoru (a rozviňte svůj smysl pro humor), a to i tehdy, jste-li obyčejně spíše citliví a uzavření.  Najděte si nějaký zábavný televizní pořad, u kterého se pobavíte a zároveň odpočinete. Oblíbená jsou třeba zábavná videa se zvířaty nebo dětmi, která můžete sledovat online. Procházejte si vystoupení různých komiků a najděte si nějakého, který sedí vašemu smyslu pro humor. Následně se můžete přihlásit k odběru jeho nových show. Procházejte si kreslené vtipy nebo jiný humorný materiál. Travte více času s přáteli, které považujete za velmi zábavné. Takovému člověku můžete klidně říct své důvody, proč s ním chcete trávit více času. Pravděpodobně ho to potěší a bude hrdý na svůj smysl pro humor. Socializace pomáhá nakopnout psychické zdraví a tím pádem i imunitu.   Ačkoli se to může zdát jako zvláštní doporučení, když je zřejmé, že na vás můžou jiní lidé snadno přenést různé bakterie a nemoci, věřte, že společenské vazby přinesou mnohem více pozitiv, která ve výsledku převáží riziko přenosu nějakých bakterií. Obecně se doporučuje trávit více času s osobami, které považujete za své přátele, ale na škodu určitě není ani občasná konverzace s kolegy nebo úplně náhodnými lidmi a známými. Jestliže se vám příliš nechce do společnosti a vzbuzuje to ve vás akorát úzkost, nebo pracujete v odvětví, které svým charakterem neumožňuje potkávat jiné osoby, vhodnou a efektivní náhradou za tyto sociální vazby a lidský kontakt může být pevné pouto s nějakým domácím zvířetem.  Při pořizování domácího mazlíčka si dejte pozor, abyste vybrali nějakého s pohodovou a veselou náturou, který si s vámi bude hrát a často vás rozesměje, čímž udržíte svůj imunitní systém ve střehu.

english_section_name: Promoting a Healthy Mind

summary: Každý den cvičte. Vystavte se slunečnímu svitu. Spěte alespoň 7-8 hodin každou noc. Vyhýbejte se cigaretovému kouři. Zredukujte konzumaci kofeinových a alkoholických nápojů.

document: Zavedením pravidelného cvičebního režimu posílíte své celkové zdraví.  Pravidelnou fyzickou aktivitou nakopnete svůj přirozený imunitní systém a veškeré případné nemoci překonáte mnohem rychleji.  Co nejčastěji choďte na svižné procházky, trvající alespoň 30 minut.  Najděte si nějakého společníka, který udrží vaši motivaci a odpovědnost. Skvělým doprovodem na procházky může být třeba i energický pes. Jestliže nejste zrovna nadšenec do cvičení, zkuste občas rekreačně nějaký kolektivní sport nebo si najděte hobby, u kterého se budete bavit a spálíte kalorie, aniž byste si toho všimli. Za zkoušku stojí například raketbal, horolezectví (sportovní lezení, bouldering apod.), kolečkové brusle, kajak, turistika nebo klidně i pozorování zvířat v divočině. Mnoho lidí trpí nedostatkem vitaminu D, což má dlouhodobý negativní efekt na jejich zdraví. Nejlepším způsobem, jak do těla dostat vitamin D, je vystavit se občas slunci. Navíc čerstvý vzduch vám také neublíží! Spánková deprivace vede k vyšší citlivosti na onemocnění různými chorobami.  Dopřáváte-li si dostatečně dlouhého nočního spánku, vaše tělo se pak probouzí odpočinuté a může si bez potíží budovat své přirozené obranné mechanismy. Delší spánek vás navíc může v případě propuknutí počátečních symptomů nějaké nemoci rychle vrátit zpět k plnému zdraví. Samozřejmě byste sami neměli být aktivními kuřáky, ale zároveň byste se měli snažit být z dosahu jiných kuřáků, protože i pasivní kouření snižuje funkci imunity.  Pokud kouříte, měli byste přestat. Jestliže kouří někdo z vaší rodiny, zkuste ho přesvědčit, že by měl přestat také. V případě, že se vám to nepodaří, se zkuste kuřákům vyhýbat pokud možno alespoň v době, kdy potřebujete udržet imunitní systém v plné síle (například během chřipkové sezóny). Kofein a alkohol sice nemusí v menších dávkách škodit, ale jejich nadužívání může vést k oslabení imunitního systému.  Pamatujte, že nejlepším nápojem pro zdravou hydrataci je voda. Pokud k tomu navíc připojíte i další nakopávače imunity, jako je například snížení stresu a dostatečný spánek, zjistíte, že kofein ani alkohol k životu tolik nepotřebujete.

english_section_name: Promoting a Healthy Body

summary: Užívejte probiotika. Každý den užívejte multivitamin. Zkuste bylinky. Udržujte správnou hladinu vitaminu C.

document: Probiotika jsou “dobré bakterie”, které vašemu žaludku pomáhají v trávení a efektivním vstřebávání potravin. Probiotika jsou pro nás relativně novou záležitostí a nekteré z jejich účinků na lidské tělo jsou nám pořád ještě neznámé. Nicméně vynikající efekt těchto "dobrých" bakterií na redukci počtu těch "špatných" v našem těle je nám zřejmý.   Před zakoupením probiotik si udělejte důkladný průzkum a zjistěte, které  z nich budou nejefektivnější právě pro vás. Mezi jednotlivými produkty jsou navíc velké kvalitativní rozdíly.  O doporučení nějakých kvalitních probiotik požádejte lékárníka nebo odborníka na bylinky. Čerstvé potraviny jsou sice nejlepším zdrojem vitaminů, ovšem pravidelným užíváním doplňků stravy zajistíte, že vašemu tělu nebudou chybět žádné z potřebných živin.  Užívat byste měli takový multivitamin, který je vhodný pro vaše pohlaví, věk a míru fyzické aktivity. Nějaký kvalitní přípravek vám jistě doporučí v lékárně nebo dobrém obchodě s bylinnými přípravky. Účinnost bylinných doplňků stravy sice není lékařskou komunitou jednoznačně přijímána, ale některé studie již prokázaly jistou efektivitu v podpoře imunitního systému u následujících bylin:  Echinacea Ženšen Kozinec Určité druhy hub: např. shitake-houževnatec jedlý, reishi-lesklokorka lesklá a maitake-trsnatec lupenitý Mnoho lidí se domnívá, že zvýšené užívání vitaminu C v průběhu nachlazení dokáže s nemocí zatočit rychleji. Naopak se ale ukazuje, že větší zdravotní přínos má užívání vitaminu C a udržování jeho stálé hladiny po celou dobu chřipkové sezóny.  Každý den jezte potraviny bohaté na vitamin C, jako jsou například různé citrusové plody. Užívejte vitamin C ve formě suplementů (pilulky, kapsle, prášek apod.). Pijte pomerančový džus, ale dávejte přitom dobrý pozor na přijímané množství cukru.

english_section_name: Using Nutritional Supplements


summary: Převezměte velení. Naučte se provokovat. Naučte se mluvit sprostě. Opusťte ložnici. Vyzkoušejte si hraní rolí. Dávejte si výzvy a pokořujte rekordy. Pozvěte do ložnice hračky. Pracujte na tom, aby byl váš milostný život pestrý.

document: Nebojte se v ložnici převzít otěže. Buďte náročná. Řekněte partnerovi, co má dělat. Je to velmi sexy, i když si to na první pohled třeba nemyslíte. Vlastně – to, že vám připadá, že je to nevhodné je, o co tu kráčí. Je to pro vás navíc zdravé, protože jen tak si vybudujete opravdu uspokojivý, zdravý sexuální život. Jděte na to pomalu. Protahujte to. Nesoustřeďte se hned na ten jediný orgán. Prozkoumávejte další erotogenní zóny jako jsou uši, podkolenní jamky a vnitřní stehna. Zkuste se partnera dokonce vůbec nedotýkat. Dostaňte ho do bodu, kdy bude škemrat o uvolnění. Pak provokujte ještě několik vteřin, než se konečně date do díla. Provokovat můžete partera i v každodenních situacích, ne jenom v ložnici. Například můžete na veřejnosti partnerovi nepozorovaně dát svoje spodní kalhotky. Jděte na toaletu a pak mu je nenápadně zastrčte do kapsy.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e4\/Be-Naughty-Step-12Bullet1.jpg\/v4-460px-Be-Naughty-Step-12Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/e\/e4\/Be-Naughty-Step-12Bullet1.jpg\/v4-760px-Be-Naughty-Step-12Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"} Nasaďte hluboký, sexy hlas a začněte těmi správnými přídavnými jmény a slovesy. Řekněte partnerovi, kde a co chcete, aby vám prováděl. Dokonce i přiznání, jak moc jste vzrušená, může působit jako neuvěřitelný spouštěč vášně. Sex se přece nemusí odehrávat jen v posteli. Prolomení stereotypu a výlet mimo peřiny je opravdová divočina. Můžete partnera překvapit ve sprše, proměnit večerní sledování televize na gauči v pikantní zážitek, nebo být ještě odvážnějí s popustit uzdu vášni na veřejných místech, jako je třeba zábavní park nebo kino. Hraní rolí je klasický způsob, jak okořenit vztah, a správný výběr role, do které se převtělíte, uspokojení ještě zvyšuje. Ženy se mohou stát neposlušnou školačkou nebo oddanou sekretářkou, muži si mohou vyzkoušet úlohu drsného policisty nebo lékaře. Další trik je například snaha vytvořit rekord, kolikrát za jeden den „to“ budete dělat, nebo vymýšlení netradičních míst pro sex. Zapisujte si své výkony (můžete si i vytvořit tabuli s okénky a cenami za dosažené úspěchy) a o svých cílech mluvte nahlas. Hračky pro dospělé jsou další možnost, jak vnést do vztahu svěží vítr. A nejsou zdaleka jen pro ženy! Existuje spousta hraček, které zvyšují rozkoš mužů. Překvapte partnera nějakým dárkem! A nemusí to být jen o narozeninách... Hlavním cílem je, abyste nezabředli v rutině a aby vás sex stále bavil. Uvidíte, že když svému sexuálnímu životu budete věnovat více pozornosti, aby byl zajímavý a naplněný, starosti o to, zda jste dostatečně divoká, zmizí samy od sebe.

english_section_name: Aiming to Misbehave

summary: Změňte svůj šatník. Změňte svůj účes nebo líčení. Buďte kreativní při holení. Probuďte v sobě herečku a ukažte se. Cvičte.

document: Zbavte se babkovských tepláků a starého, vytahaného trika a začněte pracovat na sexy šatníku od základů. Hezčí spodní prádlo, přitažlivější oblečení pro každý den, možná dokonce nějaký sexy outfit na randění. Pokud chcete být opravdu přesvědčivá, musíte podle toho taky vypadat. Pořiďte si nový sexy sestřih vlasů nebo (pokud jste spíše jemná dáma) zkuste odvážnější make-up. Šikovná kadeřnice by vám měla umět pomoci pokud se týká vlasů, a youtube je nekonečnou studnou inspirace, plnou výukových videí o líčení. Můžete všechny chlupy tam dole odstranit voskem nebo oholit, případně je vyholit třeba do tvaru srdíčka. Pro partnera to bude příjemné, zábavné překvapení, kterým navíc ukážete, že myslíte na sex. Využijte rafinovaného oblečení a ukažte své drahé polovičce, na co myslíte. Můžete zkusit třeba vařit nahá a načasovat své představení tak, aby partner přišel domů a naskytl se mu příjemný pohled, nebo pro jednou v ložnici rozsviďte spoustu svíček a zasypte postel plátky růží. Možností, jak upoutat pozornost, existuje spousta, takže buďte kreativní. Ne, nemyslíme klasické cvičení kvůli hubnutí a tím pádem sexy postavě. Klasika je nudná. Měla byste cvičit proto, že studie ukazují, že fyzická aktivita zvyšuje sexuální rozkoš a apetit. Než partner přijde domů, jděte se ven proběhnout.

english_section_name: Getting a Naughty Look

summary: Přestaňte se omlouvat. Přestaňte se snažit vypadat jako filmová hvězda. Přijměte svou sexuální stránku. Zjistěte, co vám přináší uspokojení.

document: Nejdůležitější věc, kterou musí opravdová dračice ovládnout, je sebevědomí a sebedůvěra. Prvním krokem k tomu, jak získat sebevědomí a mít se ráda, je přestat se pořád každému omlouvat. Přestaňte se omlouvat za to, že nejste víc sexy, přestaňte se cítit provinile proto, že jste přibrala, přestaňte se omlouvat, když toužíte po sexu. Máte své touhy, potřeby a pocity a záleží na nich. Aby vás partner považoval za sexy, nemusíte vypadat jako herečka nebo pornohvězda. Přece si vybral vás. Je s vámi. Myslí si, že jste sexy. Mimochodem, být sexy, je spíš záležitost chování, než vzhledu. Jste sexuální bytost. Je to normální a, vlastně báječné. Pokud ztrácíte čas tím, jak se za sexualitu stydíte, místo abyste si ji užívala, pak se postoje hodné holčičky nikdy nezbavíte. Buďte sexuální. Buďte vyrovnaná s tím, že jste sexuální. Je to velmi důležité. Jste v pohodě se svou sexualitou? Prima. Teď je čas experimentovat, ať už sama nebo s partnerem a prozkoumat své tělo. Odhalte, co vám skutečně přináší rozkoš. Objevte věc, která vás "rozpálí". Myslíte si, že být v posteli dračice znamená udělat všechno pro uspokojení partnera, ale znamená to rovněž říct partnerovi (smyslným a sexy způsobem),  jak přesně potěší on vás.

english_section_name: Getting Comfortable with Yourself

summary: Nejdřív se zeptejte! Sledujte partnerovy reakce. Jděte na věc pomalu. Oddělujte svůj postelový život od běžného civilního. Nedělejte nic, čeho budete litovat.

document: Nemusíte se partnera neustále dotazovat, jak se momentálně cítí, ale dobrým způsobem, jak si vypracovat skvělý sexuální život, je zeptat se druhého na jeho představy a fantazie s dostatečným předstihem, než vyzkoušíte novinky. Když se zeptáte sexy hlasem, získáte body navíc. Když zkoušíte nové praktiky, dívejte se, jak partner reaguje. Neposlouchejte jen to, co říká potom, pozorujte, jak se chová v tu chvíli. Pokud se zdá, že mu to není příjemné, nebo že se stydí, možná si to ve skutečnosti neužívá tak, jak říká. Neproměňte se ze dne na den z cudné školačky v přísnou dominu, pokud to tedy nebyla partnerova sexuální fantazie a přání. Zpanikařil by a nejspíš by ho to odradilo. Zapojujte chlípné praktiky postupně, aby zvyšovaly příjemný prožitek pro vás oba. To, že někomu dělá dobře, když se na něj při sexu mluví sprostě, neznamená, že mu tak budete říkat i na veřejnosti. Chování, které se vám líbí při sexu, by nemělo prostupovat do vašeho běžného partnerského života. Nezapomeňte, že váš milostný život a bežný každodenní život, jsou dvě rozdílné věci. Nedělejte nic jen proto, abyste byla v posteli za divoženku, obzvlášť, pokud jste ještě velmi mladá. Neslušné fotky z internetu mohou snadno uniknout a zničíte si život dřív, než si to uvědomíte. Nefoťte se při sexuálních hrátkách (bez ohledu na to, jak pevný vám váš vztah připadá) a i když nemravné domácí video může být zábavné, je vhodné spíš pro šťastné, manželské páry, které jsou spolu dlouhou dobu. I v případě, že jeden druhému absolutně důvěřujete nezapomínejte, že jsou i jiné způsoby, jak mohou citlivé materiály uniknout. Třeba hackeři.    {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/3\/32\/Be-Naughty-Step-23Bullet1.jpg\/v4-460px-Be-Naughty-Step-23Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/3\/32\/Be-Naughty-Step-23Bullet1.jpg\/v4-760px-Be-Naughty-Step-23Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"<div class=\"mw-parser-output\"><\/div>"}

english_section_name: Recognizing Boundaries


summary: Řiďte se osmi "Byla bych raději kdybys ne-. Při každé možné příležitosti mluvte a/nebo se oblékejte jako pirát. Slavte pastafariánské svátky. Modlete se k Létajícímu špagetovému monstru. Nepronásledujte ty, kdo v Létající špagetové monstrum nevěří. Nejdůležitější ze všeho je, abyste si užívali života.

document: " Je to soubor pravidel (známý jako Osmero doporučení), který sepsal pirátský kapitán Mosey a ve kterém samo Létající špagetové monstrum ukazuje základní principy chování každého pastafariána. Původně bylo doporučení deset, ale Mosey dvě upustil a rozbil na cestě dolů z hory, což je v souladu s pastafariánskou "uvolněnou" morálkou. Osmero doporučení zní:  " Byla bych raději, kdyby ses nechoval jako povýšený pokrytecký svatoušek, když lidem kážeš o mé nudlovitosti." " Byla bych raději, kdybys nezneužíval mou existenci k útlaku a ovládání druhých lidí a k ošklivému chování vůbec." " Byla bych raději, kdybys nesoudil lidi podle toho, jak vypadají, jak se oblékají, jak mluví. Buď na ně hodný, ano?" " Byla bych raději, kdyby ses – pochopitelně s oboustranným souhlasem partnera, který je plnoletý a duševně svéprávný - neoddával ničemu, za co byste se museli stydět." " Byla bych raději, kdybys neurážel bigotní, xenofobní a nenávistné předsudky druhých lidí... na lačno." " Byla bych raději, kdybys pro mou nudlovitost nestavěl za miliony dolarů kostely, mešity ani svatyně. Tyto peníze se přece dají lépe využít (vyber si)  k boji proti chudobě, vyléčení nemocí, k šíření míru a lásky nebo na zaplacení poplatků za kabelovku.   " Byla bych raději, kdybys všem pořád nevykládal, že s tebou hovoří bůh." " Byla bych raději, kdybys nedělal druhým, co sám nechceš, aby dělali oni tobě. Třeba abys nedělal takové ty věci, ke kterým je zapotřebí kožený obleček a hodně lubrikantu. Leda by s tím ovšem druhá strana (viz bod 4) souhlasila." V pastafariánství mají piráti podobný status jako svatí v křesťanství a bodhisatvové v buddhismu. Vlastně se říká, že už samotná existence pirátů chrání před přírodními katastrofami. Všichni pastafariáni jsou podporování v tom, aby si osvojili oblékání, mluvu a chování piráta, obzvlášť, pokud se budou modlit svatá slova k Létajícímu špagetovému monstru.   Piráti se většinou oblékají do výrazných šatů z koloniální éry s nabíranými košilemi, jasně barevnými kabáty, šátky na hlavách a páskou přes oko. Piráti mají rádi pivo, grog, holky, širé moře a cokoliv, co jim zajistí den volna. Tak jako každé jiné náboženství, i pastafariánství má každoroční svátky. Tyto zvláštní příležitosti si říkají o veselou oslavu, skromné zpytování svědomí a zvláštní zaujetí pro Létající špagetové monstrum. Krátký kalendář nejdůležitějších dnů v pastafariánském kalendáři najdete níže:  Každý pátek: Pátek je pro pastafariány slavnostní den. Nevyžaduje to nicméně žádné zvláštní úsilí, pastafariáni ho obvykle slaví pitím piva a relaxováním.  Ramendán: měsíc sebeobětování, kdy pastafariáni po setmění jedí pouze pokrmy z nudlí a těstovin. Začátek a konec se každý rok liší. Pastover: Pastafariáni si užívají svátek těstovin, obléknou se jako piráti a zúčastňují se rituálního předávání pásky přes oko. Datum se každý rok liší, obvykle připadá na březen nebo duben. Den pirátské mluvy. (19. září): Není třeba vysvětlovat víc. Pirátský kostým je doporučený, ale není nezbytný. Halloween (31. října): Pastafariáni mají povinnost obléknout se jako piráti. "Svátky:" Pastafariáni slaví vágně definované Vánoce koncem prosince (církev neudává žádné přesné datum) jak chtějí, ale samozřejmě s důrazem na těstoviny, piráty a pivo. Oddaní pastafariáni si k modlitbám mohou zvolit pátek, každý den nebo kdykoliv se jim zachce, neexistují žádná pravidla pro to kdy a kde se modlit. I když pastafariáni uznávají několik všeobecně známých postav, které napsaly několik běžně používaných modliteb, nemusíte je používat. Jakákoli upřímná modlitba (kterou si třeba vymyslíte až v danou chvíli) bude Létajícím špagetovým monstrem kladně přijata. Modlitbu je vhodné zakončit svatým slovem "Ramen." Tady je jen jedna z pastafariánských modliteb. Další inspiraci najdete na internetu například zde: [1]. Modlitba vědění Veliké, létající špagetové monstrum, v omáčce, a v omáčce nudle; a v nudlích masové kuličky; a v masových kuličkách vědění; a z vědění poznání, co je chutné; a z poznání, co je chutné, láska ke špagetám; a ze špaget láska  k Létajícímu špagetovému monstru. Ramen. I když je vítané, pokud pastafariáni šíří dobré slovo o svém náboženství v každodenním životě, nemají dovoleno obtěžovat, šikanovat nebo jinak poškozovat ty, kdo v pastafariánství nevěří. Nejen že je to proti Osmeru doporučení, je to zkrátka hulvátství a neslučuje se to s uvolněnou filozofií žij a nech žít a jez dobré těstoviny, kterou pastafariánství propaguje. Nezapomeňte, že toto pravidlo neplatí jen pro lidi, kteří uznávají jiná náboženství a kteří pastafariány považují za rouhače – platí stejně tak i pro ateisty a agnostiky. Pastafariánství je náboženství, které si jeho stoupenci mají užívat. I když někteří věřící opravdu úzkostlivě uctívají létající špagetové monstrum, nikdo by neměl pastafariánskou víru brát tak vážně, aby si nemohl v pátek otevřít láhev piva tak, jak monstrum ve své nekonečné moudrosti navrhuje. Nestresujte se ničím, co souvisí s pastafariánstvím, pamatujte, že je to náboženství, které slaví svátek jménem Ramendán.

english_section_name: Following the Principles of Pastafarianism

summary: Jednoduše se k církvi přidejte! Naučte se základny víry pastafariánů. Studujte svaté texty pastafariánství.

document: To je všechno, podle oficiálního webu církve Létajícího špagetového monstra je jediné, co musíte udělat, abyste se stali pastafariánem, zkrátka chtít jím být. Absolutně nepotřebujete:  Účastnit se nějakého rituálu Zaplatit vstupní poplatek Složit nějaký slib nebo modlitbu Vzdát se svého předchozího náboženství Vědět něco o pastafariánství Opravdu věřit v Létající špagetové monstrum Takže jste se právě stali pastafariánem, protože jste jím chtěli být? Výborně! Teď je správný čas zjistit, čemu jste se to vlastně upsali. Následující seznam jsou některé základní pilíře, které pastafariáni uznávají, ale nebojte se – nemusíte v ně vůbec věřit, abyste byli pastafariánem!  Nejvyšší bůh je známý jako Létající špagetové monstrum. Je neviditelný, všemocný a bere na sebe podobu obrovské hromady špaget se dvěma masovými kuličkami místo očí. Celý svět stvořil za čtyři dny a tři dny odpočíval. Piráti jsou považováni za svaté bytosti. Podle víry piráti pomáhají bojovat proti globálnímu oteplování a chrání lidstvo před přírodními katastrofami. Každý pastafarián by měl mít vřelý vztah k pirátství. Pastafariánské nebe je země "pivních sopek a továren na striptérky." Abyste lépe pochopili svou novou víru, zkuste si prohlédnout nějaké svaté pastafariánské texty. Nejdůležitější knihou je Žalm Létajícího špagetového monstra. Žalm, který byl nominován na cenu Quill Award, byl publikován v roce 2006 a následoval otevřený dopis od Bobbyho Hendersona kansaskému ministerstvu školství, kde satiricky protestoval proti nařízení, které povolilo ve veřejných školách vyučování o stvoření světa jako rovnocenné evoluční teorii. Žalm se zabývá aspekty pastafariánské víry do hloubky, takže je pro nové věřící neocenitelný. Další svatou knihou pastafariánství je The Loose Canon (k dispozici na webu online), kde najdete náboženské příběhy, návody pro každodenní život, modlitby a texty o mnoha důležitých postavách pastafariánství, jako je například Kapitán Jeff.

english_section_name: Joining the Church of the Flying Spaghetti Monster

summary: Vyberte si, která pastafariánská sekta je pro vás nejvhodnější. Šiřte povědomí o své víře a létajícím špagetovém monstru. Přihlaste se jako pastafariánský ministrant. Pokuste se, aby vaše náboženství uznala oficiální vláda vaší země.

document: Pastafariáni, kteří touží po tom svou víru prohloubit, si mohou vybrat z mnoha jejích odnoží. Tyto sekty interpretují Létající špagetové monstrum jinak, což vede k trochu odlišným rituálům a přesvědčení jejich stoupenců. Pokud sekta neporuší některé s Osmera doporučení, neexistuje žádná "správná nebo špatná" sekta, ke které se můžete připojit – je to záležitost osobních preferencí.  Dvě největší sekty pastafariánů jsou Ortodoxní a Reformovaní. Ortodoxní věřící jsou konzervativnější a řídí se doslovnějším výkladem pastarafiánské víry, zatímco reformovaní věřící jsou otevřenější alegoričtějším výkladům. Například mnoho reformovaných pastafariánů věří v automatizovaný kreacinosmus, což je přesvědčení, že létající špagetové monstrum zažehlo stvoření světa jedinou událostí (velkým vařením) a následující přirozené procesy samy stvořily život. Ortodoxní pastafariáni naproti tomu věří, že létající špagetové monstrum stvořilo pečlivě a doslova každou jedinou věc zvlášť. Církev pastafariánů podporuje své členy v tom, aby volně šířili učení létajícího špagetového monstra, pokud tím nebudou ohrožovat nebo obtěžovat druhé. Vhodným způsobem šíření víry je například distribuce letáčků, bookletů, brožurek a tak dále. Oficiální propagační materiály církve jsou k dispozici na webu here. Chcete-li, můžete si také vyrobit vlastní propagační materiály. Dávejte jen pozor, aby byly konzistentní s oficiálním pastafariánským učením. Není například vhodné, abyste šířili letáčky s nápisem "Létající špagetové monstrum nenávidí všechny, kdo věří v jiné náboženství." To není pravda, špagetové monstrum akceptuje lidi všech náboženství. Už vám nestačí být jen následovník a chcete se stát vůdcem? Stát se oficiálním ministrantem je snadné a můžete to udělat i přes internet. Zde. Stačí zaplatit poplatek 25$ a obdržíte oficiální certifikát – vaše jméno bude též přidáno do oficiálního seznamu duchovních. Hrdinové pastafariánské víry se nevzdávají, když jim vlády řeknou, že jejich náboženství není "opravdové". Trvat na uznání pastafariánství jako oficiálního náboženství  místním zastupitelstvem, vládou nebo vládními agenturami je jedna z nejodvážnějších, nejobdivuhodnějších věcí, které může pastafarián udělat. Nejen že pomáhá šířit povědomí o pastafariánství, ale také pomáhá ilustrovat skutečnou povahu různých výhod, které ve společnosti mají ostatní náboženství. Jednou z možností je například trvat na tom, že na oficiálních fotografiích bude mít pastafarián na hlavě cedník. Tady je několik takových příkladů.   V roce 2013, vyhrál český pastafarián Lukáš Nový bitvu s úřady o to, aby mohl mít na občanském průkazu fotku s cedníkem na hlavě s odvoláním na náboženské důvody.  V roce 2014, se Christopher Schaeffer stal prvním americkým politikem, který se otevřeně přihlásil k pastafariánství, když měl na hlavě cedník při svém oficiálním jmenování na newyorské radnici v Pomfretu.  Shawna Hammondová z Oklahomu si prosadila pokrývku hlavy na základě své víry na fotografii v řidičském průkazu.   Jessica Steinhauserová z Utahu učinila totéž, když svou víru demonstrovala cedníkem na hlavě na svém řidičském průkazu.   V roce 2015, vláda Nového Zélandu schválila žádost pastafariánské církve o provádění svatebních obřadů.

english_section_name: Becoming a Master of Pastafarianism