summary: Po plavání důkladně uši vysušte. Pro čištění uší nepoužívejte vatové tyčinky. Nepoužívejte špunty do uší ani vatové tampony, když máte v uších vodu.

document: Při pobytu ve vodě, ať už jde o plavání v oceánu či bazénu nebo o koupel či sprchu, měli byste být velmi opatrní, abyste si nenamočili uši. Vnější část uší osušte čistým hadříkem nebo ručníkem a jemně ho přikládejte i ke vstupu do ušního kanálku. Hlavu naklánějte na jednu stranu a následně na druhou a snažte se z ucha vytřást přebytečnou vodu. Pravdou zůstává, že někteří lidé jsou pro zadržování vody v uších náchylnější než jiní, a to převážně proto, že tento stav je silně závislý na tvaru vašeho ucha. Jestliže máte vodu v uších často, měli byste být obzvláště ostražití. Ačkoli můžete podléhat domněnce, že vám vatová tyčinka pomůže vytáhnout z uší přebytečný materiál, jako je například voda, ušní maz nebo cizí objekt, užití vatových tyčinek má přesně opačný efekt a naopak může váš problém zhoršit tím, že nechtěný objekt zatlačí dále do ucha. Také s ní můžete vnitřní část ucha poškrábat a způsobit si bolestivé poranění. Použijete-li pro čištění vnitřku uší ubrousek, riskujete poškrábání úplně stejným způsobem. Budete-li spát se špunty v uších, zatímco v nich máte vodu, můžete dopadnout tak, jako při čištění uší vatovou tyčinkou - zatlačíte vodu ještě hlouběji do uší. Pokud tedy pociťujete bolest nebo víte, že máte v uchu zadrženou vodu, nějaký čas se používání špuntů a podobných pomůcek raději vyhýbejte. Dokud bolest nezmizí, nepoužívejte ani sluchátka typu earbuds (pecky).

english_section_name: Preventing Future Problems

summary: Použijte směs připravenou z jedné části dezinfekčního alkoholu a jedné části bílého octa. Vytvořte v uchu vakuum. Vysušte ucho pomocí vysoušeče vlasů. Použijte volně prodejné kapky pro uvolňování vody z uší. Vytřete ucho hadříkem. Nakloňte hlavu na stranu. Lehněte si na bok s postiženým uchem mířícím dolů. Žvýkejte. Zívejte. V případě potřeby navštivte lékaře.

document: Kromě toho, že vás tato směs zbaví nepříjemné vody v uších, také zajistí, že do ucha nedostanete infekci. Jednoduše připravte směs z 50% dezinfekčního alkoholu a 50% bílého octa a opatrně ho kapátkem aplikujte do postiženého ucha. Potom ho opatrně vysušte. Chcete-li, můžete někoho požádat, aby vám s aplikací pomohl.  Kyselina v této směsi rozkládá ušní maz, který může zadržovat vodu v ušním kanálku, zatímco alkohol rychle vysychá a bere s sebou i vodu. Alkohol tedy podporuje rychlejší vypařování vody z vašeho ucha. Tuto metodu nepodstupujte, pokud máte propíchnutý ušní bubínek. Přiložte k postiženému uchu dlaň a potom proti němu několikrát trochu zatlačte, než začne vytékat voda. Tuto metodu neprovádějte vleže s uchem namířeným vzhůru, protože byste tím mohli vodu zatlačit ještě hlouběji do ušního kanálku. Při této metodě vytvoříte v uchu vakuum a jakousi pumpu, která vodu vytáhne směrem k ruce.  Jako alternativu k této metodě můžete místo dlaně použít prst, který lehce vsunete do nakloněného ucha a opakovaně s ním na ucho trochu zatlačíte. Během chvíle by se měla voda uvolnit a vytéct. Tento postup ale příliš nedoporučujeme, protože při poškrábání ušního kanálku riskujete infekci. Pokud vám metoda s použitím dlaně nepomohla a chcete vyzkoušet prst, ujistěte se, že je důkladně umytý a máte krátké nehty.  Pro zvýšení účinku můžete při vytvořeném vakuu jemně masírovat ucho po směru (nebo i proti) hodinových ručiček. Pomůžete tím narušit ušní maz a o trochu více uvolnit vlhkost. Tento krok může být obzvláště nápomocný, pokud se vám kvůli zadržené vodě zhoršil sluch. Ačkoli ve vás tato metoda může vzbuzovat smíšené pocity, její funkčnost byla mnohými lidmi potvrzena.Jednoduše nastavte fén na nejnižší možnou teplotu (nebo přímo na studený režim) a přidržte ho ve vzdálenosti alespoň 30 centimetrů od ucha. Nechte ho spuštěný, dokud neucítíte, jak voda vytéká. Jen si dejte pozor, aby teplota nebyla příliš vysoká a abyste nedrželi fén příliš blízko hlavy - mohli byste si přivodit popáleniny. Jednou z možností je použít teplý vzduch, ale foukat ho přes ucho, namísto přímo do něj. Při každém záchvěvu teplého vzduchu nad vodou se její část odpaří. K dostání jsou v lékárnách a obvykle obsahují alkohol, který se rychle odpařuje. Nakapejte přípravek do ucha podle přiložených instrukcí a potom nakloňte hlavu, aby mohla uvolněná voda odtéct ven. Stejně jako u metody využívající roztok s octem, i zde samozřejmě můžete požádat o pomoc s aplikací medikamentu druhou osobu. Pomalu a šetrně vytřete vnější ucho měkkým ručníkem nebo hadříkem a zbavte se vytékající vody. Hlavu přitom trochu naklánějte směrem k ručníku. Dávejte si pozor, abyste ručníkem nebo hadříkem nezasahovali příliš dovnitř ucha - vodu byste tím totiž mohli zatlačit ještě houběji. Další tip, který můžete vyzkoušet, spočívá v tom, že si stoupnete na jednu nohu a nakloníte hlavu ke straně tak, aby postižené ucho mířilo k zemi. Zkuste na jedné noze skákat a vytlačit tak vodu ven z ucha. Ve vytékání vody vám také může pomoct tahání za ušní lalůček nebo vršek ucha k širšímu otevření ušního kanálku.  Fázi skákání na jedné noze můžete přeskočit a prostě jen nakloňte hlavu ke straně. Gravitace může způsobit přirozený odtok zadržené vody. Prostě si jen lehněte na bok tak, aby postižené ucho mířilo k zemi. Pro zvýšení pohodlí klidně použijte polštář nebo nějakou podložku a vydržte v této pozici alespoň několik minut. Můžete přitom sledovat televizi nebo si dlouhou chvíli zkrátit jiným způsobem. Záleží jen na vás. Jestliže máte vodu v uchu ve večerních hodinách a chystáte se uložit ke spánku, lehněte si opět postiženým uchem dolů. Zvýšíte tím šanci, že voda samovolně odteče, zatímco budete spát. Předstírejte, že koušete nějaké jídlo a rozhýbejte tak čelisti v okolí uší. Nakloňte hlavu na opačnou stranu než máte ucho se zadrženou vodou a potom ji rychle nakloňte na druhou stranu. Vodu můžete také zkusit uvolnit žvýkáním žvýkačky. Ucho zadržuje vodu v tzv. Eustachově trubici, která je součástí vnitřního ucha, tedy části, kterou můžete rozhýbat právě žvýkáním a třeba se vám podaří vodu uvolnit. Pro zvýšený efekt zkuste žvýkat s hlavou nakloněnou na stranu, na které máte postižené ucho. Vodu může z ucha někdy uvolnit i prosté zívání. Každý pohyb, který dokáže nějak ovlivnit vodu ve vašem uchu, může být nápomocný v redukci tlaku a následném odtoku vody. Ucítíte-li "puknutí" nebo nějaký pohyb vody v uchu, vaše počínání mělo pravděpodobně pozitivní efekt. Stejně jako žvýkání žvýkačky, tento postup může pomoct uvolnit Eustachovu trubici. Profesionální zdravotnickou pomoc byste měli vyhledat ve chvíli, kdy začnete pociťovat bolest, zatímco voda zůstává stále uvězněna uvnitř vašeho ucha. Mějte napaměti, že infekce středního ucha může způsobovat stejné pocity, jako byste měli v uchu vodu, a proto tento stav nepodceňujte a vyhledejte lékařskou pomoc. Bolest je často prvotním signálem, že voda způsobila podráždění a infekci, tedy stav známý také jako "plavecké ucho". Jestliže pozorujete následující symptomy, měli byste okamžitě navštívit lékaře:  Odporně zapáchající žlutý nebo žlutozelený hnisavý výtok z ucha Bolest, která se zvyšuje s vyvíjeným tlakem na vnější ucho Ztráta sluchu Svědivost ucha nebo ušního kanálku

english_section_name: Using Home Treatments


summary: Naučte se obranný postoj. Uvězněte svého protihráče nohama. Neskákejte. Proboxujte se ven.

document: Pokud se chcete stát skvělým hráčem basketbalu, budete se muset naučit nejen tříkrokovou střelbu, ale budete muset také dobře bránit a blokovat cizí střely. Prvním krokem je vždy obranný postoj.  Udržujte nohy daleko od sebe a držte váhu na předních stranách chodidel. Hýždě a boky udržujte vzadu. Paže byste měli mít nahoře a vystrčené. Nesnažte se dotknout se druhého hráče, jinak byste udělali chybu. Používejte paže jen k tomu, abyste protihráče zmátli a pokusili se zablokovat jeho střely. Dívejte se protihráči na pas a hrudník, ne na míč. Díky tomu budete mít větší přehled a snadno odhadnete jeho manévry. Zatlačte protihráče k postranní čáře tím, že dáte nohu doprostřed jeho dráhy pro výstřel. Pokud tedy míří doprostřed, zatlačte ho pravou nohou doleva. Musíte mu zabránit, aby se dostal ke koši, takže když se pokusíte odtlačit ho do strany, zhatíte mu plán na střelbu.   Požádejte spoluhráče, aby dribloval po hřišti od jedné základní čáry k druhé. Braňte ho s rukama za zády a snažte se ho donutit měnit směr pouze nohama. Budete muset velmi rychle pohybovat nohama ze strany na stranu a udržovat si před ním odstup. Běžnou chybou obránců je, že se snaží příliš brzy vyskočit a zablokovat střelu. Když vyskočíte, najednou nebudete schopni protihráče účinně bránit. Pokud máte pocit, že se protihráč chystá vystřelit, zvedněte ruce, ale neskákejte. Když mu zablokujete výhled na koš, povede se vám ho odzbrojit lépe, než kdybyste zbytečně vyskočili a dali mu šanci vás obejít. Abyste unikli soupeři, vždy naznačte únik na jednu stranu, ale uhněte na druhou.Box Out.

english_section_name: Practicing Defense

summary: Při střelbě na koš si zapamatujte následující písmena:

document: ROLDK – tato mnemonická pomůcka vám pomůže zapamatovat si základy střelby:   R = Rovnováha. Před výstřelem se ujistěte, že máte rovnováhu. Nohy byste měli mít v šířce ramen, kolena uvolněná a měli byste být připraveni k výskoku. O = Oči. Při střelbě musíte mít neustále oči na koši. Představte si, že na okraji koše balancuje mince a vy se ji musíte svou ranou pokusit sestřelit. L = Loket. Při střelbě byste měli mít lokty u těla. D = Dotáhnutí. Každý výstřel byste měli dotáhnout do konce. Musí to vypadat, jako kdybyste se natahovali do nádoby se sušenkami, která stojí na vysoké polici. K = Koncentrace. Koncentrace je při střelbě nejdůležitější. Musíte se zaměřit pouze na to, kam míč míří. Až se rozhodnete vystřelit, dejte do toho vše a nemyslete na nic jiného.

english_section_name: Shooting Exercises (Mechanics)

summary: Zkuste si cvičení „Around the world“.

document: Až se naučíte mechaniku střelby, zkoušejte si střílet na koš z různých míst hřiště. U tohoto cvičení je dobré trénovat ve dvojicích, aby vám spoluhráč vracel odražené míče. Toto cvičení zahrnuje minimálně 7 pozic, ale můžete si ho přizpůsobit vlastním potřebám. Musíte střelit koš, než se budete moci přesunout k další pozici na hřišti. Snažte se to udělat co nejrychleji a na co nejméně pokusů.   Začněte zavěšením. Ihned běžte k základní čáře mezi tříbodovou čáru a územní čáru. Požádejte spoluhráče, aby vám přihrál míč a střílejte tak dlouho, dokud nedáte koš. Z tohoto místa se posuňte mezi roh území a základní čáru a střílejte znovu. Potom se posuňte do rohu a nakonec k čáře trestného hodu. Pokračujte tak dlouho, dokud neobejdete celé hřiště. Můžete si cvičení rozšířit o další body na trojbodové čáře a stále střílet v jednom území.

english_section_name: Shooting Exercises (Accuracy)

summary: Naučte se o basketbalu vše, co najdete. Zapracujte na skocích do výšky. Dělejte hodně kliků, hlavně na prstech. Zapracujte na břišních svalech.

document: PHrát chytře je stejně důležité, jako hrát dobře. Oficinální pravidla NBA jsou dostupná na internetu, takže si je před zápasem pročtěte. Možná zjistíte, že jste některým věcem ještě úplně nerozuměli.   Mluvte s ostatními hráči, sledujte webové stránky a nechávejte si radit od trenérů. Je také dobré znát historická pravidla hry. Sledujte staré zápasy, choďte hrát s lidmi na ulici a čtěte si knihy o basketbalu. Když budete rychlí a ohební a budete umět dobře skákat, budete schopni lépe bránit i vysoké hráče. Většina velmi vysokých hráčů se při rozskocích nesnaží, protože ani nemusejí. Když na tom zapracujete, můžete je porazit.  Skákejte přes švihadlo. Skákejte tak rychle a tak dlouho, jak to jen půjde. Čím lepší v tom budete, tím rychleji budete skákat také na hřišti. Budete překvapeni tím, jak snadné pro vás bude chytit míč, když budete mít silné prsty. I pokud si myslíte, že nemáte dost silné dlaně na to, abyste míč chytili, se silnými prsty to půjde samo. Cviky na břicho, zdvihy nohou, prkno a protahování zad se vám budou hodit. Když budete mít silný střed těla, budete schopni přijmout tvrdou ránu a pokračovat ve hře v plné síle.

english_section_name: Developing Mental and Physical Stamina


summary: Přidejte svému psovi jídlo. Podávejte svému psovi kvalitní krmení. Doplňte krmení vhodnou „lidskou stravou“. Zkuste jiný druh krmení. K suchému krmení přidejte vodu.

document: Jestliže krmíte svého psa jednou denně, přidejte mu ještě druhé jídlo. Jestliže svého psa krmíte ráno i večer, dejte mu najíst i v poledne. Nemusíte nutně měnit stravu, jednoduše mu jídlo přidejte, abyste zvýšili přísun kalorií.  Mějte na paměti, že pokud svému psovi přidáte celou dávku krmení, zvýší se u něj potřeba častějšího vyprázdňování a tudíž bude nutné zvýšit četnost procházek. Existuje mnoho druhů krmení pro psy a je k dostání v různé kvalitě. Měli byste si být jisti, že jídlo, kterým krmíte svého psa, obsahuje přiměřené množství kalorií s vyváženým nutričním obsahem.  Zkontrolujte obsah bílkovin a tuku jednoduše podle informací uvedených na obalu krmení, které zrovna používáte. Obsah kalorií v jedné dávce není vždy uveden, zjistěte si tuto informaci na webové stránce výrobce, nebo výrobci přímo zavolejte. Na balení taktéž najdete seznam všech ingrediencí. Používejte krmivo, které obsahuje spíše dostatek bílkovin (obsah hovězího, kuřecího nebo jehněčího masa), než uhlohydrátů (obilí nebo pšenice). Tady můžete zkontrolovat kvalitu složek, které obsahuje krmivo, které zrovna používáte http://www.dogfoodadvisor.com/. Promluvte si s vaším veterinářem o vhodné výživě pro vašeho psa a doporučovaném přísunu kalorií na den.  Další informace lze nalézt na: http://vet.osu.edu/vmc/basic-calorie-calculator. Jestliže do krmení přidáte chutnou „lidskou stravu“, pomůže to vašemu psovi zvýšit chuť do jídla. Netučný a neslaný kuřecí, hovězí nebo zeleninový vývar je velmi chutný, zvláště když jej před přidáním do misky trochu přihřejete. Zkuste v řeznictvích najít cenově přijatelné masové vývary s minimem tuku a soli.  Několik lžic přidá psímu jídlu lákavější chuť.  Několik lžic opečeného kuřecího masa bez kůže, vařené vajíčko nebo ryba obvykle přispějí ke zvýšení chuti do jídla a jsou hodnotnými zdroji bílkovin a kalorií. Jestliže sní pes příliš mnoho tuku, může mu být špatně, takže mu do krmení přidejte bílkoviny a trochu uhlohydrátů. Můžete vyzkoušet i další druhy potravin, jako je šťáva z konzervovaného tuňáka, netučný sýr Cottage nebo netučný bílý jogurt Vystříhejte se nezdravých a pro psy nebezpečných potravin, jako je čokoláda, rozinky, hroznové víno, cibule, česnek nebo cokoliv s plísní. Jestliže původní krmení nedělá vašemu psovi dobře, zkuste mu podat jiné kvalitní suché jídlo, kvalitní maso v konzervě, nebo mu začněte připravovat jídlo podle spolehlivého receptu sami. Vysoce kvalitní krmivo mívá v tabulce složení na prvním místě bílkoviny (hovězí nebo kuřecí maso).  Jestliže připravujete pokaždé pro psa jídlo sami, je neobyčejně důležité, aby obsahovalo kompletní a vyrovnaný poměr živin. Vařte podle rad veterináře nebo doporučených receptů a ujistěte se, že jste při vaření nevynechali žádnou složku. Před tím, než změníte stravu, nebo ji budete chtít připravovat sami, poraďte se o vhodném způsobu stravování vašeho psa s veterinářem. K doplnění informací o výživě psů si můžete přečíst některou z četných publikací vydaných v českém jazyce, třeba „BARF krmení psa přirozenou stravou“ od Kateřiny Novosádové, „Kuchařka pro psy na každý den“ od Zdenky Proškové a mnoho dalších. Jestliže váš pes není zrovna nadšený svojí suchou stravou, zkuste do ní přidat horkou vodu a nechte vychladnout. Strava zůstane kašovitá a často tak bývá pro psy lákavější.

english_section_name: Adding Calories to Your Dog’s Diet

summary: Poznamenejte si váhu svého psa. Poraďte se s veterinářem. Určete ideální váhu. Odčervěte svého psa. Ujistěte se, že má váš pes dostatek pohybu.

document: Jestliže si myslíte, že má váš pes příliš nízkou váhu, musíte ji kontrolovat pravidelně, abyste zaznamenali případný další pokles a mohli podniknout kroky ke zlepšení. Sdělte tuto informaci vašemu veterináři. Musíte vědět, jestli příčina, která způsobila pokles váhy u vašeho psa, nevyžaduje pozornost veterináře. Váš pes může být nemocný nebo napadený parazity, což nemusí být okamžitě zjevné. Veterinář je schopen to zjistit. Nemoci jako cukrovka, rakovina, žloutenka nebo zánětlivá onemocnění trávící soustavy mohou způsobit úbytek váhy, a vyžadují léčbu. Proto se stav vašeho miláčka nezlepší jen samotnou úpravou jídelníčku. Ve skutečnosti se bez vhodné léčby všechno ještě zhorší. Promluvte si o hmotnosti svého psa s veterinářem. Ten vám řekne, jestli je jeho váha ideální, nebo je vyhublý, či trpí nadváhou. Na internetu jsou k nalezení rovněž tabulky, které mohou pomoci ideální váhu psa určit. Pokud však máte pochybnosti, vezměte jej k veterináři.  Všeobecně platí, že pes má ideální váhu tehdy, když je viditelný pas, při hlazení můžete cítit žebra, nejsou však viditelné jejich obrysy, a břicho se stáčí nahoru k hýždím.  Jestliže pohledem rozeznáte většinu žeber, páteřní nebo bederní kosti, je pes příliš hubený. Některá plemena, například chrti a někteří lovečtí a pastevečtí psi (border kolie nebo pointer) bývají štíhlejší než jiná plemena (mastif nebo labrador). Pokud máte možnost, uděláte nejlépe, když svého psa dáte vyšetřit na střevní parazity. Jestliže je váš pes napaden střevními parazity, může být vyhublý, protože paraziti spotřebují výživu dříve, než je jeho tělo schopné ji zpracovat. Váha psa je úzce spojena s celkovým zdravotním stavem psa. K udržení dobrého zdravotního stavu přispívá i přiměřený pohyb.  Délku a míru pohybu vašeho psa konzultujte s veterinářem. Někteří psi trpí artritidou, neurologickými potížemi nebo onemocněními metabolizmu. Abyste předešli újmě na zdraví u svého psa, pro zlepšení je nutná speciální péče a odborný dohled. Pro většinu psů je dobré postupné prodlužování procházek na vodítku. Sníží se tak i pravděpodobnost úrazu. Plavání je dobré pro psy, kterým nevadí voda. Ujistěte se, že je přístup do vody v bazénu, jezeře či řece pro psa bezpečný.

english_section_name: Diagnosing Low Weight


summary: Domluvte se s lékařem nebo porodní asistentkou. Rozhodněte se, jak chcete dítě rodit. Domluvte si převoz do nemocnice. Vyberte si místo, na kterém budete rodit. Počkejte, dokud nepřijdou porodní bolesti.

document: Doporučujeme najít si profesionální porodní asistentku nebo lékaře, kteří budou u vašeho domácího porodu přítomni. Sejděte se s asistentkou nebo lékařem dopředu a promluvte si o vašem porodu. Mějte po ruce jejich telefonní číslo, abyste jim mohli zavolat, pokud porod začne neočekávaně.  Klinika Mayo také doporučuje, abyste měli snadný přístup do blízké nemocnice a aby asistentka měla možnost konzultace s lékařem na telefonu. Porod je emocionálně a fyzicky vyčerpávající zážitek. To poslední, co budete chtít, je dělat v porodních bolestech poslední důležitá rozhodnutí o tom, jak bude porod probíhat. Je lepší si připravit detailní plán celého porodu. Snažte se zamyslet se nad každým krokem porodu od prvních bolestí až do konce. I pokud nebudete schopni se plánu držet dokonale, budete mít alespoň větší klid. Během plánování si odpovězte na následující otázky:   Kdo má být u porodu přítomen, kromě lékaře a/nebo asistentky? Kde budete chtít rodit? Nezapomeňte na to, že po většinu doby budete schopna se pohybovat. Jaké věci si budete muset nachystat? Poraďte se s lékařem, ale většinou budete potřebovat spoustu ručníků, povlečení, polštáře a deky a také igelitovou přikrývku na postel a na podlahu. Jak budete zvládat bolest? Budete si brát léky proti bolesti, nebo využijete Lamazovu techniku či jiné formy zvládání bolesti? Většina domácích porodů probíhá v pořádku a bez komplikací, ale vždy je možnost, že se něco pokazí a zdraví či život matky nebo dítěte budou ohroženy. Proto je důležité, abyste byli připraveni na nouzový převoz matky do nemocnice. Mějte v autě dost benzínu, dost čistících potřeb, deky a ručníky. Zjistěte si, jak se nejrychleji dostanete do nejbližší nemocnice. Můžete si to i vyzkoušet. Během porodních bolestí se sice budete moci pohybovat a měnit polohy, ale měla byste si vybrat jedno místo, na kterém dítě porodíte. Vyberte si bezpečné a pohodlné místo. Některé matky chtějí rodit na posteli, jiné zase rodí na zemi nebo na pohovce. Bez ohledu na to, jaké místo si vyberete, ho musíte důkladně vyčistit a dát na něho spoustu ručníků, dek a polštářů. Pravděpodobně byste měli použít také igelitovou přikrývku na zem, abyste pokoj neušpinili od krve.    Můžete použít i čistý závěs do sprchy. Porodní asistentka nebo lékař tyto věci pravděpodobně bude mít u sebe, ale přesto byste si měli pořídit sterilní gázu a nástroje na odstřižení pupeční šňůry. Až budete připraveni, jednoduše počkejte na porodní bolesti. Většina těhotenství trvá asi 38 týdnů, ale je možné, že porodní bolesti a porod přijdou již o týden nebo dva dříve.   Pokud přijdou porodní bolesti před 37. týdnem nebo až po 41. týdnu, jeďte do nemocnice. V jiných případech se připravte na následující příznaky začátku porodu:   Prasknutí plodové vody Rozšíření děložního čípku Krvavý výtok (narůžovělý nebo nahnědlý výtok) Děložní stahy ve 30 až 90 vteřinových intervalech

english_section_name: Planning the Birth


summary: Vyberte si nepoškozené plody kiwi. Zkontrolujte jadérka. Dejte kiwi do lednice, dokud nebudete rozhodnuti, že ho necháte dozrát. Nechte kiwi, která chcete dát dozrát, do pokojové teploty. Potřebujete-li nechat plody dozrát ještě rychleji, zkuste je vystavit působení etylenu. Vyzkoušejte zralost kiwi tak, že ho lehce zmáčknete bříškem palce. Zralá kiwi co nejrychleji spotřebujte.

document: Hledejte takové plody, které nemají žádné černé tečky nebo praskliny na slupce. Sáhněte si na kiwi a vyberte to, které je na dotek pevné.   Většina druhů kiwi, které seženete v zelinářství, dozrají doma úplně bez problémů. Pokud si pěstujete své vlastní kiwi a chcete se dozvědět, jak ho nejlépe nechat dozrát, zjistěte si, jakou máte odrůdu. Podle toho určete, zda bude lépe nechat kiwi dozrát na keři, nebo sklidit těsně před dozráním. Pokud máte hodně ovoce, jedno rozkrojte a podívejte se na zrníčka uvnitř. Pokud jsou jadérka stále ještě žlutá nebo zelená, kiwi za žádných okolností nedozraje. Jadérka musí být černá, což značí, že plod má dostatek cukru na to, aby správně dozrál. Tvrdé kiwi vydrží v lednici až 4 měsíce. Uskladněte kiwi jednotlivě, aby se nedotýkala jiného ovoce. To produkuje etylen – plyn, který se používá při urychlování zrání ovoce. Vložte je do misky, tu postavte na kuchyňskou linku a jednoduše několik dní počkejte. Ovoce by mělo dozrát za asi 3 – 5 dní, pokud jej ponecháte ve stálé pokojové teplotě. Nedávejte kiwi na přímé slunce. Mohly by se na něm vytvořit skvrny, nebo by mohlo začít hnít. Položte kiwi vedle jablka, banánu nebo hrušky. Díky tomu ke kiwi pronikne etylen, který tyto druhy ovoce vytvářejí. Stále plody uchovávejte mimo dosah přímého slunce a daleko od zdrojů tepla. Chcete mít zralé kiwi ještě rychleji? Vložte ho do papírového nebo dobře větraného plastikového sáčku spolu s jablkem, banánem nebo hruškou. Sáček uskladněte v pokojové teplotě 1 až 2 dny. Ovoce je zralé ve chvíli, kdy se tlaku prstu lehce poddá. Zralý plod je šťavnatý a sladce voní. Jezte je ve chvíli, kdy jsou plody zralé tak akorát – jinak vám začnou hnít.

english_section_name: Ripening Kiwi Fruit

summary: Zralá kiwi můžete skladovat v ledničce přibližně 7 dní. Celé kiwi můžete také zmrazit. Zmrazte nakrájené kiwi.

document: Pokud je dáte do plastikového sáčku, můžete dobu skladování o dalších 7 dní prodloužit. Sáček snižuje vysychání plodů a prodlužuje trvanlivost. Jednoduše plody dejte do krabičky, vhodné do mrazáku, a můžete je několik měsíců skladovat v mrazničce. Plátky kiwi skvěle ozdobí například ovocné koktejly či dezerty, nebo mohou posloužit jako zdravá svačinka. Pokud vám zbylo extra kiwi, můžete ho nakrájet a zmrazit.  Nakrájejte kiwi na plátky a posypte je cukrem, aby zůstaly pevné a sladké. Pocukrovaná kolečka kiwi naskládejte na talířek nebo plech a vložte do mrazáku. Zmrzlé plátky kiwi přesypejte z talířku nebo plechu do plastikového sáčku. Uskladněte v mrazáku.

english_section_name: Storing Ripe Kiwi Fruit


summary: Přestaňte kouřit. Denně relaxujte. Pokud vám změna jídelníčku a užívání doplňků stravy nepomohlo, poraďte se se svým lékařem.

document: Kouření je samo o sobě neřest a vašemu zdraví škodí. Během kouření spolykáte spoustu vzduchu, díky kterému můžete trpět nadměrnou plynatostí. Pokud přestanete kouřit, prospějete svému zdraví a snížíte množství plynu ve svých střevech. Stres a úzkost může způsobit nadměrné tvoření plynu, je proto důležité zařadit do svého denního režimu pravidelnou relaxaci. Zkuste meditaci, jógu, hloubková dechová cvičení pro snížení nadměrného množství plynu ve vašich střevech, jako následek stresu a úzkosti. Zdravotní problémy jako Syndrom dráždivého tračníku, diabetes nebo celiakie mohou i přes vaše úsilí způsobovat nadměrnou tvorbu plynů. Váš lékař vám může předepsatléky, které vám při těchto onemocněních pomohou.

english_section_name: Making Other Lifestyle Changes

summary: Kupte si volně prodejný lék proti nadměrné plynatosti. Při prevenci plynatosti užívejte Beano či jiný podobný doplněk stravy. Užívejte živočišné uhlí. Zkuste užívat chlorofilin.

document: Mezi nejběžnější léky patří Degasin a Espumisan, ale na trhu existují i další přípravky. Pokud si nejste jisti, jaký přípravek si vybrat, či vám poslední vyzkoušený přípravek nezabral, poraďte se se svým lékařem či lékárníkem. Při výběru přípravku se podívejte, zda obsahuje simethicone. Tato složka přináší úlevu díky své schopnosti rozpustit bublinky plynu. Beano obsahuje enzym alpha-galactosidase, který funguje jako prevence proti nadýmání. Studie prokázala, že lidé užívající doplněk Beano spolu se stravou trpěli plynatostí daleko méně, než lidé, kteří jej neužívali. Některé studie prokázaly, že užíváním tohoto doplňku se sníží množství plynů ve střevech, zatímco jiné studie tento účinek neprokázaly. Protože je uhlí přírodním doplňkem, můžete jej bezpečně vyzkoušet. Chlorofilin se získává z chlorofylu, ale nemá stejné složení. Některé studie naznačily, že tato látka je efektivní při nadměrné plynatosti u starých lidí, ale důkazy nejsou. Můžete zvážit užívání chlorofilinu a zjistit, zda vám pomůže. Neužívejte chlorofilin pokud jste těhotná. O chlorofilinu se toho moc neví a jeho neškodnost pro těhotné nebyla zjištěna.

english_section_name: Using Supplements and Medications

summary: Zjistěte, jaká jídla vás nadýmají. Jezte pomalu. Místo žvýkání žvýkačky si po jídle vyčistěte zuby. Nápoje pijte ze sklenky, ne přes slámku. Pokud nosíte zubní náhradu, zkontrolujte, zda vám dobře sedí.

document: Možná již víte, po kterých jídlech trpíte nadměrnou plynatostí, ale pokud tomu tak není, začněte si vést stravovací deník a zjistěte, která jídla vaši plynatost způsobují. Jakmile zjistíte, která jídla vás nadýmají, omezte jejich konzumaci nebo se jim zcela vyhněte. Mezi běžné potraviny, které nadýmají, patří:  Zelenina jako brokolice, růžičková kapusta, zelí a květák. Fazole a další luštěniny. Ovoce jako broskve, hrušky a syrová jablka. Celozrnné výrobky a pšeničné otruby. Vejce. Sycené nápoje, ovocné nápoje, pivo a červené víno. Smažená a mastná jídla. Pokrmy a nápoje s vysokým obsahem fruktózy. Cukr a náhrady cukru. Mléko a mléčné výrobky. Pokud jíte rychle, spolykáte velké množství vzduchu, který může způsobovat nadýmání. Abyste tomuto vedlejšímu účinku zabránili, jezte pomalu. Každé sousto dobře rozkousejte a mezi sousty si dělejte malé pauzy. Díky tomu se jídlo zpomalí a nespolykáte tolik vzduchu. Pokud žvýkáte žvýkačku nebo cucáte mentolový bonbon, spolykáte přitom velké množství vzduchu, které může vést k plynatosti. Mezi jídly si proto místo žvýkačky či mentolky raději vyčistěte zuby.Můžete tak výrazně snížit množství vzduchu, které spolykáte. Pití brčkem může způsobit to, že spolykáte velké množství vzduchu, které vede k nadměrné plynatosti. Při pití tedy brčko nepoužívejte, napijte se raději přímo ze sklenice. Nesprávně sedící zubní náhrada také způsobí to, že při jídle a pití spolykáte spoustu vzduchu. Pokud vám náhrada nesedí, objednejte se ke svému zubaři a nechte si náhradu upravit.

english_section_name: Changing Your Eating Habits


summary: Vyzkoušejte volně prodejné krémy proti svědění. Zkuste ústně podávaná antihistaminika. Zjistěte, kdy vám může pomoct hydrokortizonová mast. V případě potřeby vyhledejte pomoc lékaře.

document: Většinu takových krémů můžete pořídit v lékárně nebo v supermarketu. Pomohou vám zmírnit projevy svědění.  Při výběru těchto přípravků hledejte ty, s následujícími ingrediencemi, které jsou na svědění obzvláště účinné: kafr, mentol, fenol, pramokain, difenhydramin a benzokain.   Tato léčiva otupí nervová zakončení a tím pádem zmírní svědění. Aplikovat je můžete po několika minutách, dokud nepříjemné projevy neustanou.  Zkuste kalamínovou mast s 4% koncentrací mentolu. Před použitím podobných přípravků byste měli vždy pečlivě číst informace, varování a seznam alergenů na obale nebo v příbalovém letáku. Ujistěte se, že víte jak se zachovat v případě alergické reakce. Antihistaminika jsou často první medikací, kterou lidé užívají při rozsáhlém svědění.  V průběhu dne užívejte antihistaminika, nezpůsobující ospalost. Mezi takové přípravky patří například volně prodejné léky na alergie, jako je cetirizin (Zyrtec) nebo loratadin (Claritin).  O svém svědění si nezapomeňte promluvit se svým lékařem, který bude schopný určit, zda se nejedná o alergickou reakci. Pokud se totiž jedná o jinou příčinu, antihistaminika nebudou ve vašem případě účinná. Hydrokortizonové masti se nabízejí v různých formách jako volně prodejná léčiva pro zmírňování svědění. V některých situacích mohou tyto masti pomoct, ale v závislosti na příčině vašeho svědění nemusí být vždy úplně vhodné.  Hydrokortizonové masti pomáhají zmírňovat pouze svědění vzniklé v důsledku určitých vyrážek, jako je například ekzém. Volně prodejné masti bývají obvykle poměrně slabé, obsahují jen 1% kortizonu, ale přesto mohou být účinné i u stavů, jako je ekzém nebo seboroická dermatitida.  Je-li vaše svědění způsobeno alergickou reakcí, kousnutí hmyzem nebo suchou kůží, pak vám hydrokortizonové masti pravděpodobně nepomůžou.  Volně prodejné masti aplikujte vždy jen v nutných případech a pokud se u vás objeví nějaká reakce, promluvte si s lékařem. Svědění obvykle nevyžaduje zdravotnický zásah, ale pokud se k němu přidruží určité symptomy nebo se jeho projevy zhorší, měli byste lékařskou péči vyhledat.  Pokud vás svědění obtěžuje tak, že dokonce narušuje váš spánek, měli byste si co nejdříve promluvit s lékařem, který určí příčinu.  Pokud svědění neustává ani po dvou týdnech a nezlepšuje se, pak byste si měli s lékařem promluvit také.  V případě, že svědění postihuje celé tělo, vyhledejte bez dalšího prodlení lékařskou pomoc.  Lékaře také navštivte tehdy, když se k svědění přidají symptomy jako úbytek hmotnosti, vyčerpání, změna vyprazdňovacích návyků, horečka, příp. zarudnutí či vyrážka na kůži.

english_section_name: Using Medicine

summary: Neškrábejte se. Použijte studenou vodu. Vykoupejte se v ovesných vločkách. Noste správné oblečení.

document: Touha poškrábat se je asi tou nejobvyklejší a nejsnadnější cestou, jak si ulevit, ale ve skutečnosti tím svědění zhoršujete. Škrábáním akorát prodloužíte dobu podráždění.  Poškrábete-li se na kůži, způsobí to mírnou bolest. Tento bolestivý projev potom naruší pocit svědění, takže se soustředíte pouze na "bolest" z poškrábání. V důsledku škrábání a v reakci na vzniklou bolest ale mozek začne produkovat serotonin, který zaktivuje receptory svědění a tím ho ještě zhorší.  Nutkání poškrábat se může být skutečně silná. Pomoct si můžete například tak, že svědící oblast přelepíte náplastí nebo kusem gázy. Také si můžete zastřihnout nehty na krátko nebo si obléknout oblečení, které danou oblast zakryje. Chladná teplota ovlivňuje nervy, způsobující svědění a někdy je dokáže zpomalit, což vyústí v úlevu od těchto projevů. Aplikace studené vody na svědící oblast kůže tedy může pomoct.  Na postiženou oblast pusťte z kohoutku studenou vodu. Také na ní můžete přiložit žínku namočenou ve studené vodě a počkat, dokud svědění nevymizí.  Pomoct vám může také studená sprcha, a to obzvláště když svědění postihuje velkou oblast.  Další dobrou možností jsou chladivé sáčky. Pořídit je můžete ve většině supermarketů nebo v drogeriích. Nikdy je ale nepřikládejte přímo na kůži - vždy je nejprve obalte v ručníku nebo jiné textilii.  Pokud takové sáčky nebo polštářky neseženete, můžete na dané místo přikládat třeba kostky ledu v plastovém sáčku nebo balení mrazené zeleniny. Ukázalo se, že ovesná kaše dokáže u některých lidí ulevovat pokožce. Studená koupel s ovesnými vločkami proto může pomoct od svědění.  Vhodnější je užití jemně mletých vloček, které se ve vodě potom rychleji rozpustí. Pokud ale vločky v takovém stavu neseženete, můžete si je doma namlít pomocí kuchyňského procesoru nebo mixeru.  Napusťte si vanu vlažnou vodou a rozmíchejte v ní připravené vločky. Míchejte, dokud se veškeré pucky nerozpustí. Potom se do vany naložte na 15 až 20 minut a po dokončení koupele se jemně osušte. Svědí-li vás kůže, musíte minimalizovat podráždění dané oblasti. Nesprávný typ oděvu dokáže svědění často značně zhoršovat.  Noste proto volně padnoucí oblečení, vyrobené z hladkých textilií.  Vyhýbejte se těsným, stahujícím kouskům oděvu a pokud je to možné, volte takové oblečení, které nebude svědící pokožku zakrývat. Pro podrážděnou kůži jsou vhodná přírodní vlákna, například hedvábí nebo bavlna. Vlna se nedoporučuje.

english_section_name: Trying Home Remedies

summary: V případě potřeby aplikujte krém na opalování. Používejte hydratační přípravky. Vyhýbejte se jakýmkoli známým dráždivým látkám.

document: Je-li vaše svědění způsobeno popáleninami od slunce, předtím, než vyrazíte ven, aplikujte ochranný krém na odhalenou pokožku.  Je-li vaše pokožka obzvláště citlivá na slunce, pak se mu ve špičce vyhýbejte. To znamená, abyste nevycházeli ze stínu zhruba od desáté do druhé hodiny. Špičkou je myšlena doba, ve které UV záření dosahuje svého maxima. Toto časové rozmezí zůstává po celý rok stejné.  S SPF (sun protection factor) je to poněkud ošidné. Například krém s ochranným faktorem 50 není dvakrát účinnější než ten s faktorem 25. Nevybírejte proto na základě SPF, ale na základě toho, před čím krém chrání. Hledejte takové produkty, které uvádějí ochranu proti UVA i UVB záření. Obvykle budou označeny "široké spektrum" nebo "broad spectrum." Přestože ochranný faktor není nejlepším měřítkem pro sílu daného produktu, je důležité mít na paměti, že dermatologové doporučují přípravky s faktorem vyšším než 30. Suchá kůže může začít snadno svědit, takže používejte kvalitní hydratační přípravky, který takovému stavu zabrání.  Mezi vysoce kvalitní hydratační přípravky patří např. Cetaphil, Eucerin nebo CeraVe. Pořídit se dají volně ve většině lékáren, drogerií nebo na internetu.  Krémy aplikujte jednou nebo dvakrát denně, obzvláště po sprše, po holení, po cvičení nebo po jiných aktivitách, které vysoušejí nebo dráždí vaši pokožku. Svědění může být způsobeno vystavením alergenům nebo kožním iritantům. Máte-li podezření, že je vaše svědění způsobeno takovými látkami, pak se jim nevystavujte.  Mezi běžné věci, vyvolávající alergickou reakci na kůži, patří nikl, šperky, parfémy, aromatizované kožní přípravky, čistící produkty a různá kosmetika. Pokud máte pocit, že svědění způsobuje určitý přípravek, přestaňte ho používat.  Aromatizované prací prášky jsou další známou látkou, vyvolávající svědění. Snažte se používat přírodní přípravky, které neobsahují přidané vůně.  Používejte jemná, nearomatizovaná mýdla, kondicionéry a pleťové vody.

english_section_name: Preventing Itch


summary: Jaké vlastnosti by měl barman mít? Schopnost jednat s opilými lidmi. Pracujte na sobě.

document:
Barmanská práce zní zajímavě a zábavně, ale ve skutečnosti je značně stresující. Zamyslete se nad tím, zda máte vše, co potřebujete, abyste mohli uspět:  Schopnost jednat s lidmi. Při práci barmana budete neustále v kontaktu s lidmi. Budete muset mít rádi společnost různých lidí a budete muset umět jednat s opilými zákazníky.     {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/fe\/Become-a-Bartender-Step-5Bullet1.jpg\/v4-460px-Become-a-Bartender-Step-5Bullet1.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/f\/fe\/Become-a-Bartender-Step-5Bullet1.jpg\/v4-760px-Become-a-Bartender-Step-5Bullet1.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}  Dobrá paměť. Barmani si musejí pamatovat recepty stovek různých drinků a nesmějí zapomenout, co pijí stálí zákazníci. Když budete mít dobrou paměť, zapamatujete si lidi, kteří do baru chodí často a to, co pijí nejčastěji. Když to budete vědět, zákazníci se v baru budou cítit dobře a budou vám dávat vyšší spropitné.     {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/61\/Become-a-Bartender-Step-5Bullet2.jpg\/v4-460px-Become-a-Bartender-Step-5Bullet2.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/6\/61\/Become-a-Bartender-Step-5Bullet2.jpg\/v4-760px-Become-a-Bartender-Step-5Bullet2.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}  Prodejní schopnosti. Většina barmanů dostává minimální mzdu a žijí hlavně ze spropitného. Musíte být přátelští, příjemní a charismatičtí, jinak nebudete mít dostatečně vysoké spropitné.     {"smallUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/0e\/Become-a-Bartender-Step-5Bullet3.jpg\/v4-460px-Become-a-Bartender-Step-5Bullet3.jpg","bigUrl":"https:\/\/www.wikihow.com\/images_en\/thumb\/0\/0e\/Become-a-Bartender-Step-5Bullet3.jpg\/v4-760px-Become-a-Bartender-Step-5Bullet3.jpg","smallWidth":460,"smallHeight":345,"bigWidth":760,"bigHeight":570,"licensing":"
<\/div>"}  Schopnost multitaskingu. Barmani často obsluhují několik lidí najednou a musejí umět míchat několik různých drinků zároveň a u toho ještě počítat peníze. Schopnost pracovat pod tlakem. Barmanská práce je stresující, zejména pokud hodláte pracovat v baru, který je neustále plný lidí. Barmani mají právo odmítnout obsloužit lidi, kteří jsou viditelně opilí. Mnoho barmanů si neuvědomuje, že také nesou odpovědnost za to, co se stane zákazníkovi, kterého obsluhují. Pokud zákazník odejde a někomu ublíží, ponesete za to odpovědnost. Musíte umět odhadnout, kdy má zákazník již dost a v případě nutnosti ho požádat, aby z baru odešel.  Opilí zákazníci se často chovají neurvale a někdy i násilnicky, takže musíte být asertivní a nesmíte se bát postavit se jim. Kromě toho, že musíte mít klasické dovednosti, musíte také udržovat krok s trhem a učit se nové koktejly. Musíte mít přehled o tom, co je zrovna moderní a co lidé nejraději pijí.

english_section_name: Being a Good Bartender


summary: Začněte se depilovat voskem. Nechejte si chloupky odstranit laserem.

document: Zarostlé chloupky se sice mohou objevit i po voskování, ale jejich špička bude nově vyrostlá a jemná, místo aby byla ostře zaříznutá.   Pokud se rozhodnete používat vosk, choďte ze začátku každých 6-8 týdnů. Po nějaké době vám chloupky porostou pomaleji a nebudete muset na depilaci chodit tak často. Vyberte si dobrý salon – najděte si na internetu recenze, nebo se zeptejte kamarádek. Měli byste vědět, co můžete očekávat. Po depilaci budete mít pravděpodobně trochu zarudlou a podrážděnou pokožku, ale neměli byste mít žádné otevřené rány, ani velké modřiny či jizvy. Pokud se vám pokožka během dvou dnů od depilace zanítí, začněte používat antibakteriální krém a ihned zavolejte do salonu. Přestože si spousta lidí myslí, že se laserem chloupků zbavíte jednou provždy, není to pravda. V každém případě tím ale zpomalíte jejich růst.   Uvědomte si, že odstranění chloupků laserem funguje nejlépe u lidí s tmavými chloupky a světlou pletí. Pokud máte chloupky v podobné barvě, jako vaše pleť (ať už jsou světlé, nebo tmavé), laser na vás pravděpodobně nebude fungovat. Odstranění chloupků laserem je drahá záležitost. Budete muset podstoupit minimálně 4-6 sezení. Zjistěte si, kolik peněz vás to bude stát a najděte si co nejlevnější salon.

english_section_name: Long-Term Prevention

summary: Než se budete opět holit, nechejte si chloupky trochu odrůst. Odolejte pokušení si pupínky škrábat. Kupte si produkt určený speciálně pro léčbu pupínků po holení. Infekce se můžete zbavit pomocí aloe vera, které vám vyhladí a projasní pokožku. Jizev se zbavte pomocí retin-A. Navštivte dermatologa.

document: Když se budete holit ještě dokud budete mít pupínky, podráždíte si je, nebo je otevřete a umožníte přístup infekci (a pravděpodobně se přitom také nezbavíte žádných dalších chloupků). Pokud je to možné, nechejte si chloupky několik dní růst a počkejte, zda pupínky prasknou samy od sebe. Možná vás pupínky svědí, ale když si je budete škrábat, mohli byste do nich zavléct infekci a způsobit si jizvy. Snažte se za každou cenu odolat nutkání škrábat si pupínky. Najděte si něco s obsahem kyseliny salicylové, kyseliny glykolové, lísky lékařské, aloe vera, nebo jakékoli kombinace těchto přísad. Některé z těchto produktů se prodávají ve formě roll-on a nanáší se přímo na pokožku, jiné se musejí nanést nejprve na vatový tamponek a potom na pokožku.   Pokud nevíte, co si máte koupit, zavolejte si do depilačního salonu a zeptejte se, co doporučují svým klientům. Pravděpodobně si tam dané produkty budete moci i zakoupit. Pokud tuto možnost nemáte, podívejte se na internet. Nanášejte si roztok na pokožku minimálně jednou denně. Dělejte to hned po sprchování, když máte čistou a suchou pokožku Pokud máte pocit, že trpíte infekcí ze zarostlého chloupku, používejte každý den antibakteriální krém, například Neosporin, nebo Polysporin. Retinoly, což jsou deriváty vitamínu A, vyhlazují pleť a zesvětlují jizvy a pupínky způsobené holením.   Tento krém se prodává pouze na lékařský předpis. Pokud jste těhotná, nebo kojíte, neměla byste retin-A používat. Může způsobit vážné poškození plodu.  Pokud používáte retin-A, budete mít pleť citlivou na slunce. Používejte tedy opalovací krém s UV faktorem alespoň 45. Nepoužívejte retin-A na místa, která si chcete depilovat voskem – tento krém pleť ztenčuje a oslabuje, takže může při depilaci voskem způsobit zranění. Pokud máte pupínky po holení již několik týdnů, i když jste se znovu neholili, měli byste se objednat k dermatologovi.

english_section_name: Treating Razor Bumps


summary: Nechejte pootevřená okna. Použijte domácí čistič proti zápachu. Palte vonné svíčky a tyčinky. Vysajte koberec. Nastříkejte na koberce, závěsy a další čalouněné věci osvěžovač vzduchu.

document: Pokud víte, že budete kouřit uvnitř a chcete se vyhnout silnému zápachu, kuřte u otevřených oken. Když budete kouř vyfukovat z okna a budete držet zapálenou cigaretu co nejblíže u okna, podaří se vám omezit množství zapáchajícího kouře v místnosti.   Pokud chcete mít jistotu, že se vám kouř oknem nedostane zpět, použijte malý větrák a namiřte ho směrem k oknu. Kouř vyfukujte ven z okna a později nebudete muset řešit žádný zápach. Vytvořte si „rasta trubičku“ z ruličky od toaletního papíru, vysoušecích ubrousků a gumičky. Nacpěte do prázdné ruličky co nejvíce vysoušecích ubrousků a jeden přetáhněte přes okraj a připevněte ho gumičkou. Při kouření vyfukujte kouř do druhého konce trubičky. Omezíte tím množství zápachu z cigarety.  Když to uděláte, nezbavíte se sice zápachu kouře úplně, ale omezíte ho na minimum. Kouř, který vychází přímo z cigarety, bude stále představovat problém, takže tuto metodu zkombinujte s jinými metodami – například kuřte z okna a zapalte si vonnou svíčku. Když budete mít dostatečnou zásobu vonných tyčinek a svíček, které budete moci při kouření zapálit, podaří se vám zamaskovat zápach cigaret. Vonné tyčinky jsou nejlepší, zejména pokud je pravidelně pálíte, protože voní kouřem. Podezřívaví rodiče nebo spolubydlící ve vůni tyčinek nemusejí cigaretový zápach ani zaznamenat. Pokud máte v pokoji koberec, kouř se do něj rychle dostane a pokoj vám bude stále zapáchat. Pokud se chcete zápachu zbavit, důkladně koberec vyluxujte. Samo o sobě to stačit nebude, ale pomůže vám to trochu pročistit vzduch v místnosti. Osvěžovač vzduchu je nejlepším přítelem kuřáka. Dokáže odstranit zápachy a má příjemnou vůni, která umí zamaskovat zápach cigaret i v uzavřené místnosti. Mějte vždy po ruce lahvičku tohoto malého zázraku a pravidelně ho stříkejte na všechny čalouněné povrchy a oblečení, do kterých by se mohl dostat zápach.

english_section_name: Airing out a Room

summary: Vezměte si žvýkačku. Důkladně si umyjte ruce mýdlem. Umyjte si obličej. Vyvětrejte si vlasy. Zápach z oblečení odstraňte pomocí vysoušecích ubrousků, nebo osvěžovače.

document: Mějte po ruce žvýkačku, kterou si budete moci vzít hned po vykouření cigarety. Můžete použít také mentolový bonbon. Kromě jiných metod je žvýkačka nejjednodušším a nejrychlejším způsobem, jak zamaskovat to, že jste kouřili cigarety. Můžete si žvýkačku dát i při kouření a po vykouření cigarety si vzít další. Pokud budete mít možnost, vyčistěte si zuby ještě dříve, než budete s někým mluvit. Vůně sprejů do úst většinou rychle vyprchá, ale jde o další efektivní metodu, která funguje stejně dobře, jako ústní voda. Ruka, ve které jste drželi cigaretu, bude zapáchat nejvíce. Když si ruce důkladně umyjete, zbavíte se zápachu, který vám na nich ulpěl. Použijte silně voňavé tekuté mýdlo. Je důležité si také mýdlem a vodou umýt obličej. Důkladně si ho umyjte zejména kolem brady a úst. Pokud máte vousy, měli byste se na ně zaměřit, protože zápach se ve vousech často drží. Můžete použít alkoholovou desinfekci, nebo deodorant, ale je možné, že byste neobvyklou vůní přitáhli ještě více pozornosti. Pokud chcete, aby lidé nic nepoznali, neměli byste se polévat litry kolínské. Naneste si jen trochu deodorantu na krk, aby si lidé mysleli, že jste to jen trochu přehnali a neměli pocit, že se před nimi snažíte něco skrýt. Pokud máte dlouhé vlasy, stáhněte si je před kouřením do culíku a po kouření si je rozpusťte. Projděte se chvíli po venku, nebo se projeďte autem se staženými okénky, aby se vám vlasy přirozeně vyvětraly. Můžete použít také vlasový gel, tužidlo, nebo jiný produkt, který běžně používáte. Pokud chcete, aby vaše oblečení nezapáchalo cigaretami, použijte látkové vysoušecí ubrousky, které zápach absorbují. Některé přírodní osvěžovače vzduchu mohou také odstranit zápach z oblečení, místo aby ho jen zamaskovaly, jako parfémy, kolínské a vody po holení.   Nikdy nenoste po kapsách nedokouřené nedopalky cigaret. Nedopalky zapáchají mnohem silněji, než samotný kouř a popelníkového zápachu, který způsobují, se jen tak nezbavíte. Nezahazujte je, ale najděte si pro ně vhodné místo.  Mějte v autě nebo na stole krabičku, ve které budete mít žvýkačku a vysoušecí ubrousky. Tyto dvě věci používejte po každém kouření a budete mít jistotu, že nebudete zapáchat. Tuto krabičku proti zápachu s sebou noste vždy, když budete chtít kouřit.

english_section_name: Covering the Smell on Yourself

summary: Kuřte vždy venku. Svlékněte si před kouřením oblečení. Noste klobouk a rukavice. Kuřte vestoje, aby se vám kouř nedostal na boty a kalhoty.

document: Pokud nechcete, aby vás někdo přistihl, při kouření uvnitř se vám zápach dostane do oblečení a do vlasů, takže se ho jen tak nezbavíte. Jděte tedy kouřit ven, kde proudí čerstvý vzduch a kde kvůli jedné cigaretě nebudete zapáchat půl dne.  Pokud fouká vítr, otočte se k něm zády, aby kouř šel pryč od vás a nefoukal vám do obličeje, do vlasů a na oblečení. Někteří kuřáci si myslí, že kouřit ve vlhkém prostředí nebo v dešti zajistí, že se zápach do oblečení nedostane. Pokud máte místo, kde můžete kouřit, aniž by se vám cigareta namočila, můžete zkusit, zda to funguje. Pokud je to možné, svlékněte si kabát nebo sako před tím, že si zapálíte a odneste je do jiné místnosti, aby se k nim kouř nedostal. Potom si budete moci obléknout oblečení, které nebude zapáchat. Budete sice mít zápach na těle, ale když nebudete mít zapáchající oblečení, nebude tak silný.  Můžete si také oblékat sako nebo mikinu, ve které budete vždy kouřit. Vyberte si silnou vlněnou mikinu nebo svetr, který pohltí zápach kouře. Můžete si vybrat oblečení, které budete nosit pouze při kouření a do kterého se budete moci převlékat, aby z vás cigarety nebyly cítit. Na hlavu si dejte čepici a vezměte si tenké rukavice.  Než půjdete dovnitř, svlékněte si rukavice i čepici a schovejte si je na nějaké vhodné místo. Když je necháte venku, nebo třeba v autě, vyvětrají se a nevzbudíte podezření. Zní to sice trochu hloupě, ale když budete cigaretu držet co nejdál od těla, podaří se vám zápach omezit. Většina zápachu nepochází z kouře, který vdechujete a vydechujete, ale spíše z kouře, který vychází z hořící cigarety. Držte cigaretu dál od těla, nebo ji odkládejte do popelníku, aby se vás kouř příliš nedržel.

english_section_name: Preventing Smoke Smells


summary: Rozhodně se neřiďte hesly typu "hoďte ho do vody a naučí se plavat. Akrofobii nevnímejte jako samozřejmost.

document: " Lidem je často podsouváno, že by svému strachu měli čelit tím, že udělají něco, co by je za normálních okolností k smrti vyděsilo. Pro někoho se strachem z výšek to může znamenat například jízdu na horské dráze, skok padákem nebo nahlédnutí přes hranu útesu. Nedávné studie prokázaly, že akrofobie je spíše vrozeným než získaným stavem,  což tedy znamená, že snaha léčit strach z výšek nátlakem do nepříjemných činností se může úplně minout účinkem. Fobii by to mohlo dokonce umocnit.  Pro zjištění definitivní příčiny akrofobie budou potřeba ještě další výzkumy. Dokud tedy neznáme přesné pozadí vzniku akrofobie, bude lepší, když ji budete léčit nejprve terapií a medikací než tím, že se půjdete kochat výškami někam na útes. Pokud strach z výšek negativně ovlivňuje vaši práci, odpočinek nebo oblíbené činnosti, potom se jedná o vážný stav, který byste neměli jen tak nečinně tolerovat. "Zocelování sebe sama" nebo prosté "tolerování" rozhodně nejsou vhodné strategie pro život s fobiemi. Jestliže budete svůj strach z výšek schovávat za falešnou drsnou slupku, vytvoříte na sebe extrémní tlak, což povede ke stresu a špatným rozhodnutím. Jste silnější, než si uvědomujete. Prokažte svou sílu a podstupte skutečnou léčbu.  Navštivte lékaře, psychiatra nebo nějakého zkušeného terapeuta a s jejich pomocí postupně začněte likvidovat svůj strach.

english_section_name: Avoiding Damaging Myths

summary: Poznejte své osobní limity. Vyberte si terapeuta, který bude vyhovovat vašim potřebám. Navštivte terapeuta a proberte s ním svou akrofobii. Osvojte si techniky pro zvládání úzkosti. Postupně se podrobte expoziční terapii. Buďte připraveni pracovat sami na sobě.

document: Pokud vám stále utíká spousta různých příležitostí kvůli vašemu strachu z výšek a přitom jste se mu už snažili postavit, pak je načase zvážit dlouhodobější možnosti léčby. Všechny tyto možnosti prozkoumejte do hloubky a nenechte se už svým strachem omezovat. Studie prokázaly, že různé typy postupů, se kterými se v průběhu léčby setkáte, jako je například kognitivně-behaviorální terapie, mohou být velmi nápomocné v překonávání specifických druhů fobií, kterou je právě třeba akrofobie. Existuje spousta různých škol a proudů psychoterapie, od těch využívajících tradičních psychoanalytických metod až po existenciální a alternativní přístupy. Cílem jakéhokoli terapeutického programu by měla být pomoc v bezpečném a postupném zmírňování vašeho strachu a souběžná výuka zvládání úzkosti. Terapii je možné doplnit podáváním medikamentů. Ve výsledku se musíte rozhodnout vy sami, která terapie je pro vás tou nejvhodnější a měli byste přitom vzít do úvahy určité aspekty, mezi než patří:  Akreditace. Před započetím terapeutického programu si projděte vzdělání a certifikace zvažovaných terapeutů a poradců. Snažte se vyhledat takového terapeuta, který bude mít relevantní vzdělání v oboru a pokud možno také zkušenost s léčbou fobií nebo úzkosti. Zkušenost. Hledejte takové terapeuty, kteří za sebou mají bohatou praxi, jejíž výsledkem je větší množství šťastných a zdravých pacientů. Pokud je to možné, s některými z těchto pacientů si promluvte. Ptejte se jich, jestli byla terapie účinná a příjemná a jestli by daného terapeuta doporučili. Obzvláštní pozor si dejte na terapeuty, kteří se vám zdají podezřele nezkušení nebo se zdráhají předložit důkazy o své proklamované úspěšnosti. Metoda léčby. Většina důvěryhodných terapeutů používá moderní vědecké techniky, které byly podrobeny recenzím v respektovaných zdravotnických publikacích. Na spoustu lidí ale velice dobře fungují i alternativní a holistické metody, které již byly také vědecky zkoumány. Jakmile najdete vhodného kandidáta na pozici nového terapeuta, sjednejte si s ním sezení a zhodnoťte, zda jste vybrali správně. Terapeutů je celá řada a každý z nich bude k potlačování fobie přistupovat odlišným způsobem, ale přesto můžeme říct, že valná většina z nich začne terapii výzvou k tomu, abyste svůj strach z výšek popsali. Budou se vás ptát na to, jak dlouho už tímto strachem trpíte, jaké problémy vám to způsobuje apod. K terapeutovi buďte naprosto upřímní. Čím více relevantních informací mu poskytnete, tím spíše vám pomůže.  Také s terapeutem sdílejte své pocity ohledně toho, které techniky a metody podle vás zabírají a které naopak nefungují. V průběhu terapie se pravděpodobně naučíte konfrontovat a kontrolovat svou úzkost. Sice se jí tím přímo nezbavíte, ale budete ji umět lépe zvládat. S pomocí terapeuta se naučíte krizové situace zvládat jiným způsobem než dosud a začnete postupně upravovat své myšlení a pocity. Terapie by vás měla naučit smířit se s tím, co můžete a co musíte akceptovat. Jedním ze způsobů, který někteří (ovšem ne všichni) terapeuti používají k desenzitivizaci pacientů, je progresivní vystavování stimulům, způsobujícím strach. Začíná se na relativně malých stimulech a s postupně se zvyšující tolerancí pacientů se přechází na vyšší úroveň.  Začít tak můžete například pouhou myšlenkou na to, že stojíte na okraji útesu. Jakmile se to pro vás stane snesitelným, můžete přistoupit k prohlížení obrázků, zobrazujících výhledy z různých vysokých míst. V posledních letech mají terapeuti díky pokročilým technologiím doslova dechberoucí možnosti, jak u pacientů postupně odstraňovat akrofobii ve zcela kontrolovaném prostředí.  Ve chvíli, kdy má pacient za sebou již výrazný kus cesty, se může pokusit nasednout do letadla nebo udělat něco jiného, co by v něm na začátku terapie vbuzovalo extrémní strach. Spousta terapeutů dává svým pacientům za úkol provádět doma naučené mentální i fyzické techniky a číst si v určitých textech. Bude se od vás vyžadovat překročení negativních myšlenkových vzorců a každodenní práce na určitých strategiích. Tyto domácí úkoly mohou zahrnovat činnosti typu dechového cvičení, myšlenkových experimentů a další.

english_section_name: Trying Therapy

summary: Určete spouštěče vašeho strachu a jeho intenzitu. Zvažte potencionální škodlivost, plynoucí ze situací, kterých se děsíte. Odpočívejte. Zvažte odstranění kofeinu ze své stravy. Vystavujte se postupně vlastnímu strachu.

document: Protože pravděpodobně zažíváte extrémní nápory stresu už při pouhé myšlence na pobyt ve výšce, budete potřebovat specializovanou léčbu pro fobie, namísto obyčejné terapie, určené pro jiné typy úzkostných poruch. Kromě úzkosti můžete pociťovat také další fyziologické změny, jako je zvýšený srdeční rytmus, krevní tlak a zvýšené pocení. Pokud takové změny skutečně zažíváte, obyčejná léčba úzkostných poruch u vás nebude vhodná a budete muset podstoupit specializovanou léčbu vaší fobie. Jestliže příznaky vašeho strachu nedosahují takové intenzity, pak můžete svou úzkost z pobytu ve výškách pravděpodobně zmírnit trochou praxe. Na druhou stranu, pokud váš strach dosahuje takové úrovně, že mu nejste schopni sami čelit, potom budete muset podstoupit terapii nebo léčbu různými medikamenty.   Stalo se vám například někdy to, že byste odmítli pracovní nabídku, protože se pracoviště nacházelo ve vyšších patrech? Propásli jste možnost setkat se s někým důležitým jen proto, že si s vámi sjednal schůzku na příliš vyvýšeném místě? Pokud ano, může to ukazovat na mnohem závažnější stav, než pouhý “strach z výšek” - např. fobii nebo jinou úzkostnou poruchu. Jestliže si nejste jistí, kolikrát už vám strach z výšek překazil něco důležitého, v klidu si sedněte a všechno se pokuste zapsat. Vzpomeňte si na všechny chvíle, kdy jste neudělali něco, co jste chtěli nebo museli udělat, a to jen kvůli svému strachu. Sepsáním všech takových situací získáte lepší perpektivu toho, jak významný vliv na váš život tato fobie má. Fobie je z definice “iracionální” strach z prožitků, které většina lidí nepovažuje za nebezpečné.  Pokud je ale váš strach relativně malý, můžeme věci zasadit do vhodné perspektivy tím, že se odvoláme na statistiku. Věci, které obvykle spouštějí strach z výšek (mrakodrapy, letadla, horské dráhy apod.), jsou ve většině případů až neuvěřitelně bezpečné. Takové objekty jsou speciálně designované tak, aby byly co nejodolnější a nejbezpečnější. Přesto je velmi snadné zapomínat na to, jak málo pravděpodobné je, že utrpíte jakoukoli škodu při tak běžných činnostech, jako je cesta letadlem nebo práce ve vysoké budově. V závislosti na konkrétních aerolinkách podstupujete riziko, že se s vámi zřítí letadlo, zhruba 1 ku 20 000 000.. Tyto šance porovnejte s rizikem, že do vás uhodí blesk, které je 1 ku 1 000 000.. Relaxační aktivity, které se zaměřují převážně na duševní stav, jako je jóga nebo meditace, mají velký efekt na to, jakým způsobem strach ovlivňuje váš život. Může to být ale klidně i něco tak jednoduchého, jako je nácvik hlubokého dýchání a souběžného přemýšlení ned situacemi, které ve vás vyvolávají strach. Místo dechového cvičení se můžete zapsat do hodin jógy a nechat se vést odborníkem. Podobné aktivity vám pomohou lépe vnímat, jak jsou vaše emoce propojené s fyziologickými procesy, jako je dýchání, srdeční rytmus, pocení a další. Fyziologické pochody spojené s fobiemi a úzkostí se dají skvěle udržovat v únosných mezích pomocí pravidelného cvičení, dostatkem spánku a zdravou stravou. Začněte zlehka s pozvolnými změnami - třeba pravidelnými procházkami nebo konzumací domácích smoothie namísto tučných pochoutek. Konzumace kofeinu přispívá k úzkosti spojené s akrofobií. Pokud jeho přísun zastavíte nebo alespoň výrazně omezíte, pomůžete si od symptomů strachu z výšek. Omezení kofeinu vás navíc zbaví nervozity a udrží vás více v klidu, což je lepší výchozí stav pro boj s vlastním strachem. Snažte se pomalu a progresivně vystavovat situacím, které vyžadují pobyt ve výškách. Začít můžete jednoduše třeba tím, že si půjdete číst knížku na balkón ve druhém patře. Dalším krokem potom může být například výlet na nějaký vysoký kopec a zpětný pohled do údolí. Jakmile si na daný stupeň emocionální zátěže zvyknete, pokročte na vyšší úroveň. Pokud je to možné, berte si na podobné aktivity nějakého parťáka, který vám dodá potřebný pocit bezpečí. Z každého úspěchu se radujte, buďte na něj pyšní a neztraťte nastolené tempo. S trochou trpělivosti se propracujete třeba i k oslavám ve formě bungee jumpingu. Nutit se do věcí, u kterých je jisté, že z nich budete nervózní, bývá velice obtížné. Klaďte si před sebe takové výzvy, které vás budou "tlačit" ke konfrontaci se strachem z výšek. Pokud se tak například zrovna nacházíte někde na pouti a kamarád vás vyzve k jízdě na horské dráze, převezměte iniciativu a směle vyražte koupit lístky. Pokud do dané aktivity sami něco zainvestujete, pak je pravděpodobnější, že se jí skutečně zúčastníte. Nezapomeňte přitom, že se můžete zklidnit pomocí relaxačních technik.

english_section_name: Understanding and Potentially Facing Your Fear

summary: Vyhledejte psychiatra nebo jiného lékaře se zkušeností v předepisování léků na fobické poruchy. S lékařem mluvte otevřeně. Dostupné léky co nejvíce prostudujte. Vyhledejte léčbu pro onemocnění vizuálního/vestibulárního systému. Zvažte všechny své možnosti.

document: Najít lékaře se zkušenostmi, odpovídajícími vašim potížím, je velmi důležité. Pokud žádného takového lékaře, který by předepisoval léky na úzkostné poruchy, neznáte, pak je vhodné nejprve kontaktovat vašeho praktického lékaře. Ten vás pravděpodobně odkáže na nějakého důvěryhodného odborníka.  Uvědomte si, že léčba založená na podávání medikamentů sama o sobě nevyléčí původní psychologickou příčinu vaší akrofobie, ale dokáže vám značně usnadnit život tím, že úzkost potlačí a umožní vám snáze relaxovat. Zvažte podstoupení nějaké alternativní nebo přírodní léčby. Mezi tento typ léčby můžeme zařadit například akupunkturu, meditaci nebo esenciální oleje. Před započetím jakékoli podobné léčby konzultujte svůj záměr s lékařem. Hledáte-li léčbu své akrofobie, správná komunikace je naprosto stěžejním bodem. Pokud své symptomy popíšete jasně a co nejpřesněji, lékaři značně usnadníte práci při hledání vhodného řešení. S doktorem se proto bavte zcela na rovinu a nechte si od něj pomoct. Ne každý lékař bude obeznámený s veškerými léky pro léčbu akrofobie, takže je vhodné provést svůj vlastní průzkum těchto medikamentů. Jakékoli pochybnosti o některém z léků okamžitě konzultujte s lékařem a nechte si od něj poradit. Mnohé léky způsobují různé negativní vedlejší účinky. Pokud se rozhodnete, že benefity léku pro vás převáží jeho negativa, pak je vše v pořádku. Mezi několik nejběžnějších léků, které vám lékař může předepsat na akrofobii, patří:  Antidepresiva, jako je selektivní inhibitor zpětného vychytávání serotoninu (SSRI) nebo inhibitory zpětného vychytávání serotoninu a noradrenalinu (SNRI), které typicky zvyšují hladiny určitých neurotransmiterů, zodpovědných za změny nálady. Benzodiazepiny jsou rychle působící psychoaktivní léky, které se dají použít ke krátkodobé úlevě od úzkosti. Benzodiazepiny jsou velmi efektivní z krátkodobého hlediska, ale lze si na ně vypěstovat závislost. Betablokátory fungují na bázi blokace adrenalinu. Tyto medikamenty jsou vhodné zejména pro úlevu od fyzických symptomů úzkosti, jako je třes nebo zrychlený srdeční rytmus. Ačkoli přesnou příčinu akrofobie neznáme, výzkumy předpokládají, že by mohla být spojena s tím, jakým způsobem si tělo interpretuje vizuální a prostorovou stimulaci z vestibulárního systému a z očí. U některých lidí pochází akrofobie z jejich neschopnosti vnímat vizuální a prostorová vodítka ve velkých výškách, kde je důležitost těchto informací značně zvýšená. Tato indispozice může vést k dezorientaci, závratím a nesprávným úsudkům v kladení vlastních končetin.  V těchto případech může být příčina akrofobie spíše fyziologická než psychologická, a proto byste si měli promluvit s lékařem. Pravděpodobně vás odkáže na specialistu, který vám pomůže fyzickou příčinu vašeho strachu odhalit. V některých případech, a to obzvláště tehdy, když tradiční léčebné postupy selžou, můžete prozkoumat i další přístupy, které nesou označení “alternativní,” “doplňkové” nebo “integrační.” Tyto postupy sice nejsou pro každého, ale byla prokázána jejich účinnost za určitých podmínek, takže určitě stojí za zvážení. Mezi tyto léčebné postupy můžeme řadit celou škálu disciplín - akupunkturu; cvičení mind-body centering (cesta k sebeuvědomění), které zvyšuje relaxační odezvu; vedenou obrazotvornost pro zapojení mysli do procesu léčby a/nebo desenzitivizaci očních pohybů a přepracování biologické zpětné vazby. Tak jako u jiných léčebných postupů, tak i u intenzivní léčby fobií se vyplatí nejprve své záměry konzultovat s nějakým důvěryhodným lékařem.

english_section_name: Treating Acrophobia with Medication


summary: Napište si příklad. Menší číslo rozdělte na desítky a jednotky. Vynásobte větší číslo číslicí na místě desítek. Vynásobte větší číslo číslicí na místě jednotek. Sečtěte oba součiny.

document: Řekněme, že budete násobit 325 krát 12. Napište si to. Čísla pište vedle sebe, nikoliv pod sebe. 325 nechte v celku a 12 rozdělte na 10 a 2. Jednička je zde na místě desítek, takže za ni musíte připsat 0, aby zůstala na svém místě. 2 je na místě jednotek, takže stačí napsat 2. Nyní vynásobte 325 krát 10. Stačí přidat 0 a máte výsledek 3250. Nyní jednoduše vynásobte 325 krát 2. Můžete zkusit odhadnout, že výsledek bude 650, protože 300 krát 2 je 600 a 25 krát 2 je 50. Součtem 600 a 50 dostanete 650. Nyní jen stačí sečíst 3250 a 650. K tomu můžete použít staré dobré sčítání pod sebou. Napište si 350 nad 650 a počítejte. Dostanete 3,900. Tento postup je ve skutečnosti hodně podobný klasickému násobení pod sebou, avšak rozdělením čísla na desítky a jednotky máte možnost počítat více z hlavy a vyhnout se troše násobení a přenášení. Obě metody končí stejným výsledkem a je jen na vás, se kterou se vám bude počítat lépe a rychleji.

english_section_name: Taking a Shortcut

summary: Napište si větší číslo nad to menší. Vynásobte spodní číslo na místě jednotek horním číslem na místě jednotek. Vynásobte číslici na místě jednotek spodního čísla s číslicí na místě desítek horního čísla. Vynásobte číslici na místě jednotek spodního čísla s číslicí na místě stovek horního čísla. Na místo jednotek pod prvním součinem napište 0. Vynásobte číslici na místě desítek spodního čísla s číslicí na místě jednotek horního čísla. Vynásobte číslici na místě desítek spodního čísla s číslicí na místě desítek horního čísla. Vynásobte číslici na místě desítek spodního čísla s číslicí na místě stovek horního čísla. Sečtěte číslice obou součinů. Sečtěte číslice na místě desítek obou součinů. Sečtěte stovkové číslice obou součinů. Sečtěte tisícové číslice obou čísel. Sečtěte desetitisícové číslice obou čísel. Ověřte si výsledek na kalkulačce.

document: Řekněme, že budete násobit 756 a 32. Napište si 756 nad 32 tak, abyste měli pod sebou zarovnané jednotky a desítky obou čísel. Číslice 6 z čísla 756 tudíž bude nad 2 z čísla 32, zatímco 5 z 756 bude nad 3 z 32 atd. Snáze si tak představíte proces násobení pod sebou.  V podstatě začněte vynásobením číslice 2 z 32 s každou z číslic v čísle 756, a poté vynásobíte číslicí 3 z 32 každou z číslic v 756. Avšak nepředbíhejme. Vezměte 2 z 32 a vynásobte ji 6 z 756. Jejich součin je 6 krát 2, tedy 12. Napište si číslici jednotek, tedy 2, pod jednotky, a přeneste si 1, která patří pod 5. V podstatě si tedy zapíšete číslici, která je na pozici jednotek, a pokud je číslice i na pozici desítek, musíte si ji přenést k číslu nalevo od toho právě násobeného. Nyní tedy máte číslici 2 přímo pod 6 a 2. Nyní vynásobte 2 krát 5 rovná se 10. Přičtěte jedničku, kterou jste si přenesli k číslu 5, k získanému číslu 10. Dostanete tedy 11. Vedle číslice 2 na spodním řádku si napište 1. Zbylou jedničku si přenesete k číslu 7. Nyní jednoduše vynásobte 2 krát 7 rovná se 14. Poté přičtěte přenesenou jedničku ke 14, takže dostanete 15. Nyní už desítky nepřenášíte, protože v tomto řádku už nic násobit nebudete. Na spodní řádek si tedy napište 15. Nyní budete násobit číslici čísla 32 na místě desítek, tedy 3, každou číslicí ze 756. Pod číslici 2 z čísla 1512 si proto před začátkem napište 0, abyste začínali až na místě desítek. Pokud byste chtěli pokračovat a násobit čísla na místě stovek, napsali byste si dvě nuly, a tak dále. Nyní vynásobte 3 krát 6 rovná se 18. Znovu napište 8 na řádek a jedničku si přeneste k hornímu číslu 5. Vynásobte 3 krát 5 rovná se 15. Musíte však přičíst jedničku, kterou jste si přenesli, takže dostanete 16. Do řádku napište 6 a jedničku si přeneste k číslu 7. Vynásobte 3 krát 7 rovná se 21. Přičtěte jedničku, kterou jste si přenesli, a dostáváte 22. Nyní již dvojku z čísla 22 nikam nepřenášíte, protože už nezbylo nic k násobení, takže si 22 napište vedle 6. Nyní stačí jednoduše sečíst 1512 a 22680. Nejprve sečtěte 2 plus 0, což je 2. Napište si výsledek do sloupce jednotek. Nyní sečtěte 1 a 8, což je 9. Nalevo vedle 2 si zapište 9. Součet 5 a 6 je 11. Napište si 1 z místa jednotek. Jedničku z místa desítek si přeneste nad 1 zcela vlevo v prvním součinu. Sečtěte 1 plus 2 rovná se 3, a poté přičtěte jedničku, kterou jste si přenesli. Dostanete 4, což si zapište. První číslo na místě desetitisíců nemá nic, ve druhém je 2. Sečtěte tedy 0 plus 2 rovná se 2, což si zapište. Dostáváte konečný výsledek 24 192. Pokud chcete úkol zkontrolovat, zadejte příklad do kalkulačky a uvidíte, zda jste počítali správně. Měli byste zjistit, že se 756 krát 32 opravdu rovná 24 192. Hotovo!

english_section_name: Doing Standard Long Multiplication


summary: Vyberte si správnou žiletku. Připravte si potřeby na holení a ostrou žiletku.

document: Měli byste se zamyslet nad tím, jak husté vousy máte, zda máte citlivou pleť a jak se chcete holit. Pokud máte hodně vousů a citlivou pleť, měli byste používat klasickou žiletku s více břity.   Elektrické strojky jsou pohodlné a rychlé a nevyžadují tolik přípravy, jako klasické žiletky. Kromě toho jsou vhodné i pro citlivou pleť. Někteří muži s nimi ale nedosáhnou hladkého oholení. Tradiční žiletky fungují na všech typech pleti a vousů. Muži, kterým se po holení dělají pupínky, mohou používat speciální žiletky určené pro husté vousy. Jde o to, aby žiletka neholila příliš těsně u kůže, aby vousy při dorůstání nezarůstaly. Používejte také krém před holením a kvalitní vodu po holení. Pokud máte akné a musíte se holit, zkuste elektrický strojek a klasickou žiletku a zjistěte, co je pro vás pohodlnější. Vousy zjemňujte teplou vodou s mýdlem a holte se co nejjemněji. Když se budete holit tupou žiletkou, pořežete se a budete mít podrážděnou pleť. Používejte vždy pouze čisté a ostré žiletky. Než se začnete holit, naplňte si umyvadlo studenou čistou vodou, ve které si budete moci čistit žiletku. Horká voda žiletku může ztupit, takže byste měli používat raději studenou vodu.

english_section_name: Preparing Your Face

summary: Volnou rukou si napněte kůži. Holte se ve směru růstu vousů. Často si oplachujte žiletku.

document: Vezměte si žiletku do dominantní ruky a druhou rukou si napněte kůži, abyste holili hladký povrch. Bude se vám to hodit zejména na těžkou přístupných místech, například okolo úst a nosu. Přejeďte si rukou po vousech a najděte si směr, ve kterém budou vousy ležet na tváři. V tomto směru byste se měli holit. Držte břity žiletky téměř kolmo k tváři, abyste dosáhli hladkého oholení. Holte se krátkými jemnými tahy, aby žiletka dobře klouzala po oleji a abyste se oholili do hladka. Po každých několika tazích byste měli žiletku opláchnout ve vodě. Je důležité, aby se žiletka neucpala holící pěnou a vousy – když nebude hladká a čistá, neoholíte se s ní.

english_section_name: Shaving

summary: Důkladně si umyjte všechny potřeby na holení. Holte se často a budete mít zdravou pleť.

document: Opláchněte a osušte si žiletky a skladujte je na suchém místě. Když budete mít všechny potřeby čisté, nebudou se vám na nich usazovat bakterie a vyhnete se infekci. Pravidelně žiletky měňte – tupá žiletka vám podráždí pleť a nikdy se s ní neoholíte hladce. Když se budete holit každé dva nebo tři dny, budete mít jemnější vousy a nebudete mít podrážděnou pokožku. Čím častěji de budete holit, tím hladšího oholení dosáhnete a tím lepší pleť budete mít. Holením se zbavíte mrtvých kožních buněk a předejdete ucpávání pórů.  Pokud se při holení často řežete, používejte styptické tyčinky, které se nanášejí přímo na ránu. Materiál, ze kterého jsou tyto tyčinky vyrobeny, pomůže stáhnout cévy v oblasti rány a zastaví krvácení.

english_section_name: Ending the Shave


summary: Začněte s balíčkem známek. Kupte si nové známky. Požádejte místní podniky a své přátele, aby pro vás sbírali známky. Najděte si přítele na dopisování. Vyměňujte známky. Vstupte do klubu sběratelů.

document: Prodejci známek a sběratelské obchody nabízejí finančně dostupné balíčky se stovkami použitých známek. Pro úspěšný start vaší první kolekce se nezapomeňte ujistit, že balení obsahuje různorodé známky, nikoliv pouze kopie jednoho druhu. Na každé poště na vás čekají zbrusu nové pamětní známky, které mají často přitažlivý design zaměřený právě na sběratele. Pro někoho je jejich nepoškozenost znakem kvality, kterou vyhledává. Jiní sběratelé si budou libovat ve studiu razítek otištěných na použitých známkách. Záleží pouze na vás, jestli se rozhodnete specializovat. Ve své kolekci však můžete kombinovat oba přístupy. Firmy dostávají velké množství pošty, která je často odesílána i ze zahraničí. Každé ceniny, která by skončila v koši, je určitě škoda. Zasvěťte také vaši rodinu a přátele. Známky ze svých pohledů a dopisů vám jistě rádi darují. Pokud si rádi dopisujete, zkuste využít služby jedné z mnoha webových stránek, které pomáhají propojovat lidi z celého světa se stejnou zálibou. S každým dopisem přijde zcela jedinečný kousek. Poté, co jste roztřídili své první balíčky známek, možná jste našli několik duplikátů, nebo exemplářů, které vám nepřijdou zajímavé. Dalším krokem k rozšíření vaší kolekce je proto jejich výměna s ostatními sběrateli. Pokud ve svém okolí žádného neznáte, zeptejte se v místním sběratelství nebo prodejce známek. Na začátku je lepší, když se neorientujete podle tržní ceny, ale vyměňujete kus za kus. Výjimkou pak jsou známky natržené, poničené, či pokryté neprostupnou vrstvou razítek. Ty mají zpravidla nižší hodnotu, než známky v dobrém stavu. Ostřílení sběratelé se často scházejí a vyměňují si známky i dobré rady. Zkuste se podívat na webové stránky Svazu českých filatelistů nebo American Philatelic Society. Skutečně oddané sběratele pak můžete potkat na sběratelských show, kde ty nejlepší kolekce soutěží o zajímavé ceny.

english_section_name: Collecting Stamps

summary: Roztřiďte svou kolekci. Kupte si album. Známky připevněte. Oddělte stránky plastovým archem. Album bezpečně uložte.

document: Po nějakém čase se většina sběratelů rozhodne svou sbírku roztřídit podle určitých kategorií. I když vám může širší záběr vyhovovat, zkuste si jedno téma vybrat. Zde jsou naše tipy:  Třídění podle země – Jde o jedno z nejčastějších členění. Někteří sběratelé usilují o získání alespoň jedné známky z každé země světa. Třídění podle tématu – Vyberte si vzor, který je vám blízký či se vám jednoduše líbí. Oblíbení jsou motýli, sport, známí lidé, nebo letadla. Třídění podle barvy nebo tvaru – Barevné třídění může dodat kolekci na atraktivitě. Zkuste své známky rozdělit i podle jejich netradičních tvarů jako je například trojůhelník. Speciální album pomůže uchránit vaši sbírku od poškození. Kromě toho se vám bude známky roztříděné v tzv. zásobnících či na jednotlivých stránkách lépe studovat. Některá alba mají i předpřipravené kategorie podle zemí nebo roku vydání, což vám při kategorizaci pomůže.  Záleží na vás, jestli si budete chtít pořídit album s pevnou vazbou, nebo rozpojitelné, jež vám dovolí vkládat nové stránky. Pamatujte však, že na černém pozadí se vám budou známky rozeznávat lépe. V některých albech je stačí zasunout za plastovou lištu tzv. zásobník. Existují však i taková, kdy je třeba nanést speciální lepidlo. Stačí si vybrat:   „Nálepky“ jsou papírové nebo plastové obdelníčky. Používají se tak, že se krátký konec navlhčí a přilepí na rubovou stranu známky. Delší část se po navlhčení přilepí ke stránce v albu. Pro hodnotnější známky tuto metodu nedoporučujeme.   „Pošetky“ jsou drobné plastové kapsičky, které jsou sice poněkud dražší, zato však vaše známky dobře ochrání. Manipulace s nimi je jednoduchá. Vložte známku do pošetky, navlhčete její zadní stranu a přilepte do alba. Pokud má vaše album prostor pro uložení známek na obou stránkách, vložte mezi ně plastový arch, aby se vzájemně neponičily. Vedle archů z mylaru, polyethylenu, nebo polypropylenu jich obchodníci nabízejí celou řadu.  Pokuste se však vyhnout archům z vinylu, které nemají dlouhodobou životnost. Vlhkost, přímé světlo a změny teploty mohou vaši kolekci zničit. Na podkrovní a podzemní prostory proto zapomeňte. Svou kolekci také raději uložte stranou venkovních dveří nebo betonových zdí. Může jimi pronikat vlhkost. Pokud zvolíte podlahu, nezapomeňte vložit album do krabice.

english_section_name: Storing and Organizing Your Collection

summary: Použijte pinzetu. Odřízněte většinu obálky. Namočte známky do vlažné vody. Známky opláchněte a osušte. Oddělte samolepící známky osvěžovačem vzduchu.

document: Protože se chceme vyhnout poškození známky vlhkostí či mastnotou, je lepší použít speciální pinzetu na známky, kterou seženete on-line nebo ve sběratelském obchodě. Pozor na ostré hroty.  Od obyčejné pinzety se ta sběratelská liší hladkým povrchem a pružným materiálem. Její tenká zakulacená špička se pod známku dostane vždy velmi šikovně. Před svým uložením jsou použité známky většinou zbaveny obálky. Pokud máte rádi poštovní razítka, ořízněte část obálky kam nezasahuje a přeskočte následující kroky až k sekci o uložení. V opačném případě opatrně ořízněte prostor okolo známky. V následujících krocích si pak řekneme, jak se zbytku papíru zbavit. Protože obálky s razítky mohou zabírat hodně místa, většina sběratelů uchovává pouze ty nejzajímavější. Tato metoda funguje na většinu zahraničních edicí a na známky Spojených států vydané před rokem 2004. Vložte exempláře se zbytky obálek do mísy s vlažnou vodou tak, aby každá byla známkou vzhůru a měla prostor vyplavat na povrch.  Po patnácti až dvaceti minutách, jakmile se známky od papíru začnou oddělovat, použijte pinzetu a vyjměte je na papírový ubrousek.  Zbytek obálky velmi jemně sejměte. Pokud to jde obtížně, nesnažte se známku sešrabat, ale vložte ji zpět do mísy s vodou a nechte namáčet déle. Známky na barevném papíře nebo s růžovým inkoustem namáčejte zvlášť, protože se může barva uvolňovat a ostatní známky obarvit. Jakmile se zbavíte papíru, opláchněte zadní část známky vodou a odstraňte poslední zbytky lepidla. Pokud se po uschnutí známky stočí, vložte je do papírových ubrousků a narovnejte mezi několika těžkými knihami. Samolepící známky nejde od obálek oddělit tradiční metodou popsanou výše.  Použijte přírodní osvěžovač vzduchu ve spreji a nastříkejte malou dávku na obálku přilepenou ke známce tak, aby byl papír zvlhčený a průsvitný. Nyní obálku otočte a rolováním známku pomalu oddělte od papíru. Nakonec lepivou zadní stranu známky otřete napudrovaným prstem.

english_section_name: Removing Paper from Used Stamps

summary: Nahlédněte do sběratelských knih. Prohlížejte si známky pod lupou. Použijte „zoubkoměr. Určete vodoznak.

document: Katalogy a ceníky jsou skvělým zdrojem informací, protože v nich najdete ilustrace známek členěné dle roku vydání a aktuální tržní cenu. Podívejte se například na Filaso.cz nebo Svět-filatelie.cz. Mezi prestižní zahraniční katalogy patří: "Scott Postage Stamp Catalog," "Stanley Gibbons" se zaměřuje na známky vydané ve Velké Británii, Francii hledejte pod "Yvert et Tellier," Kanadu u "Unitrade" a poštovní známky Spojených států na "Minkus and Harris US/BNA."  Neváhejte navštívit i veřejnou knihovnu a půjčit si specializované knihy. Protože se mohou jednotlivá vydání někdy lišit v pouhých detailech, lupa je pravděpodobně tím nejužitečnějším nástrojem každého sběratele. Někomu může stačit klenotnická lupa. Cenné či obtížně identifikovatelné známky však mohou vyžadovat zvláštní lupu se zabudovaným světlem. “ Tento nástroj vhodný pro pokročilé sběratele měří velikost dírek vyražených na hranách známek. Dokáže přesně určit, kolik dírek se na hraně o 2 centimetrech nachází, což může významně hodnotu ceniny ovlivnit.   Pokud se sběratelském katalogu naleznete dvě čísla, například „Perf. 11x12,“ první označuje počet horizontálních perforací a druhé vertikálních. Papír používaný k tisku občas obsahuje vodoznak, který je často příliš vybledlý na to, aby se dal rozpoznat pouhým pohledem proti světlu. Pokud máte známku, jejíž původ je identifikovatelný pouze na základě jejího vodoznaku, budete potřebovat speciální netoxický detekční roztok.   Umístěte známku do černé misky a pokapejte ji roztokem, který vodoznak odhalí.  Jde také o vhodný způsob, kterým můžete najít záhyby a skryté opravy.   Jestli nechcete své známky namáčet, zvažte využití přístoje PHILALUX.

english_section_name: Identifying Rare Stamps


summary: Všímejte si znamení, že vaše srdce pracuje příliš tvrdě. Předejděte zraněním a různým nehodám. Vyhýbejte se cvičení, když je venku příliš horko nebo zima.

document: Pokud při cvičení zaznamenáte bolest na hrudi, nevolnost, závratě, nepravidelný srdeční rytmus či obtíže s dýcháním, okamžitě s ním přestaňte.  Cvičení může být pro vaše srdce příliš namáhavé. Jestliže vaše symptomy rychle nevymizí, zavolejte lékaři nebo na tísňovou linku. Máte-li předepsaný nitroglycerin, pak ho mějte při cvičení neustále u sebe. Pociťované symptomy byste si navíc měli zapsat, stejně jako čas, kdy se objevily, čas, kdy jste naposled jedli, jak dlouho symptomy trvaly a jak často se objevují. Před tím, než budete v cvičení pokračovat, byste si měli promluvit s lékařem. Lékař možná bude vyžadovat další zátěžový test, než vás nechá znovu začít s cvičením. Noste oblečení a boty, vhodné pro typ aktivity, kterou se chystáte vykonávat. V průběhu cvičení dodržujte řádný pitný režim a ujistěte se, že v každou chvíli někdo ví, kde se nacházíte nebo kam jdete. Za každou cenu buďte velmi ostražití, uvažujte rozumně a nesnažte se posouvat své limity. Je lepší pokračovat ve cvičení s lehčí intenzitou, než kterou byste pravděpodobně dokázali zvládnout, než abyste dalších několik týdnů strávili vyřazení z provozu v nemocnici s opětovnou kardiovaskulární příhodou nebo jiným poraněním. Ve velmi chladném počasí musí vaše tělo pracovat tvrději, aby dostalo kyslík do všech buněk i do srdce. Necvičte venku, pokud teploty stoupnou nad 30° s vlhkostí vyšší než 80% nebo pokud klesnou pod 2°C.

english_section_name: Watching For Warning Signs

summary: Promluvte si s lékařem. Uvědomte si důležitost cvičení. Jestli máte tu možnost, začněte s rehabilitačním programem pro kardiaky. Naučte se, jak si změřit puls. Promluvte si s lékařem o sexu.

document: Před započetím cvičebního programu se ujistěte, že pro to máte svolení od svého lékaře. Pokud je vaše srdce poškozené nedostatkem kyslíku, pak jeho léčba a návrat k původní funkci zabere několik týdnů. Před propuštěním z nemocnice možná budete muset podstoupit zátěžový test, který lékaři poskytne lepší podmínky pro zhodnocení toho, jak náročnou fyzickou aktivitu zvládnete. Obecně řečeno, neexistuje žádná hranice nebo časový úsek, který by zaručoval, že jste již připraveni k cvičení. O tom, kdy zase můžete cvičit, rozhodne lékař na základě vašeho aktuálního stavu, rozsahu srdečního poškození a fyzického stavu před infarktem. Lékař vám doporučí, abyste nenamáhali srdce cvičením a sexem a počkali, než se z infarktu plně zotaví. Cvičení pomůže posílit váš srdeční sval, zvýší účinnost kyslíku, sníží krevní tlak, stabilizuje hladinu cukru v krvi, sníží riziko vzniku cukrovky, pomůže zvládat stres a sníží hladinu cholesterolu. Všechny tyto faktory navíc značně sníží riziko vzniku dalšího infarktu.  Rehabilitační cvičení začněte nějakou aerobní či kardiovaskulární aktivitou.  Anaerobní cvičení je takové cvičení, které je dostatečně intenzivní, aby zapříčinilo produkci laktátu, jež se může nahromadit ve vašem srdci. Anaerobní trénink se využívá primárně pro získání síly, rychlosti a výkonnosti u nevytrvalostních sportů. Po infarktu byste se tomu měli rozhodně vyhnout. Existuje určitý bod či práh, ve kterém se aktivita přehoupne z aerobní do anaerobní. Vytrvalostní atleti se snaží tuto hranici posouvat co nejvýše, aby mohli dosahovat lepších výkonů a intenzivnější aktivity, aniž by došlo k produkci laktátu. Každý z pacientů se z infartku zotaví v různé míře. Míra zotavení je ovlivněna množstvím srdeční svalové tkáně, která byla infarktem poškozena a zároveň kondičkou, kterou jste měli před onemocněním. V průběhu kardiovaskulární rehabilitace bude terapeut monitorovat váš program elektrokardiogramy a měřením krevního tlaku, čímž předejde zranění. Jakmile dokončíte šesti až dvanáctitýdenní vedený rehabilitační program pro kardiaky, budete propuštěni domů, kde budete v cvičení pokračovat. Lidé zapojení do rehabilitačního programu pro kardiaky na základě doporučení lékaře, mají lepší dlouhodobější vyhlídky a rychleji se zotavují. Navzdory tomu je takový rehabilitační program předepisován průměrně asi jen 20% celkového počtu pacientů po infarktu. Čísla jsou ještě nižší, pokud jde o ženy a starší pacienty. Tep si měřte na zápěstí, ne na krku (krkavicích). Při měření byste si totiž mohli omylem krkavici zablokovat. První dva prsty jedné ruky (ne palec, který má svůj vlastní tep) přiložte na zápěstí druhé ruky, těsně pod palec. Nyní byste měli cítit puls. V průběhu následujících deseti sekund spočítejte počet tepů a potom výsledek vynásobte šesti.  Budete si muset vést záznamy o tom, jak rychle vám bije srdce, abyste byli schopni udržet tep v takové frekvenci, kterou vám doporučil lékař. Tato frekvence se bude lišit v závislosti na vašem věku, hmotnosti, kondičce a také na rozsahu poškození srdeční tkáně. Sex můžeme počítat jako jednu z forem cvičení. Často můžete slyšet, že po infarktu byste měli vyčkat alespoň dva až tři týdny. Tato doba se může opět lišit podle rozsahu poškození vašeho srdce a podle výsledků zátěžového testu. Lékař může rozhodnout, že musíte se sexem počkat déle než zmiňované tři týdny.

english_section_name: Preparing to Exercise

summary: Před cvičením se protahujte. Cvičební program začněte chůzí. Při zvyšování zátěže buďte opatrní. Intenzitu cvičení navyšujte postupně. Před započetím silového tréninku si promluvte se svým lékařem. V průběhu dne buďte aktivní.

document: Se svolením lékaře můžete začít s protahováním už v nemocnici. Strečink se snažte provádět alespoň jednou denně a připravte tak tělo na cvičení. V průběhu jednotlivých cviků při protahování nezapomínejte na pravidelné dýchání a relaxaci. Klouby nechte lehce ohnuté a nikdy je při protahování nenapínejte úplně. Předejdete tak zranění. Svaly byste také neměli příliš rychle napínat. Místo toho se protahujte hladce a v protažení vydržte vždy 10-30 sekund. Každý cvik opakujte třikrát až čtyřikrát. Protahováním nezvýšíte sílu svalstva ani výkonnost srdce, ale zlepšíte svou flexibilitu, která vám potom usnadní provádění všemožných cviků, zlepší vaši rovnováhu a uleví od svalového napětí. Ať už jste před infarktem běhali maratony nebo se spíš váleli na gauči, váš nový cvičební program po infarktu by měl začínat chůzí. Zahřívejte se chůzí po dobu tří minut. Potom se propracujte k tempu, při kterém budete dýchat hůře než při sezení, ale stále budete schopní mluvit a zvládnete konverzovat. V tomto tempu pokračujte zhruba pět minut. Každý den přidávejte do tréninku dvě minuty, dokud se nedostanete na celkových 30 minut chůze denně.  Několik prvních týdnů choďte s nějakým parťákem a držte se blízko domova, pro případ, že by se vám udělalo špatně nebo jste nemohli dýchat. Noste si s sebou mobilní telefon, kterým můžete případně přivolat pomoc z domova nebo zavolat na tísňovou linku. Po každém tréninku nezapomeňte vychladnout. V prvních čtyřech až šesti týdnech po infarktu se vyhýbejte namáhavé aktivitě. Srdce potřebuje k zotavení průměrně nějakých šest týdnů, a to pouze v případě, že se chcete věnovat lehce až středně intenzivnímu cvičení a před infarktem jste byli v dobré kondici. Vyhýbejte se následujícímu: zvedání či tahání těžkých věcí, vysávání, kartáčování, vytírání, běhání, sekání trávy a jakýmkoli náhlým výpadům. Začít můžete například chůzí po rovném povrchu několik minut v kuse, vařením, mytím nádobí, nakupováním, lehkým zahradničením a nenáročnou domácí prací.  Délku tréninku a jeho intenzitu navyšujte postupně, aniž byste přitom přecházeli do anaerobního stádia. Očekávejte, že vás v průběhu několika prvních hodin a dnů budou po ukončení tréninku bolet svaly na rukou a nohou. Během cvičení byste ale žádnou bolest pociťovat neměli. Stejně jako když jste začínali s cvičením před infarktem, i nyní musíte celkovou délku a intenzitu cvičení navyšovat postupně. Snížíte tím riziko vzniku zranění a zůstanete neustále motivovaní. Délku ani zátěž tréninku nezvyšujte, dokud vám lékař nepovolí chodit déle než 30 minut denně. V závislosti na míře poškození vašeho srdce a předchozí kondičce může trvat až dvanáct týdnů, než zvládnete pohodlně jít 30 minut svižnou chůzí. Jakmile bez problémů zvládnete 30 minut svižné chůze denně, můžete začít zařazovat i další druhy cvičení, jako je jízda na kole, turistika, veslování, jogging nebo tenis. Je vysoce nepravděpodobné, že by vás lékař nechal cvičit se závažím ihned po propuštění z nemocnice. Navíc s vámi nebude v následujících šesti až dvanácti týdnech hovořit, aby vám takové svolení dal, takže se ho na silový tréninkový program sami zeptejte. V pohodlí domova můžete využít ruční závaží nebo tréninkové gumy, které snadno uchytíte například na dveře a využijete jejich odporu. Použít je můžete jak na procvičení paží, tak na procvičení nohou s tím, že postupem času můžete odpor gumy a vynaloženou energii navyšovat. Mezi tréninky svým svalům dopřejte čas na nutnou regeneraci, takže se silovému tréninku nevěnujte více než třikrát týdně s pauzami o délce minimálně 48 hodin.  Silový trénink navíc zvýší vaše šance, že se budete schopni vrátit k původně provozovaným aktivitám, jako je sekání trávy, hraní her s vnoučaty, přenášení nákupů apod. Silový trénink navíc sníží potenciální riziko různých škod, pramenící z dlouhodobé neaktivity a nevyužití svalstva. Při zvedání závaží či při cvičení se speciálními tréninkovými gumami nezadržujte dech. Zvýšili byste tím tlak v hrudníku a nadměrně tak zatížili své srdce. Po ukončení tréninku nezůstávejte sedět v křesle po celý zbytek dne. Výzkumy prokázaly, že i při jednu hodinu trvajícím tréninku denně promarníte veškeré jeho pozitivní účinky, pokud po něm následujících osm hodin zůstanete sedět u televize bez hnutí. Místo toho byste si měli den rozdělit a pokusit se protáhnout nebo rozhýbat každých 30 minut. Dojděte si třeba pro sklenici s vodou, skočte si na záchod, protáhněte se nebo třeba jen tak pět minut choďte. Potřebný pohyb získáte také například tímto:  Při telefonování neseďte, ale choďte nebo alespoň po celou dobu stůjte. Sklenici s vodou položte na druhou stranu místnosti, abyste pro ni museli dojít pokaždé, když dostanete žízeň. Přeorganizujte si domácnost tak, aby vás to v průběhu dne nutilo každou chvíli vstávat.

english_section_name: Starting to Exercise


summary: Buďte trochu nepolapitelní a záhadní. Jděte na to pomalu. Flirtujte. Jděte ven a bavte se se svým střelcem. Buďte upravení. Naplánujte výlet. Buďte chytří. Neočekávejte změnu.

document: Střelci milují někoho nahánět. Pokud je v tom dokážete nechat, i když už si vás získali, budou vašimi navždy. Nedávejte jim vše najevo. Nechte je trochu slídit. Bude se jim to líbit. Tím nemyslíme, abyste jim neodpovídali na zprávy nebo byli naschvál nepřítomní myšlenkami – to je otravné. Ale fungujte si sami za sebe. Ujistěte se, že máte část života, která je jen vaše. Pro střelce je sexy, budete-li sami sebou. Pokud se budete chovat poblázněně a přílišně projevovat emoce, riskujete, že střelce ztratíte. Když jste ve vztahu takhle daleko, už není co prozkoumávat. Takže na to jděte pomalu. Nemyslete si na třetí schůzce, že jste ve vztahu. Postupně prozkoumávejte každou část osobnosti a těla toho druhého. Vztah vydrží déle, nepůjdete-li na něj příliš rychle. Během prvních pár měsíců střelci nepřistoupí na to, aby poznali vaše rodiče. Také se k vám v blízké době nenastěhují. Takže se jich neptejte. To by je mohlo odstrašit. Až budete se střelcem mluvit, nezapomeňte, že rádi loví. To, že už randíte, neznamená, že vás nemůže stále lovit! Stále s nimi flirtujte, aby nezapomněli, jaké to je. Vy také nezapomenete! Střelci si váží otevřenosti a upřímnosti. Jednoznačně se o svého střelce zajímáte, takže byste se měli chovat tak, jak to cítíte! Když budete sami sebou a komunikovat, bude to pro vás oba mnohem lehčí. Ať už se jedná o střelce, nebo ne! To je nakonec to, co ve vztahu hledáte. Dělejte maličkosti, které udržují život zábavným. Podívejte se na nezávislý film, běžte si spolu zazpívat karaoke, jak hlasitě jen můžete, malujte na keramiku, hrajte laser tag – dělejte věci, které vás přiblíží a rozesmějí. Střelci věří, že život by měl být zábavný a za tímto cílem si stojí. Snad se to na vás přenese! Typický střelec nebude chtít sedět, dívat se vám do očí a recitovat u toho zamilované básně. Mnohem raději by vás drželi za ruku při cestě přes vodopád. Až začnete randit, bavte se a neberte to příliš vážně. Za to vás budou mít ještě radši. Nebude to stoprocentně platit pro všechny střelce, ale obvykle mají raději partnera, který je upravený, voňavý a hezky oblečený. Nechoďte tedy na rande v legínách a culíku, ale vezměte si hezké boty a navoňte se. Nemusíte vypadat, jako že jste zrovna byli na módní přehlídce, ale měli byste dát najevo, že jste se snažili! Znovu obecně – většina střelců má raději jemné ženy a mužné muže. Takže, jste-li dívka, neváhejte si vzít šaty a boty na podpatku; muži by si na večerní rande měli vzít svetr a společenské boty (a asi by také měli zaplatit). Střelci rádi cestují. To by vám teď už mohlo být jasné! Jakmile jste se s vaším střelcem sblížili, naplánujte výlet. Může se jednat o den na pláži, nebo krátkou dovolenou v exotické vile. Ať už se bude jednat o cokoliv, váš střelec bude nejspíš pro. Ujistěte se, že to odpovídá tomu, jak jste ve vztahu daleko. Pokud jste spolu dva týdny, nejezděte na týden do hotelu na severu Francie. Malé výlety -- zábavní park? Výlet na kole nebo túra? – jsou taky super. Barbíny a tupci se o randění se střelci vůbec nemusí ucházet. Abyste se jim mohli vyrovnat, musíte být chytří. Udržovat věci zajímavé a přicházet s nápady bude v randění s nimi výzvou, takže si připravte výbavu a dejte se do milostného dobrodružství. Střelci si rozhodně váží chytrosti. Informujte se o nedávných událostech a kultuře. Střelci se rádi smějí a přemýšlejí. Ideálně to pro sebe budete dělat navzájem. Střelci jsou svoji. Tohle se nezmění. Pokud s nimi randíte a myslíte si "V budoucnu budou otevřenější a emotivnější," nejspíš se mýlíte. S tím, jací jsou, nemají žádný problém a nenechají se změnit. Pokud se vám nelíbí jací jsou, pusťte je z hlavy. A znovu, je důležité brát tyto vlastnosti jako dobré. Je skvělé cítit se sám se sebou dobře. Mnoho z nás si přeje se změnit -- k tomu, abychom si věřili, a nechtěli se změnit, je potřeba hodně sebedůvěry. Takže si toho u svého střelce važte -- nemějte k tomu odpor.

english_section_name: Drawing Them In

summary: Uvědomte si, že potřebují cítit volnost. Střelci se snadno začnou nudit. Pochopte jejich přímočarost. Střelci jsou nadšenci do přírody. Přeneste se přes jejich nedostatek emocí.

document: Střelci se rádi toulají, učí, chtějí poznávat nové věci a vyhledávají dobrodružství. Tato část jejich osobnosti ve vztahu nezmizí! Pokud se cítí vztahem omezováni, zmizí tak rychle, že si ani neuvědomíte, co se děje. Dokážete-li se jim přizpůsobit, nemusí to být vůbec špatná věc! Někteří lidé nesnesou mít partnera, který není stále s nimi. Pokud jste takoví, pravděpodobně byste měli raději randit s jiným znamením! Tohle je něco, od čeho typický střelec neustoupí. Pokud jste si vyhlídli střelce, asi jste si všimli, že neholdují jednotvárné rutinně. To se může týkat všeho od jídla přes koníčky až k lidem. Neznamená to, že ve vztahu podvádějí, ale obvykle na vážný vztah nejsou připraveni. Rádi loví! Vztahy ale nejsou nudné – pokud je váš vztah rozmanitý, bude střelec spokojený. Přimět střelce aby vám byl plně a otevřeně oddaný může být těžké. Obvykle své emoce světu moc neukazují. Ale pokud se k sobě hodíte, budou si toho vědomi. A vy také -- budou tu pro vás. Některá citlivější znamení mohou takový způsob říkání věcí považovat za drzý a neomalený. To ale není, o co se střelec snaží! Prostě jen nevidí smysl v tom, aby nebyli otevření a upřímní.  Nejsou zákeřní. Jedná se prostě o jejich vlastní osobnost, kterou potřebují projevit. Takže příště, až vám váš střelec řekne, že na sobě máte příliš silný parfém/voňavku, neberte si to osobně. Říkají jen, co mají na srdci – potom, co to řekli, to už nebudou řešit. Nesvazuje je to, tak to nenechte svazovat vás. Obecně jsou střelci rádi venku. Pokud máte pobyt venku také rádi, je to super! Můžete spolu poznávat náš úžasný svět. Jděte s nimi ven a budou se cítit dobře. Střelci jsou obvykle viděni jako stoičtí a bez emocí. Neznamená to, že je nemají, jen je neradi projevují. Raději zůstávají optimističtí a natěšení na život – trápit se starostmi nebo strachem není to, jak fungují; nevidí důvod, proč s tím ztrácet energii. Upřímně bychom se od nich všichni mohli trochu učit! Občas to může být velmi nepříjemně, především, zamilováváte-li se do nich. Budete pociťovat hodně emocí, které byste chtěli projevit a nazpátek dostanete jen prázdný pohled. Neberte si to příliš osobně. Pokud by se o vás nezajímali, netrávili by s vámi čas.

english_section_name: Understanding Your Sagittarius


summary: Vyberte si tričko. Užijte si své složené tričko.

document: Tento sklad bude fungovat s límečkem i bez límečku.

english_section_name: Folding Vertically for Storage


summary: Namíchejte si s'more martini. Zapojte do míchání modré martini. Připravte si martini s jablečným ciderem. Vyzkoušejte martini s granátovým jablkem. Zkuste tiramisu martini.

document: V každém zůstal kousek dítěte, které miluje bonbóny marshmallows víc, než alkohol, a tenhle drink splňuje všechny požadavky. Sametově čokoládová, dekadentní chuť vás dostane. Jméno není úplně přesné, ale výsledek je skvělý – modré martini kombinuje gin a modré Curaçao místo tradičního vermutu. Pro všechny milovníky zábavy! Není to ani pořádně "chlapský" pití, ani "pitíčko" pro holčičky – je to koktejl přesně v půli cesty, který zachutná každému. Zemitá, plná chuť, zkrátka hádanka ve sklenici. Šťáva z granátového jablka je hlavní složkou grenadiny a přispívá k jedinečné chuti tohoto drinku. Ostře růžový, nakyslý a velmi osvěžující, přesně takový koktejl vás čeká. Je to jako tornádo kávy, čokolády a smetany, zkrátka exploze chutí, která zažene i tu nejsilnější chuť na sladké. Pro všechny, kdo si kdy přáli, aby byl slavný italský dezert úplně – ne jen částečně – tekutý.

english_section_name: Making Other Mixed "Martinis"

summary: Nasypte do šejkru led. Přidejte do šejkru na koktejly stejný díl crème de menthe, crème de cocoa, a smetany, nebo půl na půl. Zakryjte šejkr víčkem. Rychle a silně všechno v šejkru asi pět minut protřepávejte. Přeceďte do koktejlové skleničky. Ozdobte koktejl snítkou máty. Podávejte.

document: Na povrchu drinku by se měla objevit hustá zelená pěna. Můžete ji opřít o okraj skleničky a položit přes drink. Nevadí ani, pokud bude snítka namočená přímo v koktejlu. Na zdraví!

english_section_name: Making a Grasshopper