summary: Připravte si menší chladící box. Na dno chladícího boxu položte tvořítko na led, tác nebo jinou pomůcku pro výrobu ledu. Tvořítka na led naplňte vodou. Na dno chladícího boxu kolem jednotlivých tvořítek a táců nalijte vodu. Box bez víka umístěte do mrazáku. Vyndejte z mrazáku chladící box a opatrně z něj vytáhněte blok ledu, včetně všech tvořítek a dalších pomůcek. Odlomte led vytvořený okolo jednotlivých tvořítek a táců a vyklepněte z nich všechny kostky. Na minutku je nechte odstát, aby odtála vrchní zakalená vrstva.

document: Vystačíte si s obyčejným chlaďákem, který byste běžně použili pro převážení nápojů a jídla, ale musí být dostatečně malý, aby se vešel do vašeho mrazáku. Chladící box bude kostky ledu izolovat a způsobí pomalejší mrazení odshora dolů. Nezavírejte ho. Pokud je to možné, použijte pomůcky, kterými vytvoříte větší kostky nebo sežeňte několik plastikových nebo silikonových nádobek pro výrobu jednotlivých velkých kostek. Lidé, kteří tuto metodu zkoušeli, tvrdí, že stejně dobře jako destilovaná a převařená voda funguje i voda z kohoutku. Tato voda těsně uzavře kostky ledu a zajistí, že chladný vzduch nezpůsobí zamrznutí dna nebo stěn. Ujistěte se, že nemáte mrazák nastavený na příliš nízkou teplotu. -3 až -8°C by mělo být v pořádku. Nyní nechte chladící box v mrazáku 24 hodin. Led by měl mít na povrchu tenkou zakalenou vrstvičku, ovšem celý zbytek bude krásně čirý.  Nyní byste měli mít velké, pevné krystaly čirého ledu.

english_section_name: The Top-Down Freezing Method

summary: Nastavte mrazák na teplotu těsně pod bodem mrazu, okolo -1°C. Tvořítka naplňte vodou a umístěte je na nejvyšší plato mrazáku.

document: To by mělo být to nejteplejší nastavení, který mrazák umožní. Pokud nechcete celý mrazák nastavit na tak vysokou teplotu, nastavte ho na takovou, kterou jste maximálně ochotní akceptovat a tvořítka s vodou položte na horní poličku. Následně vodu nechte 24 hodin mrazit. Pomalé mrznutí by mělo z vody vytlačit veškeré plyny a nečistoty. Výsledkem pak bude perfektně čistý led.

english_section_name: The High-Temperature Freezing Method

summary: Použijte čistou vodu. Dvakrát vodu převařte. Nalijte vodu na tvořítko ledových kostek nebo jinou pomůcku pro výrobu ledu a překryjte ji plastikovou fólií, aby se do ní nedostaly žádné nečistoty. Položte tvořítko s vodou do mrazáku. Vytáhněte z mrazáku tvořítko a jemně z něj vyndejte jednotlivé kostky čirého ledu.

document: Tato metoda předpokládá, že je voda zbavená co největšího množství minerálních nečistot a vzduchu ještě před mrazením. Začněte s destilovanou vodou. Fungovat bude filtrovaná voda v lahvích nebo jakákoli jiná voda, čištěná reverzní osmózou. Vaření odstraní z tekutiny vzduchové bublinky a umožní molekulám vody, aby při sobě v mrazáku držely ještě pevněji.  Po prvním převaření nechte vodu vychladit a potom ji převařte znovu. Během chlazení vodu něčím překryjte, aby se do ní nedostaly žádné nečistoty. Ujistěte se, že je voda po převaření dostatečně vychladlá, aby neroztavila plastová tvořítka na led. Chcete-li ostatní oslnit, pokuste se vyrobit extra velké kostky nebo koule. Báječně tím pozvednete i sebenudnější koktejl. Nyní vodu nechte několik hodin mrazit.

english_section_name: The Boiled Water Method

summary: Naplňte nějakou misku vodou, nasypte do ní dostatek soli, aby nezamrzla, a položte ji do mrazáku. Slanou vodu nechte v mrazáku pořádně vychladnout alespoň 3 hodiny. Uvařte trochu vody a pak ji nechte vychladit, aby vymizely mikroskopické bublinky. Vyndejte z mrazáku misku se slanou vodou - zabráníte tím svrchnímu zamrzání tácu s ledovými kostkami. Tvořítka nebo tácy na led naplňte vodou a položte je na hladinu slané vody, která je hustější než voda čerstvá. Tác s ledem vložte do mrazáku, led vám tak neroztaje. Misku se slanou vodou umístěte zpět do mrazáku také - při příštím vyrábění čirých ledových kostek tak budete moct první krok přeskočit.

document: Buďte opatrní a vody do misky nalijte větší množství. Jinak by se z procesu mrazení uvolňovalo dostatečné teplo pro zahřátí vody na 0°C ještě před dokončením mrazení ledových kostek. Čím chladnější teplotu v mrazáku máte, tím větší koncentraci soli v misce potřebujete pro zabránění zamrznutí vody. Po několikátém pokusu už budete vědět, kolik soli přesně použít právě pro vaše nastavení mrazáku.    Výsledkem budou krásné, silné kostky bez prasklin a bublin. Proces mrazení totiž probíhá postupně a zcela bez vzduchových kapes.

english_section_name: The bottom freezing method


summary: Zatlačte autorádio na místo. Znovu zapojte všechny součástky. Nacvakněte zpět každý kousek rámečku zpět na autorádio. Otestujte své nové autorádio.

document: Když rádio zcela uvnitř, měli byste slyšet, jak zaklapne na místo. Utáhněte všechny šrouby, které mají rádio držet. Znovu zapojte dráty od všech komponent a vraťte nazpět veškeré knoflíky a šuplíky, které jste vytáhli. Dvakrát zkontrolujte, že jsou všechny šroubky a kousky rámečku zpět na místě. Znovu zapojte napájení auta a pohrajte si s autorádiem a jeho nastavení, abyste ověřili, že vše správně funguje.

english_section_name: Finishing Up

summary: Spárujte dráty. Sestavte montážní soupravu. Připojte napájení. Uzemněte autorádio. Zapojte zbývající dráty. Vyzkoušejte své nové autorádio.

document: Spárujte dráty kabelových svazů z auta se svazky nového autorádia. Konektor každého ze svazků je unikátní, takže byste měli snadno poznat, které páry patří k sobě.  Pro jistotu zkontrolujte schémata kabeláže auta a nového autorádia. Ověřte, že jste vše zapojili správně. Pokud u svého autorádia nemáte kabelové svazky, budete muset dráty spárovat ručně. Dráty jsou barevně označené, takže musíte spojit dráty stejné barvy vedoucí z auta i z nového autorádia. Připojte spárované dráty. Pro připojení drátů existují dva způsoby, krimpování a pájení. Krimpování je rychlejší a snazší, pájením však dosáhnete stálejšího a bezpečnějšího spojení. Zkontrolujte, že používáte krimpovací kleště správné velikosti, a nesnažte se dráty spojovat izolační páskou – ta časem vyschne a odpadne. Lepší volbou jsou elektrikářské plastové stahovací pásky. Pokud jste k novému autorádiu dostali i zvláštní montážní soupravu, sestavte ji dle návodu k rádiu (často budete muset napasovat kovové uložení do montážního rámečku). Zatlačte pomocí šroubováku kovová ouška po obvodu kovového uložení, čímž jej zajistíte. Pokud máte kabelové svazky, obvykle jej připojíte během připojování nového autorádia na kabeláž auta.  Pokud kabelové svazky nemáte, musíte napájení připojit ručně. Zjistěte, zda máte v autě spínaný zdroj napětí (obvykle červený drát), nebo stálý zdroj napětí (obvykle žlutý drát). Více informací o rozdílu mezi spínaným a stálým napětím najdete zde. Pokud používáte kabelové svazky, dojde k uzemnění po spojení obou svazků.   Pokud kabelové svazky nemáte, musíte najít šroub nebo drát, který je spojený s holým kovovým šasi auta. Tento šroub nebo drát uvolněte, připojte k němu zemnící drát autorádia, a znovu utáhněte. Pamatujte, že spojení se zemí je pro správné fungování autorádia důležité. Pokud nebude zemnící drát připojen k čistému kovu, nebude fungovat. A pokud je spojení tohoto drátu volné, povede to ke špatnému výstupu z rádia. Zapojte kabel antény a připojte kabelový adaptér autorádia ke kabeláži auta. Pokud je třeba, připojte i výstupní měnič, aby bylo nové autorádio kompatibilní se zvukovým systémem auto. Zapněte napájení a vyzkoušejte funkce AM, FM i CD. Otestujte i nastavení ztlumení a vyvážení, abyste si mohli být jistí, že správně fungují reproduktory. Pak opět napájení vypněte.

english_section_name: Installing the New Stereo

summary: Zatáhněte ruční brzdu a odpojte záporný kabel baterie. Vyšroubujte všechny šroubky, které drží rámeček autorádia. Vyjměte rámeček. Vytáhněte všechny potřebné součásti. Uvolněte autorádio. Vytáhněte autorádio z panelu. Vyfoťte si zapojení autorádia. Odpojte konektory rádia.

document: Nezapomeňte na to, protože musíte zabránit tomu, aby během instalace došlo v elektrickém systému ke zkratu.  Vyhledejte si návod, jak odpojit autobaterii. Dejte si pozor, abyste odstranili všechny šroubky před tím, než zkusíte rámeček vypáčit ven, jelikož byste jej mohli zlomit. U některých aut může být potřeba vyjmout postupně několik částí plastového rámečku, obvykle v pořadí zezdola nahoru.   Pokud musíte vyjmout rámeček obsahující jakékoliv knoflíky či šuplíky, odstraňte je dřív, než začnete rámeček páčit. K vypáčení všech kousků rámečku použijte ruce, nebo malý nástroj na páčení. Pokud musíte pro přístup k rádiu vyjmout jiné komponenty, udělejte to. Odpojte komponenty připojené k autu. Vyfoťte si, jak je každá z nich zapojena, abyste se mohli později čeho chytit. U jednotlivých aut se můžete setkat s různými prvky, které autorádio drží na místě.   Pokud rádio drží pomocí šroubků či matic, uvolněte je vhodným nástrojem (šroubovákem, respektive klíčem). Pokud není rádio uchyceno ani šrouby, ani matkami, budete potřebovat klíč na vytahování autorádií. Tyto klíče (někdy také nazývané „nástroje pro vyjmutí autorádia“) mají obvykle buďto tvar protažené podkovy, nebo jsou na jednom konci kruhové, zatímco druhý konec vypadá jako vroubkovaná tyč. Seženete je ve většině obchodů s náhradními díly. Zasuňte klíče do dvou malých zdířek na čelní straně autorádia. Uvolníte tím mechanismus, který drží autorádio. Znovu oba klíče zasuňte do zdířek, až ucítíte, že se rádio uvolnilo ze svého uložení. Poté byste jej měli být schopni relativně snadno vytáhnout ven. Pro snazší uchopení a vytažení rádia budete možná potřebovat špičaté kleště, kterými zachytíte jeho hranu.  Jemně rádio vytahujte. Pokud to jde těžko, znovu zkontrolujte, že jste nezapomněli na žádnou součástku, která by ho mohla držet. Tohle je důležitý krok, protože z tohoto snímku budete vycházet později při zapojování nového rádia. Na zadní straně autorádia uvidíte řadu drátů, které musíte všechny odpojit.   Nejprve odpojte kabel antény, což je obvykle silnější, samostatně zapojený drát. Jakmile jej odpojíte, mělo by se vám s autorádiem snáze pohybovat. Jako další odpojte každý z konektorů kabelových svazků. Těch je obvykle několik, poznáte je podle řady drátů, které do každého z nich vedou. Na plastové součástce, do které jsou dráty svedeny, byste měli najít ucho nebo knoflík, který musíte pro uvolnění kabelového svazku stisknout.

english_section_name: Taking Out the Old Stereo


summary: Ptáka cvičte někde, kde je ticho. Korelu učte fráze po jedné. Soustřeďte se na slova, která se ptákovi „líbí“. Chování podporujte pozitivním povzbuzováním. Frázi opakujte často a buďte trpěliví. Fráze, které učíte korelu, by časem měly být komplikovanější a můžete zvyšovat i jejich počet.

document: Díky tomu se pták bude moct soustředit na vás a vaše slova. Pokud se pták snadno rozptýlí, můžete mu během výuky mluvení také přikrýt klec. Tím navíc zamezíte, aby se pták rozptyloval optickými podněty. Slova by měla být jednoduchá a krátká. Použijte ta, která často říkáte, třeba její jméno. Pokud chcete ptáka naučit něco jiného než jeho jméno, pamatujte, že by fráze měla být jednoduchá, například jedno nebo dvě slova, a měli byste ji říkat vysokým hlasem.  Korely mají vysoký hlas, a když budete mluvit hlubokým hlasem, možná je mluvit nenaučíte. Korelu učte ve správný čas. Například ji neučte „dobré ráno“ večer, když se chystáte jít spát atp. Pozorujte, jestli se při vyslovení nějakého slova ptákovi rozšíří zorničky nebo jestli se mu nadšením zvedne chocholka. Pokud žádný takový znak nepozorujete, možná ptáka neučíte slovo, které by se mu líbilo. Korela také možná neopakuje slova z nějakého jiného důvodu. Možná je není fyzicky schopná říct. Když korela řekne slovo správně, dejte mu hodně pamlsků a pozornosti. Neexistuje žádný správný způsob, záleží na tom, co upřednostňuje vaše korela. Někteří ptáci mají rádi lidské pamlsky a někteří zase speciální ptačí pochoutky. Zvolte cokoliv, ale mělo by to být pozitivní. Vaše korela může být chytrá, ale asi z ní nebude Einstein. Musíte být trpěliví, jinak se korela poleká a přijdete o všechen pokrok, který jste dosud udělali. Všechno můžete pokazit jedním pohybem ruky, a tak buďte opatrní. Jakmile se pták naučí jednu frázi, začněte ho učit další. Aspoň tak nebudete muset poslouchat celý den jen jednu frázi.  Zkuste korele vyprávět věci, které děláte. Když jí dáváte jablko, zeptejte se jí třeba: „Chceš pamlsek?“ Pokud to budete dělat často a korela ráda mluví, časem může tuto frázi začít říkat, když vás s pamlskem uvidí.  Na korelu zkuste pískat. Pokud ji budete často hvízdat jednoduché tóny, možná je začne opakovat po vás. Jakmile se ale korela naučí pískat, možná začne upřednostňovat pískání před mluvením, protože je pro ni jednodušší.

english_section_name: Teaching Your Cockatiel to Repeat Words

summary: S korelou si nejprve utvořte pouto. Korela by měla být zdravá. Zajistěte, aby korela byla šťastná.

document: Chcete-li korelu naučit mluvit, je zásadní interakce s lidmi. Někteří lidé věří, že je možné korelu naučit mluvit, zatímco si ji ochočujete. Takhle to ale nefunguje, protože nejprve si s ptákem musíte vybudovat pouto a nechat ho, aby si zvykl na nový domov. Až poté ho můžete začít učit mluvit. Pokud potřebujete pomoci s ochočením korely, požádejte o radu veterináře nebo majitele zverimexu, případně zkušeného kamaráda. Ujistěte se, že pták má dostatek krmení, vody a prostornou klec. Ptáka také pravidelně berte na prohlídky k veterináři, abyste ověřili, že je korela v dobré kondici. Pokud se korela necítí dobře, pravděpodobně si s vámi nebude chtít povídat. Věnujte jí hodně pozornosti a poskytujte jí dost duševních podnětů. Učení je sice také způsob, jak se korele věnovat, ale také byste jí měli dát hračky, často jí prokazovat lásku a chválit ji, ať už mluví, nebo ne. Mozek korely potřebuje dostatečné množství podnětů, aby byla šťastná. Pták by také měl být v prostředí, které má rád. Bude se tak při učení nových slov cítit dobře.

english_section_name: Making Your Cockatiel Comfortable


summary: Dělejte aerobní cvičení, ale nezapomeňte i posilovat. Dělejte kruhový trénink. Načasujte si cvičení. Zkuste intervalový trénink. Nezapomínejte na odpočinek.

document: Aerobní cvičení spaluje kalorie mnohem rychleji, než posilování, ale pokud chcete dosáhnout maximálního efektu, měli byste dělat oboje. Pokud chcete mít pevné svaly, zvedejte lehčí zátěž, ale dělejte více opakování cviků. Pokud chcete naopak nabrat velké svaly, zvedejte těžší činky, ale dělejte málo opakování. Jakékoli posilování vám každopádně pomůže! U aerobního cvičení máte na výběr – plavání, boxování, běh a cyklistika jsou nejznámější druhy, ale nezapomínejte ani na basketbal, hry s dětmi, procházky se psem, nebo tanec. Cokoli, co vám zrychlí tep, se počítá! Na dvě věci se budete muset připravit: na zastavení hubnutí a na nudu. Obě tyto věci jsou skutečně nepříjemné. Pokud jim chcete předejít, musíte své tělo udržet v nevědomosti. Věnujte se různým druhům cvičení a střídejte je tak, abyste se nenudili ani vy ani vaše tělo. Když budete dělat stále to samé, vaše tělo si na to zvykne a přestane spalovat tuky.  V pondělí si tedy jděte zaběhat, v úterý choďte plavat, ve středu si odpočiňte, ve čtvrtek cvičte na eliptickém trenažéru a v pátek jděte jezdit na kole. Je to snadné. Můžete kombinovat různé činnosti i během jednoho dne. I zde se rady liší. Existuje spousta různých rad ohledně toho, kdy je nejlepší běhat, kdy je nejlepší posilovat. Někteří lidé tvrdí, že byste si měli čas vybrat podle sebe a cvičit v době, kdy se vám chce. Zde uvádíme přehled těchto rad:   Někteří lidé říkají, že aerobní cvičení je nejlepší dělat ráno na lačno. Vaše tělo celou noc hladovělo a zaměří se tedy ihned na tukové zásoby. Jiní lidé zase říkají, že ranní cvičení spaluje naopak svaly a měli byste se mu tedy vyhnout. Jaký je tedy verdikt? Pokud se vám ráno z cvičení točí hlava a cítíte se unavení, měli byste cvičit v jinou dobu. Někteří lidé říkají, že byste měli nejprve posilovat a potom dělat aerobní cvičení. Protože aerobní cvičení využije všechny vaše zásoby glykogenu, nebudete po něm mít žádnou sílu na posilování a kdyby se vám přesto povedlo zvedat činky, neposílili byste si svaly. Tato rada je ovšem důležitější pro kulturisty, než pro lidi, kteří se chtějí pouze zbavit přebytečného tuku.   Jiní lidé říkají, že byste měli posilovat a cvičit aerobně zvlášť. Někteří říkají, že to závisí na tom, o co vám jde (hubnutí nebo nabírání svalů – v takovém případě byste měli dělat nejprve aerobní cvičení). Jiní lidé zase říkají, že na tom vůbec nezáleží a že jde hlavně o to, abyste cvičili.   Jinými slovy – dělejte to tak, jak vám to vyhovuje. Každý přístup má své výhody. Intenzivní intervalový trénink je v poslední době velmi populární. Studie prokázaly, že spaluje více tuku za kratší dobu. Nastartuje vám metabolismus a udrží ho zrychlený i po tom, co docvičíte.   Pokud tedy máte na cvičení jen 15 minut, není to žádná výmluva! Neexistují žádná přísná pravidla ohledně intervalového tréninku. Zahrnuje střídání rychlých intenzivních intervalů cvičení s pomalejšími a uvolněnějšími intervaly. Příkladem je například minutová procházka na běžícím pásu střídaná s 30-vteřinovými intervaly extrémního sprintu. Můžete si délku intervalů nastavit podle sebe. Odpočinek je velmi důležitý. Možná máte pocit, že máte spoustu energie a nemusíte odpočívat, ale vaše tělo odpočinek potřebuje. I pokud zvedáte činky bez jakýchkoli problémů, vaše svaly potřebují odpočinek, aby mohly regenerovat. Jeden den v týdnu byste tedy neměli cvičit. Nemusíte celý den sedět na gauči, ale měli byste svému tělu dopřát klid.  Posilovat každý den můžete pouze v případě, že každý den posilujete jinou svalovou skupinu (například jeden den nohy, další den paže a další den břicho). Aerobní cvičení ovšem můžete dělat (a také byste měli dělat) každý den.

english_section_name: Decreasing Body Fat with Exercise


summary: Naneste na obličej tenkou vrstvu oleje. Nakonec ještě jednou projděte všechny oblasti, které jste masírovali.

document: Použití oleje usnadní hladký pohyb prstů po obličeji a zabrání tření. Navíc po skončení masáže zanechá váš obličej jasný. Můžete použít směs olejů určenou přímo na obličej, nebo vybrat jeden olej, který se hodí k vašemu typu pleti. Na masáž obličeje se skvěle hodí mandlový, arganový nebo jojobový olej, protože nezanáší póry.   Pro velmi suchou pleť použijte arganový nebo jojobový olej. Pro smíšenou nebo mastnou pleť volte jojobový olej nebo směs jojobového a ricinového oleje. Pokud máte obavy z použití oleje, sáhněte po svém oblíbeném hydratačním krému. Postupně na závěr ještě jednou promasírujte všechny části obličeje. Vaše pleť by měla po ukončení masáže vypadat rozjasněná, svěží a omlazená.

english_section_name: Face-Brightening Massage

summary: Naneste na obličej tenkou vrstvu oleje. Masáž zakončete zopakováním všech pohybů ještě jednou.

document: Olej na obličej vám usnadní hebké pohyby po obličeji a zamezí tření a vytahání kůže. Navíc pleť ošetří a sníží viditelnost vrásek. Použijte jeden z následujících olejů:  Na suchou pleť: kokosový či arganový olej. Na smíšenou pleť: mandlový nebo jojobový olej. Na mastnou pleť: jojobový olej nebo váš oblíbený hydratační krém. Nakonec znovu jemně promasírujte všechny části obličeje. Kůže by měla být na konci masáže vypjatá a omlazená. Pro dosažení nejlepších výsledků tuto masáž provádějte každý den.

english_section_name: Lifting and Firming Massage

document: Nakonec znovu jemně promasírujte všechny části obličeje. Po skončení byste se měli cítit klidně a uvolněně.

english_section_name: Stress-Busting Massage


summary: Naučte se do flétny foukat. Naučte se správnou techniku jazyku. Zahrajte svoji první notu. Naučte se tabulku prstokladů. Naučte se noty levé ruky. Naučte se noty pravé ruky. Zkuste hrát jednoduché písničky.

document: Foukněte si do náustku, abyste zjistili, jak flétna zní. Budete muset foukat opravdu jemně, jako kdybyste chtěli vyfukovat bubliny z bublifuku. Foukejte velmi opatrně a stále stejnou silou – jde o jednu z nejtěžších, ale také nejdůležitějších technik, které se musíte naučit.   Když budete foukat příliš silně, flétna bude znít ostře a nepříjemně. Pokud chcete jemnější zvuk, budete muset foukat méně silně. Foukejte do flétny z bránice a udržujte stále stejnou sílu dechu, abyste hráli stejně silné tóny. Při hraní na flétnu byste měli noty začínat a ukončovat pomocí jazyku. Položte si jazyk na horní patro za zuby. Zvuk by měl vždy začínat a končit na tomto místě.   Zkuste si říct „důů“ nebo „důůd“. Tato technika vám pomůže naučit se hrát krásné tóny s jasným začátkem i koncem. Dejte si pozor, abyste do flétny nezpívali – měli byste vydávat tóny pouze pomocí dechu. První nota, kterou se lidé většinou naučí, je H. Zakryjte si zadní díru levým palcem a nejvyšší přední díru levým ukazováčkem. Pravým palcem si flétnu přidržujte. Potom jemně foukněte do náustku a nezapomeňte si jazykem tón začít i ukončit. Skvěle! Nyní jste se naučili hrát notu H!  Pokud se vám tón nepovede, nebo zní silně a skřípavě, zkontrolujte si, zda máte obě díry dobře zakryté a prsty se vám na flétně nepohybují. Také je možné, že jste do flétny foukli příliš silně. Trénujte hraní noty H, dokud s ní nebudete naprosto spokojeni. Jednoduchá tabulka prstokladů vám ukáže, jak pomocí flétny zahrát všechny noty. Tabulka obsahuje čísla od 0 do 7, přičemž 0 je označení pro levý palec, 1 pro levý ukazováček, 2 pro levý prostředníček atd.   Například nota H je v tabulce zapsaná následovně. 0 1 - -  - - - -  Čísla představují díry, které jsou zakryté a pomlčky představují díry, které při hraní zůstávají odkryté. V tomto případě 0 znamená, že levým palcem zakrýváte zadní díru flétny a 1 znamená, že levým ukazováčkem zakrýváte horní přední díru. První noty, které se naučíte pomocí levé ruky, jsou H (kterou již umíte), A a G. Další dvě noty, které se hrají levou rukou, jsou C2 a D2. Číslo 2 u not znamená, že jde o vysoké tóny.   Jak se hraje A: Použijte stejný prstoklad jako u noty H, ale tentokrát zakryjte prostředníčkem levé ruky také druhou díru od shora. V tabulce prstokladů tuto notu najdete zapsanou takto: 0 12 - - - - - Jak se hraje G: Použijte stejný prstoklad jako u noty A, ale tentokrát zakryjte prsteníčkem levé ruky také třetí díru odshora. V tabulce prstokladů se nota G píše takto: 0 123 - - - - Jak se hraje C2: Zakryjte si zadní díru levým palcem a prostředníčkem levé ruky zakryjte druhou díru odshora. V tabulce prstokladů se C2 píše takto: 0 - 2 - - - - - Jak se hraje D2: Nechejte zadní díru otevřenou a přikryjte prostředníčkem levé ruky druhou díru odshora. V tabulce prstokladů najdete D2 v takovém zápisu: - - 2 - - - - - První noty, které se s pravou rukou naučíte hrát, jsou E, D a Fis. Následující dvě noty potom budou F a C1. Tyto dvě noty jsou pro začátečníky trochu těžké, protože se při nich musí najednou zakrývat velké množství děr.   Jak se hraje E. Zakryjte si zadní díru levým palcem a všechny tři přední horní díry zbytkem prstů. Potom položte pravý ukazováček na čtvrtou díru odshora a pravý prostředníček na pátou díru. V tabulce prstokladů najdete E jako 0 123 45 - - Jak se hraje D: Použijte stejný prstoklad jako u noty E, ale tentokrát položte pravý prsteníček na šestou díru shora. V tabulce prstokladů se tato nota píše následovně: 0 123 456 - Jak se hraje Fis: Použijte stejný prstoklad jako u noty D, ale tentokrát sundejte ukazováček ze 4. díry odshora a nechejte všechny ostatní prsty na místě. Tabulkový zápis této noty vypadá takto: 0 123 - 56 - Jak se hraje F: Položte levý palec na zadní díru, ukazováček, prostředníček a prsteníček na horní tři díry, ukazováček pravé ruky na čtvrtou díru, prsteníček pravé ruky na šestou díru a malíček pravé ruky na sedmou díru. V tabulce prstokladů se tato nota píše takto: 0 123 4 - 67 Jak se hraje C1: U noty C1 jsou zakryté všechny díry flétny. Levý palec zakrývá zadní díru, ukazováček, prostředníček a prsteníček levé ruky zakrývají tři horní díry a ukazováček, prostředníček, prsteníček a malíček zakrývají spodní čtyři díry. V tabulce prstokladů najdete notu C1 zapsanou následovně: 0 123 4567 Až se naučíte hrát všechny noty, začněte cvičit hraní jednoduchých písniček.    Mařenka měla ovečku:  B A G A B B B A A A B D' D' B A G A B B B A A B A G    Třpyť se, třpyť se, hvězdičko:   D D A A B B A G G F# F# E E D    Valčík na rozloučenou: C F F F A G F G A F F A C' D'

english_section_name: Mastering the Basics

summary: Kupte si flétnu. Sestavte si flétnu. Naučte se držet flétnu.

document: Pokud teprve začínáte, kupte si nějakou levnější plastovou flétnu. Plastové flétny jsou skvělé pro děti, protože nevyžadují složitou údržbu.  Až se naučíte základy, můžete si koupit dražší dřevěnou zobcovou flétnu. Dřevěné flétny mají příjemnější zvuk, ale není tak jednoduché se o ně starat. Plastové i dřevěné flétny koupíte v obchodech s hudebninami, nebo na internetu. Flétny mají většinou tři části – horní část s náustkem, prostřední část s dírami a spodní část ve tvaru zvonu. Jemně k sobě všechny tři části přišroubujte.   Spodní část flétny by měla být natočena tak, aby byla její dírka otočená mírně doprava. Některé školní flétny mají pouze jednu část. Vezměte si flétnu a dejte si ji k ústům. Jemně ji držte mezi rty a přidržujte si ji prsty. Levou ruku byste měli mít nahoře a pravou dole.   Zadní strana s jednou dírou musí mířit směrem k tělu a přední strana s více dírami dopředu. Nekousejte do flétny, ani se jí nedotýkejte zuby.

english_section_name: Getting Started

summary: Po každém hraní flétnu vyčistěte. Mějte svoji flétnu ve futrálu. Chraňte nástroj před extrémními teplotami. Naučte se řešit ucpané flétny.

document: Je důležité flétnu udržovat čistou, jak z hygienických důvodů, tak proto, aby dobře hrála.   Plastové flétny můžete mýt v myčce nebo ve dřezu pod vodou. Před mytím si flétnu rozeberte a důkladně ji vypláchněte.   Náustek můžete vyčistit čistítkem na dýmky nebo kartáčkem. Před hraním nechejte flétnu dokonale vyschnout. Dřevěné flétny si rozeberte a pečlivě je vytřete jemným hadříkem. Po každém hraní si vyčištěnou flétnu schovejte do pouzdra nebo futrálu, aby se vám nepoškodila. Když se vám poškodí díra u náustku nebo se vám kousek flétny odštípne, budete ji moci rovnou vyhodit. Měli byste flétnu chránit před horkem a chladnými teplotami a dávat si pozor, abyste ji omylem nezapomněli v blízkosti tepelného zdroje. Platí to hlavně pro dřevěné flétny, ale stejným pravidlem byste se měli řídit u všech hudebních nástrojů. Kondenzace a vlhkost uvnitř flétny může způsobit ucpání. Můžete tomu zabránit tak, že zahřejete horní spoj flétny před hraním v rukách nebo v kapse.   Pokud se do flétny dostala vlhkost, přikryjte si okno na horní straně flétny rukou a silně do ní foukněte. Měli byste se tím zbavit přebytečné vlhkosti. Pokud máte flétnu stále ucpanou, smíchejte si jednu lžičku čistícího prostředku s trochou vody. Nalejte tuto směs do flétny a nechejte ji chvíli působit. Potom flétnu dobře propláchněte a nechejte ji vyschnout.

english_section_name: Caring for Your Recorder

summary: Trénujte si hraní vysokých not. Naučte se hrát půltóny. Naučte se vibrato. Naučte se glissando.

document: Vysoké noty nejsou jednoduché. Pokud chcete zahrát noty vyšší než D2, budete muset zadní díru zakrýt jen částečně. Zakryjte palcem 2/3 – ¾ zadní díry. Sevřete rty a foukněte do flétny trochu silněji. Půltóny jsou tóny mezi jednou a druhou notou, které se na pianu hrají černými klapkami. Jeden z půltónů nyní už umíte – Fis. Dva další, které byste se měli naučit, jsou tóny B a Cis.   V tabulce prstokladů se B píše následovně: 0 1 - 3 4 - - - Cis se v tabulce prstokladů píše takto: - 12 - - - - - Půltóny si můžete nacvičit pomocí této písničky „Baa baa black sheep“: D D A A B C#' D' B A, G G F# F# E E D Až se naučíte všechny noty, měli byste se naučit hrát vibrato. Vibrato dodá dlouhým tónům krásný zvuk a dynamický efekt. Docílíte toho několika způsoby:   Bránicové vibrato. Ovládejte dech při foukání tím, že budete stahovat bránici. Řekněte si „he, he, he“, ale nepřerušujte přitom proud vzduchu. Zkuste jazykové tremolo. Řekněte si „yer, yer, yer, yer“ a pomocí jazyku ovládejte proud vzduchu. Prstové vibrato. Pro delší tóny se to sice nehodí, ale při trylcích se tato metoda používá často. Střídejte notu, kterou hrajete s následující vyšší notou. Nepoužívejte jazyk u každé z nich, ale v rychlosti střídejte například noty A a B. Glissando znamená rychlé přejetí prstů po flétně tak, aby nástroj vydal „klouzavý“ zvuk.

english_section_name: Progressing to More Advanced Techniques


summary: Připravte si bazalku na zmražení. Umixujte si z čerstvé bazalky pesto. Zmrazte bazalku tak, jak je. Zmrazte bazalku s pomocí krabice od mléka.

document: Očistěte ji a osušte:  Nejprve odstraňte všechny lístky ze stonků. Pokud budete chtít vyzkoušet druhý způsob mražení, pak nechte některé lístky netknuté. Vyhoďte jen tvrdé stonky. Lístky důkladně opláchněte a dávejte pozor na to, abyste je nepolámali. Nakonec z lístků otřepejte přebytečnou vodu buď v cedníku na salát nebo s pomocí papírových utěrek. Do mixéru nebo robotu nasypejte jednu nebo dvě hrsti bazalky, přidejte k nim trochu extra panenského olivového oleje a špetku soli a umixujte na hrubou pastu. Když lístky pokryjete olejem, ochráníte je před působením vzduchu, takže si zachovají svou barvu a chuť. Hotové pesto nalijte do malých uzavíratelných nádobek a zalijte ještě trochou olivového oleje. Až základ na pesto rozmrazíte, můžete k němu přidat další oblíbené suroviny. Tento způsob je sice časově o něco náročnější, ale zase si uchováte jednotlivé lístky a poupata a budete je později moci použít i na ozdobu pokrmů.  Připravené lístečky a poupata rozložte na tacky a vložte asi na hodinu nebo dvě do mrazáku. Jakmile lístky zmrznou, nasypejte je do vzduchotěsných nádob. Nepřeplňujte je, lístky se jinak zmačkají a ztratí svůj tvar. Po rozmražení můžete lístky nasekat nebo je použít v celku na ozdobu těstovin, polévek a podobně. Je to ten nejjednodušší způsob ze všech metod mražení.  Jednoduše lístky naskládejte do krabice od mléka s uříznutým vrchem. Vršek krabice uzavřete. Použijte litrovou krabici od mléka a pak dovnitř vložte uzavíratelný sáček, aby byla vzduchotěsně uzavřená. Pokud chcete bazalku používat na vaření, odkrojte kolečko z krabice a zbytek uložte tak, jak byl. Zmrazené lístky se skvěle hodí do omáček.

english_section_name: Freezing Basil

summary: Natrhejte čerstvé bazalkové lístky. Je-li to nezbytné, lístky omyjte. Do vhodné nádoby dejte 15 gramů (čtvrt šálku) lístků bazalky. Nalijte do nádoby dva šálky bílého nebo červeného vinného, případně jablečného octa. Uzavřete víčko na nádobě. Použijte.

document: Ideálně je nasbírejte poté, co ráno zmizí rosa, ale než z nich slunce vysuší éterické oleje, které bazalce dodávají její charakteristickou chuť. Před dalším použitím je pak osušte. Nádoba s víčkem je nejlepší volba, může to být třeba zavařovací sklenice s patentním uzávěrem. Lístky bazalky musí být všechny ponořené. Na 4 týdny dejte vyluhovat na tmavé, chladné místo. Ochucený ocet využijete v receptech, které s octem pracují, například různá sterilovaná zelenina, salátové dresinky a italské pokrmy. Při používání listy sceďte a zahoďte. Své aroma už předaly do octa.

english_section_name: Basil Vinegar

summary: Nechte alespoň jednu rostlinu bazalky vykvést buď na zahradě nebo v květináči, který postavíte ven. Bohaté květenství rostliny odstřihněte pozdě v létě nebo brzy na podzim. Vršek papírového sáčku zavažte provázkem. Lehce květenství promněte prsty, dokud je stále v sáčku.

document: Nechte k ní přístup včelám a jiným opylovačům, aby dělali, co umějí. Semínka jsou zralá tehdy, když vám při zatřesení rostlinou vypadnou do ruky drobounké tmavé kuličky. Opatrně ho pak vložte do papírového sáčku. Netřeste k květenstvím. Zavěste na týden na teplé a suché místo. Jakmile květenství bazalky uschne, můžete semínka bezpečně sklidit. Pak vypadlá semena vysypejte do misky nebo hrníčku. Přeberte semínka od nečistot, stonků, kousků rostliny atd. Ty vyhoďte. Pak vyčištěná semena nasypte do male skleničky, například od koření, označte a uskladněte. Použijte je zase příští sezonu.

english_section_name: Preserving Basil Seeds

summary: Usušte bazalku dřív, než vykvete. Odstřihněte ze stonku větvičky s lístky. Opláchněte lístky bazalky. Osušte umyté lístky. Všechny lístečky nahrňte do svazku. Pověste svazky a nechte je uschnout. Nechte bazalku zavěšenou asi dva týdny. Užijte si své sušené koření.

document: Jakmile všechny lístky na stonku dozrají, rostlina začne kvést. A jakmile se objeví květy, bazalka ztratí něco ze své výrazné chuti. Květy se objevují uprostřed stonku a mají tvar pyramidy. Připravte se na sušení a nespěchejte, ale jakmile se objeví květy, na nic nečekejte, aby měla bazalka co nejplnější chuť. Když svazečky lístků oddělíte, budou se vám snáze čistit a zpracovávat. Na konci každého svazečku ponechte asi dva centimetry stonku, abyste je mohli bez problému svázat k sobě. Odstřihnuté lístky omyjte pod studenou vodou a pak je osušte. Odstraníte tak veškerou případnou špínu, chemikálie nebo jiné nečistoty, které mohly na bazalku napadat během trhání nebo přepravy (v případě jste bazalku koupili v obchodě). Rozložte opláchnuté lístky na papírovou utěrku a druhou papírovou utěrkou je zlehka poklepejte. Když před samotným sušením bazalku zbavíte přebytečné vlhkosti, zabráníte šíření plísní a hniloby. Připravené lístky naberte do svazků a zavažte jejich stonky gumičkou nebo kouskem provázku. Máte-li velké množství bazalky, udělejte svazků víc, než jen jeden. Svazky bazalky zavěste na háček nebo na skobu ve zdi a nechte usušit. Nemusíte je věšet v kuchyni, ale vyberte takové místo, kde dobře proudí vzduch a kde je nepřímé sluneční světlo, které procesu sušení pomáhá. Vyberte si místnost s oknem, které se dá otevřít, aby dovnitř mohl vzduch a slunce, a kam se během sušení nedostane hmyz, který by mohl rostliny poškodit. Přibližně po dvou týdnech by měla být bazalka dostatečně suchá a připravená k použití. Dobře usušené rostliny jsou tmavě zelené, na dotek suché a drolí se. Jestliže jsou stonky či lístky stále ohebné a měkké, nechte je zavěšené další týden. Odstraňte gumičku nebo provázek a vysušené lístky bazalky prsty oddělte a rozdrťte. Uskladněte nadrcenou bazalku v označené nádobě nebo skleničce pro budoucí použití.

english_section_name: Drying Basil in a Bunch

summary: Očistěte lístky bazalky a nechte je uschnout. Vložte lístky do rozumně velké nádoby. Posypejte lístky solí. Naplňte nádobu olivovým olejem. Zakryjte nádobu. Použijte podle toho, jaký připravujete recept.

document: Důkladně zatřepejte, aby se lístky ze všech stran obalily.  Vložte do lednice a nechte louhovat. Lístky bazalky, uložené tímto způsobem, vám vydrží až po dobu několika měsíců. Jak lístky, tak olej mají příjemnou bazalkovou chuť a na vaření se hodí.

english_section_name: Steeping Basil in Olive Oil

summary: Otrhejte lístky bazalky. naskládejte lístky bazalky do přiměřeně velké, čisté sklenice. Zalijte lístky vaší oblíbenou značkou vodky. Uzavřete. Spotřebujte.

document: Udělejte to hned poté, co opadne ranní rosa, ale dřív, než je vysuší paprsky slunce. Pro tento recept budete potřebovat asi dva tucty lístků. Očistěte, umyjte a osušte lístky, je-li to zapotřebí. Nemačkejte je, nechte je volně. Sklenici vyplňte asi do 4/5 objemu. Dejte zavřenou sklenici alespoň na 24 hodin do lednice, aby se lístky vylouhovaly. Doba, po jakou necháte bazalku ve vodce louhovat je jen a pouze na vás – čím déle, tím silnější bude chuť. Přeceďte lístky, aby vám při pití vodky neskončily ve skleničce. Můžete je vrátit zpátky do lahve, ale v koktejlech je nepoužívejte – své aroma už předaly alkoholu.

english_section_name: Basil Vodka

summary: Vložte čerstvou bazalku do polyethylenového sáčku. Postavte bazalku do sklenice s vodou. Uložte bazalku do speciální nádoby na bylinky.

document: Pak ho dejte do lednice. Dejte do lednice a co nejrychleji spotřebujte. Řiďte se u těchto zařízení návodem k použití.

english_section_name: Short-term Refrigerator Storage

summary: Použijte 4 díly čerstvé bazalky, 1 díl oleje (olivového, makadamového, ořechového atd. Všechno rozdrťte tloučkem ve velkém hmoždíři. Uložte v lednici, kde můžete čerstvé pesto skladovat až měsíc.

document: ), 1 díl ořechů (piniových, vlašských, lískových, pekanových, kešu atd.), ½ dílu strouhaného tvrdého sýra a 1/8 dílu soli. Pokud jej nemáte, můžete směs rozmixovat v kuchyňském robotu. Olej sice uchová lístkům svěžest a čerstvost, ale přesto se po nějakém čase zakalí a může se začít kazit.

english_section_name: Turning Basil into Pesto

summary: Čerstvé lístky bazalky naskládejte na čistou síť do okna. Na vrstvu bazalkových lístků položte plátýnko. Celou síť s bazalkou dejte na místo, kde budete rostliny sušit. Nechte bazalku usušit. Dokončete sušení v troubě. Nechte vychladnout. Uchovávejte na tmavém a chladném místě.

document: Držte mezi nimi rozestupy a nepřekládejte jeden lístek přes druhý. Díky tomu se nerozlétnou okolo a nedostane se k nim prach. Plátýnko je dost lehké na to, aby neomezovalo cirkulaci vzduchu. Vyberte takové, které není příliš frekventované ani lidmi ani zvířaty a kde je teplo, sucho a zima. Klíčová je dobra ventilace. Bude to trvat mezi 4 a 14 dny, záleží na ročním období a na momentální vlhkosti ovzduší. Jakmile budou lístky na dotek suché a křupavé, naskládejte je v jedné vrstvě na pečicí plech. Pak je dejte do trouby, vyhřáté na 38°C a dvířka nechte pootevřená. Nechte péct asi 10 minut. Tím proces sušení dokončíte. Pak lístky nasypejte do uzavíratelné nádoby. Označte datem a názvem. První týden po usušení pravidelně kontrolujte, zda lístky nevlhnou. Pokud si nějaké vlhkosti všimnete, opět lístky vysypejte a ještě jednou usušte v troubě. Pokud to neuděláte, sušené lístky bazalky by mohly začít plesnivět. Počkejte, dokud lístky úplně nevychladnou, než je nasypete do sklenice. Jakékoliv teplo způsobuje kondenzaci a tím pádem hromadění vlhkosti. Spotřebujte do jednoho roku od usušení.

english_section_name: Drying Basil on Screens

summary: Připravte si sůl. Připravte si lístky bazalky. Do nádoby naskládejte lístky bazalky. Naplňte nádobu asi do 5 centimetrů od okraje. Uskladněte. Až budete chtít bazalku použít, jednoduše vyjměte potřebný počet lístků a vraťte do nádoby pouze sůl.

document: Na dno čisté a suché, uzavíratelné, keramické nádoby nebo třeba sklenice nasypejte asi centimetr soli. I ty by měly být čisté a suché. Pak je opět zasypte vrstvou soli. Opakujte, dokud všechny bazalku nespotřebujete. Každou vrstvu vždycky prosypejte vrstvou soli. Každých asi 10 vrstev obsah nádoby lehce upěchujte, aby byl pevný, ale aby se zároveň lístky nepolámaly. Upěchujte pevně, ale jemně. Dokončete tak, že dosypete sůl, aby byly lístky zatížené. Zatřeste lehce krabičkou, aby se zrnka soli dostala i do těch nejmenších záhybů mezi vrstvami. Vložte nádobu na suché, chladné místo. Ideální bývá špajz nebo spíž, případně sklep. Nechte uskladněno tak dlouho, jak chcete. Z vytažených lístků sůl oklepejte a použijte je tak, jako obvykle.

english_section_name: Salting Basil


summary: Ujistěte se, že máte svěží dech. Snažte se vypadat skvěle. Najděte si nějaké romantické místo. Zkuste udělat něco, co vám umožní prolomit dotekovou bariéru. Ujistěte se, že jste na polibek oba připravení, jak fyzicky, tak emocionálně.

document: Svěží dech je pro líbání naprosto nezbytný. Před schůzkou s klukem si vyčistěte zuby a stále mějte u sebe žvýkačky, nebo mentolové bonbony. Zápach z úst sice není konec světa, ale měla byste se mu snažit vyhnout.   Nejezte před schůzkou s klukem žádná kořeněná jídla, nic s česnekem ani s cibulí. Pokud se tomu nebudete moci vyhnout, nemusíte si z toho nic dělat, ale vždy je lepší mít to pod kontrolou. Je jasné, že si nemůžete každý polibek naplánovat, ale měla byste se snažit být připravená. Když se hezky oblečete a budete se cítit dobře, budete mít vyšší sebevědomí. A když budete mít vyšší sebevědomí, váš kluk vás nebude chtít přestat líbat.   Nemusíte mít na sobě lesk na rty a rtěnkám byste se měla raději vyhnout. Rtěnky a lesky se otisknou na vašeho partnera, což nemá nikdo rád. Použijte raději jen jemný balzám. Neměla byste na sobě mít ani spoustu zbytečných doplňků, jako jsou klobouky, dlouhé náušnice. Také se vyhněte propracovaným účesům. Klukům se stejně líbí spíše přirozené dívky. Rozhodně je dobrý nápad udělat si culík nebo drdol, aby vám při líbání nelítaly vlasy do úst. Veřejná a frekventovaná místa se k prvnímu polibku většinou moc nehodí, protože nikdo nemá rád, když na něho při líbání zírají ostatní lidé. Najděte si místo, které není úplně odlehlé, ale na kterém budete mít pro první polibek soukromí. Dáte tím svému partnerovi najevo, že se vám líbí a oba budete mít čas zvyknout si na vzájemné doteky.  Chytněte partnera za ruku, nebo mu dejte ruku kolem ramen. Sedněte si tak, abyste k sebe byli blíže – když se kvůli polibku budete muset natahovat daleko, nebude to působit přirozeně. Pohlaďte ho po obličeji, nebo po vlasech a hezky se na něho usmějte. Zkuste partnera nejprve obejmout a potom se pomalu nakloňte, abyste ho mohla políbit. Bude to romantičtější a přirozenější. Polibek znamená, že k sobě něco cítíte a že chcete mít pevnější vztah. Pokud si nejste jistá tím, zda děláte správnou věc, raději ještě počkejte.    Podívejte se partnerovi do očí, potom se mu pomalu podívejte na ústa a nakonec se mu znovu zadívejte do očí. Pokud udělá to samé, znamená to, že je připraven vás políbit. Pokud vypadá trochu nervózně, nebo se podívá jinam, bude lepší s líbáním ještě počkat.

english_section_name: Before the Kiss

summary: Pomalu se k partnerovi přibližujte ústy a na poslední chvíli zavřete oči. Líbejte se hlavně spodním rtem. Při líbání zkuste jemně otevřít ústa. Při líbání partnera chytněte rukama kolem krku nebo kolem pasu a nakloňte se k němu.

document: Budete se muset dívat, zda míříte správně, ale během líbání byste měla mít oči zavřené, takže je v poslední chvíli zavřete.    Během celého polibku mějte zavřené oči. Až se přestanete líbat, znovu je otevřete. Přibližujte se k partnerovi mírně natočená. Neměla byste se k partnerovi blížit rty úplně rovně – nakloňte hlavu mírně doprava, nebo doleva. Vyhnete se tak tomu, že byste do sebe narazili nosy. Nešpulte pusu, jako kdybyste chtěla políbit babičku. Snažte se mít rty uvolněné.  Dlouze svého partnera polibte. Nemusíte se snažit o nic speciálního. Cílem je, aby vás partner chtěl políbit znovu. První polibek by měl trvat jen chvíli, aby se partner nenudil. Nelíbejte se déle, než 20 vteřin. Jemně dýchejte nosem. Snažte se nedýchat partnerovi do úst. Při prvním líbání se vyhněte francouzským polibkům. Tuto techniku byste si měla nechat až na později. Můžete zkusit pouze lehce otevřít ústa a líbat partnera na spodním rtu. Udělejte to jen na chvíli a brzy je zase zavřete. Když vám dá svoji ruku kolem pasu, znamená to, že vás má rád a chce vás chránit.   Pokud si partner hraje s vašimi vlasy, nebo vás hladí po tváři, znamená to, že se mu velmi líbíte. Mějte stále zavřené oči a soustřeďte se na líbání, neměla byste je ani na chvíli otvírat!

english_section_name: During the Kiss

summary: Po skončení polibku otevřete oči. Say something nice about him, if you feel like it. Naslouchejte svému srdci. Nezapomínejte na etiketu líbání.

document: Nyní byste se partnerovi měla opět podívat do očí. Pokud se vám polibek vydařil, bude se červenat a bude se na vás usmívat.   Usmějte se na svého partnera. Možná je nervózní a není si jistý, zda se vám polibek líbil, takže byste mu měla dát najevo, že jste spokojená. Pokud máte stále ruce okolo jeho krku, chvíli je tam nechejte. Bylo by divné, kdybyste se ho hned po polibku pustila. Sometimes, the kiss itself is enough of a statement. Sometimes, you'll want to say a little something after the kiss, like:  „Umíš skvěle líbat.“ „Na tuto chvíli jsem čekala už dlouho.“ Po tom, co jste políbila kluka, který se vám už dlouho líbí, se musíte rozmyslet, co bude dál. Máte několik možností:  Počkejte na to, až udělá další krok. Pokud jste polibek iniciovala vy, je řada na něm. Buďte sama sebou, chovejte se normálně a počkejte, až vás bude chtít opět políbit. Až budete chtít, polibte ho znovu. Možná vám vůbec nezáleží na tom, kdo koho líbá, hlavně že se můžete líbat. Ujistěte se, že se to vašemu partnerovi líbí a dál si s tím nelamte hlavu. Když se budete líbat často, pravděpodobně spolu brzy začnete chodit. Dejte si s líbáním pauzu. Pokud se vám polibek moc nelíbil, nebo se vás partner dotkl nějakým nevhodným způsobem, nebo z něho jednoduše nemáte dobrý pocit, nemusíte si to vyčítat. Chovejte se k němu mile, ale vyhýbejte se dalším polibkům. Existuje několik pravidel, která byste měla znát. Věnujte jim pozornost a dodržujte je.  Nikomu o vašem líbání neříkejte. Víme, že to nebude snadné. Měla byste si ale uvědomit, že to, co se stalo mezi vámi a vaším partnerem je jen vaše věc. Snažte se o tom nikomu nevyprávět. Nelíbejte se v době, kdy jste nemocná a mohla byste partnera nakazit. Líbání je velmi intimní, ale to neznamená, že svého partnera musíte nakazit nachlazením. Pokud se necítíte dobře, nelíbejte se. Líbejte se vždy jen s jedním partnerem, ne s každým na potkání. Líbání je sice legrace, ale neznamená to, že byste to měla dělat s každým. Vyberte si jednoho partnera, který se vám opravdu líbí a když vám to nevyjde, zkuste si teprve najít někoho jiného. Lidé vás budou mít raději a budete šťastnější.

english_section_name: After the Kiss


summary: Vysejte semínka ředkviček. Jak budou ředkvičky růst, zalévejte je. Skliďte ředkvičky. Očistěte a uskladněte své ředkvičky.

document: Budete chtít, aby byly zhruba 12,5 mm hluboko a 25 mm od sebe. Jak budou klíčit, vyjednoťte úspěšné sazeničky tak, aby byly zhruba 5 cm od sebe, větším druhům nechte více místa. Řádky by měly být zhruba 30 cm od sebe.   Ředkvičky budete chtít protrhat, až narostou zhruba 2,5 cm. Snažte se odstřihnout jejich hlavičky malými nůžkami až u půdy.   Pokud sázíte velkou ředkvičku, budete chtít vysázet semínka zhruba 2,5 až 3,75 cm hluboko. Ředkvičky fungují dobře jako doprovodné rostliny, protože odpuzují hodně brouků z běžných rostlin a rostou rychleji. Vysázejte je podél mrkve, pastináku a zelí. Udržujte záhonky s ředkvičkami vlhké, ale ne promočené. Časté a rovnoměrné zalévání ředkviček povede k rychlému růstu; když ředkvičky porostou příliš pomalu, vytvoří se pálivá, dřevitá chuť. Podle potřeby přidejte do záhonu s ředkvičkami kompost.  Pokud je nezaléváte rovnoměrně (například je nezaléváte několik dní a potom je přelijete) ředkvičky mohou popraskat. Ředkvičky jsou připravené ke sklizni, když mají jejich kořeny zhruba 2,5 cm v průměru, přestože byste se měli na dobu zrání podívat také na obalu od semínek. Při sklizni vytáhněte celou rostlinu ze země rukou.   Také můžete odhrnout hlínu a podívat se, jestli vyrostla hlavička. Pokud ano, vytáhněte pár ředkviček a ochutnejte je. Tak zjistíte, jestli jsou připravené ke sklizni. Na rozdíl od spousty kořenové zeleniny, nemůžete ředkvičky nechat v zemi, protože by to způsobilo, že by ztvrdly a zdřevnatěly. Rukou z ředkviček odstraňte hlínu a uskladněte je až na dva týdny na studeném tmavém místě. Před konzumací je omyjte vodou.

english_section_name: Growing Your Radish

summary: Vypořádejte se s potížemi s plísní. Zbavte se problematického hmyzu. Zkontrolujte půdu.

document: Existují různé druhy plísně, které mohou zahubit vaše ředkvičky nebo způsobit, že budou chutnat opravdu špatně. Obvykle jsou na ředkvičce zřejmé znaky potíží s plísní, které můžete vysledovat a následně se s nimi vypořádat.   Pokud se na listech ředkviček objeví světle žluté a šedivé skvrny, vaše ředkvičky mohou mít takzvanou skvrnitost, také známou jako Septoria skvrnitost, plísňové onemocnění. Pokud to mají, ujistěte se, že vaše záhony se dobře odvodňují (voda tam prostě nestojí) a přidejte organickou hmotu (jako je kompost). Odstraňte infikované ředkvičky. Abyste zabránili tomuto problému, střídejte plodiny, abyste nesázeli ředkvičky pokaždé do stejného záhonku. Také udržujte zahradu bez odpadu (mrtvých rostlin, plevelu, který jste vytrhali atd.). Pokud se na horní straně listů začnou objevovat světle zelené skvrny s fialovou plísní ze spodní strany, můžete se také potýkat s plísní. Zbavte se napadených rostlin a ujistěte se, že je nepřeléváte. Zabraňte tomu, aby byly ředkvičky natěsnané, tím, že je protrháte. Abyste se vyhnuli této plísni, ujistěte se, že střídáte plodiny a udržujte zahradu bez odpadu. Pokud listy ředkvičky mezi žilkami zežloutnou, pokud okraje listů zhnědnou a ohnou se nahoru, pokud spodní část stonku hodně zhnědne, zčerná a začne být slizká, může to být další plísňové onemocnění. Přidejte do záhonku organickou hmotu, jako je kompost, a ujistěte se, že půda dobře odvádí vodu (nezadržuje příliš mnoho vody a že nepřeháníte zalévání). Abyste se tomu vyvarovali, ujistěte se, že střídáte plodiny. Plíseň není jediná věc, která může vašim ředkvičkám způsobit potíže. Určité druhy brouků se mohou dostat do vašich rostlin a krmit se jimi, takže začnou hynout. V mnoha případech se můžete těmto broukům vyhnout tím, že budete udržovat zahradu čistou od rostlinného odpadu a plevelu. Pokud se ukážou, existují způsoby, jak se s nimi vypořádat.  Pokud listy vypadají vybledle a zjistíte, že jsou v kořínkách tunely a rýhy, mohou to být kořenoví červci. Tito tvorové jsou malí, šedí/bílí, červi bez nohou. Mušky nakladou jejich vajíčka do půdy vedle rostliny. Abyste se jich zbavili, přidejte k vašim rostlinkám ředkviček vápno nebo dřevěný popel. Počkejte se sázením ředkviček, dokud není počasí sušší, abyste se vyhnuli životnímu cyklu červců. Pokud se na listech ředkvičky objevují drobné dírky, mohou to být dřepčíci. Tito malí tvorové jsou bronzoví nebo černí broučci 1,5 mm dlouzí. Pokud je najdete, rozprašte na místo křemelinu, druh jemného, sedlinového kamene, který se snadno rozdrobí na jemný, bílý prášek. Ten se může chovat jako přirozený hubič hmyzu.  Také byste měli půdu často kultivovat, abyste narušili životní cykly brouků. Pokud vaše rostlinky ředkviček mají bělavé nebo žlutavé skvrny, deformované listy, nebo pokud rostlinky vadnou, mohou to být brouci Murgantia histrionica. Tito brouci, kteří j sou černí se žlutými, červenými nebo oranžovými skvrnami, vysávají z tkáně rostliny ředkvičky tekutiny. Vysbírejte a zničte všechny tyto brouky a jejich vajíčka. Abyste je udrželi mimo vaší zahradu, zlikvidujte na ní všechna místa, kde se brouci líhnou, jako jsou zbytky plodin a plevel. Pokud listy vaší ředkvičky zežloutnou, zvlní se a začnou být křehké, vaše rostlina může být nakažena fytoplazmovou žloutenkou, chorobou rozšiřovanou kobylkami. V tom případě odstraňte infikovanou rostlinu nebo rostliny a kontrolujte populaci kobylek tím, že potlačíte plevel a rostlinný odpad. Teplota půdy, druh a to, jak je zalévaná, může hrát velkou roli v tom, jak dobře se vašim ředkvičkám daří. Pamatujte, že se snažíte o rovnoměrnou zálivku (ne přelívání) a správné pH půdy.  Pokud vaše ředkvičky nakonec chutnají příliš pálivě nebo štiplavě, pravděpodobně to znamená, že je půda příliš suchá nebo je teplota půdy příliš vysoká (nad 32 stupňů Celsia). Pro ochranu kořenů a ochlazení půdy přidejte 5 až 7,5 cm organického mulče. Zalévejte ředkvičky najednou 2 až 3 hodiny a potom počkejte, dokud půda nevyschne alespoň 10 cm hluboko. Pokud je kořen ředkvičky dřevitý a tvrdý teplota půdy byla pravděpodobně příliš vysoká a zalévání špatné. Ujistěte se, že jsou kořínky zakryté půdou, aby je ochlazovala a že je rovnoměrně zaléváte. Také se ujistěte, že ředkvičky sklízíte co nejdříve jsou dost velké, aby nenarostly příliš velké a nepopraskaly.

english_section_name: Troubleshooting Your Radish

summary: Rozhodněte se, který druh ředkviček chcete sít. Vyberte správné místo na výsev. Naplánujte si výsev ředkviček.

document: Jako u spousty zeleniny, k dispozici je nevyčíslitelně druhů ředkviček, hybridních i opylovatelných. Pokud jste v zahradničení nováček, zvažte pěstování ředkviček Cherry Belle; dospívají jen za 22 dní a mají příjemnou, jemnou chuť.   Jarní ředkvičky jsou druhy, které jsou lidem nejznámější (jako Cherry Belle ředkvičky, které jsou zvenku červené a uvnitř bílé). Ujistěte se, že je budete pěstovat na jaře nebo na podzim. Také to bývají nejrychleji rostoucí ředkvičky. Typicky letní ředkvičky jsou podobné jarním, ale rostou obvykle pomaleji, dospívají za zrhuba 6-8 týdnů. Zimní ředkvička je mnohem větší a škrobovitější než jarní a letní ředkvičky a dlouho roste. Pro podzimní nebo zimní sklizeň je nejlepší ji vysít v pozdním létě. Mezi zimní ředkvičky patří Daikona  Champion. Daikon může narůst až 45 cm dlouhá a dospívá 60 dní. Ředkvičky by se měli sít na místě s plným sluncem nebo částečným stínem, a volnou, dobře odtékající půdou. Odstraňte všechny kameny z půdy, protože kořeny se rozlezou kolem všech kamenů v cestě. Přidejte do půdy před výsevem organickou hmotu.   Ujistěte se, že vaše ředkvičky dostávají hodně slunečního světla. Jinak můžou narůst nahoře velké a v kořenové části velmi malé. Nicméně je třeba si pamatovat, že čím teplejší půda, tím pálivější ředkvičky, což je jeden z důvodů, proč byste neměli ředkvičky sít uprostřed léta. Dalším důvodem je, že ředkvičky vysemení, když budou mít příliš mnoho světla. Je třeba, aby půda byla bez kamenů, byla dobře propustná a měla pH mezi 5,8 a 6,8. Měli byste se ujistit, že je v půdě hodně organické hmoty (jako kompostu). Ředkvičky jsou plodiny do chladného počasí, nejlépe seté na jaře a na podzim. Pěstování ředkviček během horkých letních měsíců způsobí, že vykvetou. První várku můžete zasít celé 2 týdny před posledními jarními mrazíky, protože ředkvičky zimu dobře snášejí.   Přestaňte s pěstováním, když se ukáže horké počasí. To v podstatě znamená, že když je několik po sobě jdoucích dnů 15 a více stupňů, měli byste odložit výsev ředkviček, dokud se neochladí. U typicky jarních ředkviček se klíčení objevuje zhruba za 5 dní a sklizeň za 3 až 4 týdny. Protože ředkvičky rostou tak rychle, budou se chovat jako praktické označení řádků, takže zvažte, že mezi ně zasázíte jinou pomalu rostoucí zeleninu.

english_section_name: Preparing to Plant


summary: Začněte novou barvou.

document: Pokud chcete, začněte další řadu háčkovat v nové barvě. Jednoduše začněte v nové barvě háčkovat za jakékoli horní smyčky (tedy smyčky mezi jednotlivými shluky dvojitých sloupků).

english_section_name: Making the Middle Row

summary: Vyberte si barevnou kombinaci. Vyberte přízi. Vyberte si háček ve správné velikosti.

document: Vlna se pochopitelně vyrábí v řadě odstínů a barva, kterou vyberete, nesmírně ovlivní výsledný dojem, z vaší deky, polštáře nebo jakéhokoli jiného výrobku. Proto pečlivě volte, jakého dojmu chcete docílit.  „Bohémského“ dojmu docílíte kombinací červené, temně fialové, růžové, žluté, jasně modré a jarní zelené. „Venkovský“ dojem vyvoláte pestrými čtverci, sešitými černou vlnou. Klasické americké barvy jsou bílá, červená, modrá a bledě žlutá. Pokud chcete háčkováním čtverců uspořit čas, ale nechcete, aby hned od pohledu bylo jasné, že je deka sestavená ze čtverců, použijte jen dvě barvy (například modrou a bílou), díky nimž bude působit decentněji. Jakmile už víte, jaké barvy budete chtít, můžete si pořídit přízi v materiálu, který nejlépe vyhovuje vašim potřebám. Pokud vyrábíte deku pro miminko, vyberte co nejměkčí přízi. Pokud vyrábíte přehoz, který má být odolný, sáhněte po akrylu. Požadovanou velikost háčku najdete na zvoleném vzoru, ale i na balení pořízené vlny. Pokud si stále nejste jistí velikostí háčku, vytvořte si zkušební vzorek z několika řad dlouhých sloupků.

english_section_name: Getting the Best Supplies

summary: Vytvořte řad, kolik jen chcete. Hotovo!

document: Počet postranních smyček bude postupně narůstat.  Pokud ze zadní strany čtverce našijete pevnou látku, můžete z něj vytvořit podložku. Pokud použijete tenkou přízi, můžete z něj udělat dečku, a pokud použijete jemné barvy, můžete ze čtverců vytvořit dokonce přikrývku pro miminko. Vytvořením jednoho ohromného čtverce nebo sešitím řady malých vyrobíte přehoz. Čtverce můžete buď sešít nebo sháčkovat použitím pevných ok nebo krátkých sloupků.

english_section_name: Completing the Square


summary: Trénujte pozitivní myšlení. Mluvte k sobě pozitivně a potvrzujte si tak svoji hodnotu. Požádejte o hodnocení nebo zpětnou vazbu.

document: Představte si, že se například připravujete na pracovní nebo školní prezentaci a chcete se cítit sebejistě a před publikem působit připraveně. Necítíte se ale tak sebevědomě, jak byste chtěli, a bojíte se, že uděláte chybu. Pozitivní myšlení vám může výrazně zlepšit sebevědomí a pomoct vám vyrovnat se s jakýmikoliv těžkostmi. Způsob přemýšlení o sobě samém totiž ovlivňuje, jak se chováte. Pokud myslíte negativně (Nepovede se mi to. Je to moc těžké. Udělám ze sebe hlupáka.), zvýšíte pravděpodobnost nechtěného chování (budete se přeříkávat, budete se příliš potit kvůli nervozitě atp.). Když ale budete myslet pozitivně (Uspěju. Tohle se mi určitě podaří. Pokusím se to zvládnout co nejlépe.), zvýšíte tak šanci pozitivního výsledku (budete mluvit jasně a budete působit klidně).  Soustřeďte se na pozitivní aspekty své osobnosti a na to, co vám jde dobře. Umíte ostatní rozesmát? Možná byste do své prezentace mohli zakomponovat humor a odlehčit tak náladu. Rychle vyjmenujte co nejvíce svých pozitivních rysů, které vám v dané situaci pomůžou. Mezi ně může patřit například: jste zapálení do dané problematiky, vzdělání, schopnost lidi rozesmát, počestnost nebo přesvědčivost. Pomocí pozitivních výroků a samomluvy si můžete zlepšit sebevědomí a snížit kognitivní úzkost. Když se necítíte sebevědomě, zkuste používat pozitivní hlášky typu: „Tohle zvládnu. Jsem silný/á. Jdi na to!“ Pozitivní náhled na sebe sama a důvěru ve vlastní schopnosti můžete také získat díky ostatním lidem.  Požádejte kamaráda, člena rodiny nebo kolegu, aby vás povzbudili. Poproste je, aby vám řekli, v čem jste dobří, a že všechno bude v pořádku (ujistili vás). Snažte se neříkat si příliš často o pomoc ve věcech, které můžete udělat sami, protože to může zvýšit vaši závislost na ostatních a snížit sebevědomí. Požádejte tedy o povzbuzení, ale buďte pořád soběstační.

english_section_name: Building Positivity About Yourself

summary: Zkuste řízené představy nebo vizualizaci. Ujasněte si své cíle. Věřte, že to dobře dopadne. Zeptejte se na názor někoho jiného.

document: Tyto techniky vám mohou pomoci zvýšit sebevědomí. Vyzkoušejte metodu vizualizace, během které se zaměříte na získání sebevědomí. Představte si sebe jako sebevědomého člověka, který dosáhne svého cíle. Jak jednáte? Co se děje kolem vás? Jak se cítíte? Kdo tam je? Na co myslíte? Když si ustanovíte nějaké cíle, zvýšíte si tak sebevědomí, protože se vám bude zdát, že směřujete k něčemu pozitivnímu. Soustřeďte se na cíle, které v současnosti máte. Cílem vaší prezentace může třeba být, že jasně vysvětlíte poselství prezentace, aby vám ostatní porozuměli, a že budete působit sebevědomě. Čím více cílů dosáhnete, tím více sebevědomí získáte.  Přemýšlejte o smyslu činnosti, kterou právě vykonáváte. Zeptejte se sami sebe: „Co tím chci získat?“ Určete si konkrétní cíle do budoucna. Soustřeďte se na splnění těchto cílů a nemyslete na to, co se může pokazit. Sebenaplňující předpověď je fenomén, při kterém věříte, že se stane něco špatného, a nakonec svým chováním zapříčiníte, že se ta negativní věc opravdu stane. Pokud se například hodně bojíte toho, že se přeřeknete, může vaše úzkost opravdu způsobit, že se vaše očekávání stane skutečností. Když si myslíte, že se přeřeknete, budete úzkostnější a nervóznější, začne vám bušit srdce a pak se nemůžete dobře soustředit a ztratíte nit. Nesoustřeďte se na negativní věci, ale na to, co si přejete, aby se stalo (tedy chcete mluvit srozumitelně a jasně informovat ostatní o své myšlence). Myslete třeba na následující: „Vejdu tam a budu sebevědomý/á, klidný/á, soustředěný/á a sdělím ostatním, co mám na srdci.“ Pokud zjistíte, že o nějaké situaci přemýšlíte negativně, zkuste najít někoho, kdo vám řekne opak. Lidé úspěšní v oblasti, ve které si chcete zvýšit sebevědomí, vám mohou posloužit jako vzory. Od ostatních lidí se můžeme učit, chovat se k nim jako k mentorům a napodobit jejich úspěch a sebevědomí. Pokud nemáte nikoho k dispozici osobně, můžete zavolat kamarádovi nebo kamarádce a probrat to s nimi.

english_section_name: Being Realistic and Positive about the Situation

summary: Milujte sami sebe. Postavte se čelem svým strachům. Trénujte.

document: Sportovci a také ostatní lidé, kteří se mají rádi a váží si sami sebe, mají tendenci o svém chování přemýšlet pozitivněji. Svou sebedůvěru ale nezakládejte na svém jednání nebo činech. To může vést ke zvýšení úzkosti a nižšímu sebevědomí. Místo toho se mějte rádi bez jakýchkoliv podmínek.  Sepište si pět věcí, které na sobě máte rádi, a pak je přečtěte nahlas. Zkuste si také říct: „Mám se rád/a a nikdy na to nezapomenu.“ Přijměte sami sebe i své problémy se sebevědomím. Měli bychom se snažit, aby strach nebyl překážkou našemu úspěchu. Když se postavíte svému strachu, zbavíte se ho tak nejlépe. Pokud se bojíte mluvení před více lidmi, budete méně nervózní, čím častěji to budete zkoušet. Zkuste svou řeč přednést rodině nebo přátelům, než to uděláte před skutečnými posluchači. Díky tomu se vám může zvýšit sebevědomí. Nechte si od svých blízkých dát zpětnou vazbu, ať před dnem D můžete vyřešit případné problémy. Pamatujte na cíle, které jste si stanovili, a každý den je plňte. Zkontrolujte, co se nepovedlo, a zkuste to zlepšit. Na nezdary se dívejte jako na možnosti, jak se učit a dál zdokonalovat sami sebe. Dlouhodobě si tak zvýšíte sebevědomí, protože budete mít všeobecně lepší náhled na možné chyby.

english_section_name: Maintaining Your Self-Confidence

summary: Jednejte sebevědomě. Bavte se s ostatními. Přijměte své emoce.

document: Neverbální komunikace je velmi důležitá, pokud před ostatními chcete působit sebevědomě. Když se budete chovat tak, že budete vypadat sebevědomě, budete se cítit sebevědoměji i uvnitř.  Narovnejte se a zvedněte hlavu. Když chcete působit sebevědomě, postavení těla je důležitým prvkem neverbální komunikace. Když se budete hrbit a klopit zrak, budete působit nejistě nebo sklesle. Usmívejte se a smějte se. Díky tomu ukážete, že se cítíte příjemně a pozitivně. Navíc i vaši diváci se tak budou cítit uvolněněji. U extrovertů se předpokládá sebevědomí. Čím více jste mezi lidmi, tím sebevědoměji se můžete cítit. Když se cítíte nervózně nebo nejistě, neskrývejte se a nevyhýbejte se lidem. Skočte do toho rovnýma nohama a zkuste se začít bavit s ostatními. Před prezentací lidi pozdravte. Zeptejte se, jak se mají, a prohoďte s nimi pár vět. Nemluvte příliš o své prezentaci, protože byste mohli zhoršit svoji nervozitu. Jednoduše se soustřeďte na konverzaci, kterou s konkrétním člověkem vedete. Mezi běžné emoce spojené s nízkým sebevědomím patří: nervozita, úzkost, stres, strach a deprese. Pokud tyto emoce přijmete a nebudete s nimi bojovat, budete moci své chování změnit a zvýšit si sebevědomí. Řekněte sami sobě: „Je v pořádku, že se cítím nervózně. Je to přirozená emoce vhodná pro tuto situaci.“

english_section_name: Using Techniques to Manage Negative Emotions


summary: Buďte vytrvalí. Je to skutečně tak. Pamatujte, že úspěch neznamená vždy štěstí. Zbavte se strachu a nepochybujte o sobě.

document: Rozhodně někdy neuspějete, to je dané. Jak na vás ostatní budou pohlížet ale záleží spíše na tom, zda se po pádu dokážete rychle zvednout na nohy. Nevzdávejte to. Pokud váš první pokus nevyjde, zkuste to znovu.   Nedovolte, aby vás charakterizoval neúspěch. Když se Thomase Edisona ptali na tisíce neúspěšných pokusů, jak sestavit baterii, odpověděl: „Nebyly to neúspěchy, pouze jsem zjistil tisíc způsobů, jak to nefunguje.“  Nevymlouvejte se. Nikdy se nesnažte ospravedlnit neúspěch tím, že svedete vinu na někoho jiného. Akceptujte, že je něco vaše chyba. Pomůže vám to zjistit, co musíte zlepšit, abyste se tomu příště vyhnuli. Výmluva po neúspěchu je jen odmítání snahy zlepšit celou situaci. Poučte se ze svých chyb. Každý neúspěch je příležitostí, jak se něco naučit. Když uděláte chybu a nepoučíte se z ní, pravděpodobně v budoucnu uděláte tu stejnou chybu znovu. Když se ze svých chyb poučíte, nebudete ztrácet čas tím, že je budete opakovat. Můžete naříkat a přát si, aby to bylo jinak, nebo můžete jít a něco s tím udělat! Neztrácejte tedy čas tím, že se budete užírat nespravedlivostí života a zkuste využít situace ve svůj prospěch. Newton by si také mohl stěžovat na to, že mu na hlavu spadlo jablko. Místo toho se ale zamyslel, přišel s teorií gravitační síly a stal se otcem fyziky. Úspěch znamená dosáhnout nějakého cíle, ale nepředpokládejte, že vám to zaručeně přinese štěstí. Mnoho lidí dělá tu chybu, že si myslí, že budou šťastnější, pokud dosáhnou svého cíle. Naplnění a uspokojení mají ale co dělat spíše s tím, jak k životu přistupujete, než s tím, co přesně děláte. Pamatujte na to.   Nepalte za sebou mosty. Život je z velké části o osobních vztazích, nikdy je tedy nezavrhujte. Pokud jste vynalezli levný a rychlý způsob, jak štěpit jádro, ale nikdo vás nemá rád, nemáte partnera a žádné kamarády, k čemu vám to bude?   Ceňte si zkušeností, ne věcí. Lidé jsou často posedlí penězi. Je to zvláštní, protože vědci zjistili, že zkušenosti a vzpomínky nás dělají šťastnějšími, než peníze.  Zaměřte se na to, abyste si vytvořili skvělé vzpomínky se skvělými lidmi, a měli byste najít štěstí. Zaměřte se na to, abyste byli v každé situaci pozitivní. Budete překvapeni, jak efektivně budete pracovat, když vaše myšlenky budou ovlivňovat vaše činy a ne naopak. Pokud neuspějete, nebojte se zkusit to znovu, buďte šťastní za to, že jste dostali šanci být ještě úspěšnějšími.

english_section_name: Overcoming Failures


summary: Rozpoznejte příznaky zánětu dutin. Pijte velké množství vody. Zvolte esenciální olej.

document: Mezi typické symptomy sinusitidy patří horečka, špatný dech, bolesti zubů a únava. Pokud máte virovou infekci nebo alergii, pak si můžete všimnout také bezbarvého hlenu. V případě bakteriální nebo fungální infekce bude hlen žluto-zelený. Mezi medicinální léčbu řadíme antibiotika, antivirotika, nosní spreje s obsahem fenylefrinu a orální dekongestanty. Většina těchto léků by neměla být užívána déle než 3 dny po sobě a navíc se u nich mohou objevit vedlejší účinky. Pokuste se vypít alespoň šest sklenic vody denně. Hlen tak udržíte zředěný a tekutější, takže se bude snadněji odplavovat. Pokud vám stéká vzadu po krku, ničeho se neobávejte - může to být sice nepříjemné ale tělo si s hlenem v žaludku poradí.  Konzumace mléčných výrobků může způsobit houstnutí hlenu a jeho obtížné odtékání, takže se mléku raději vyhněte. Zredukovat byste měli také pití alkoholických nápojů, které mohou vaše dutiny nepříjemně podráždit. Vybírejte nejlépe organické oleje, nabízené nějakou důvěryhodnou společností, která garantuje čistotu svých produktů. Začněte tím, že zvolíte své oblíbené aroma. Veškeré uvedené oleje mají protizánětlivé účinky a dokážou zmírňovat otoky. Oleje mezi sebou také můžete míchat a připravit si směs podle svých představ. Při přípravě jednodušše smíchejte stejné množství kapek od každého z vybraných olejů.  Eukalyptus Mentol Levandule Bazalka Oregáno Rozmarýn Peprmint Tea tree Pelargonie Borovice Hřebíček Citron Heřmánek

english_section_name: Preparing to Use Aromatherapy


summary: Zjistěte si více o detailech a benefitech “Eco-Atkinsovy” diety. Množství sacharidů můžete překročit, ale s rozumem. Zaplňte se vlákninou.

document: Toto stravování není v pravém smyslu Atkinsovo dietou, ačkoli Atkins sám tuto možnost nabízí vegetariánům a veganům na svých webových stránkách.   Koncept této diety je odvozen hlavně ze studie, prezentované v Archivech interní medicíny (Archives of Internal Medicine 2009), která zjistila, že účastníkům výzkumu na nízkosacharidové a vysokoproteinové veganské dietě rapidně poklesla hladina LDL, tedy “špatného” cholesterolu v porovnání s ostatními, kteří dodržovali standardní nízkotučnou vegetariánskou dietu. Obě skupiny přitom zaznamenali zhruba stejný váhový úbytek.   Veganská strava se v tomto výzkumu sestávala z 31% bílkovin (hlavně lepek, sója a oříšky), 43% tuků (hlavně oříšky, rostlinné oleje, sójové výrobky a avokádo) a 26% sacharidů (ovoce, zelenina a některé obiloviny). 26% kalorií ze sacharidů odpovídá v Eco-Atkinsově dietě zhruba 130 gramům denního příjmu, což je podle běžných nutričních standardů (225-230 gramů denně) málo, ovšem podle Atkinsovy diety (cílící obvykle zhruba na 80 gramů) poměrně hodně.  Atkins se nepříliš překvapivě vyjádřil takto: “Umíte si představit, jak by si daná skupina asi vedla, kdyby dodržovala standardy Atkinsovy diety pro příjem sacharidů?” Zůstaňme ale u předpokladu, že se chystáte držet diety, popsané v této studii. Větší benevolence, co se týče sacharidů, u Eco-Atkinsovy diety neznamená automatickou výzvu ke konzumaci bílého chleba, rýže, brambor nebo pečených dobrot. Větší množství povolených sacharidů musíte využít na konzumaci zeleniny, ovoce, celozrnných výrobků, obilovin, fazolí, luštěnin a dalších surovin, které vám zároveň poskytnou potřebné bílkoviny. Jeden z hlavních důvodů, proč byste se měli soustředit na sacharidy ze zeleniny, fazolí, luštěnin a celozrnných produktů je také jejich vysoký obsah vlákniny. Držíte-li nějakou dietu, a obzvláště tu vegetariánskou/veganskou s nízkým příjmem sacharidů, vlákninu si prostě musíte oblíbit.  Potraviny s vysokým obsahem vlákniny náš zažívací trakt déle tráví, takže nám poskytují dlouhodobý pocit sytosti, který dokáže zahnat nápory chutí a zabrání nechtěným "uklouznutím". Strava s vysokým obsahem vlákniny navíc podporuje zdraví našich střev, snižuje cholesterol, krevní tlak a zánětlivost a zároveň pomáhá kontrolovat hladinu krevního cukru.  Právě tyto cenné účinky vlákniny jsou zodpovědné za to, že její množství odečítáme od celkové gramáže přijatých sacharidů.

english_section_name: Using “Eco-Atkins”

summary: Začněte Fází 2 Atkinsovy diety 20. Šplhejte po “sacharidovém žebříku. Jezte hodně bílkovin. Zaměřte se na “Základní zeleninu. Zvažte také dietu Atkins 40.

document: Atkins 20 je aktuální název tradičního programu Atkinsovy diety. Tato fáze je známá jako “vyvažovací” stadium, ve kterém začínáte jídelníček pomalu obohacovat o určité sacharidy a pokrmy a snažíte se najít vhodnou rovnováhu pro své tělo.  Ve standardním plánu byste zůstali ve Fázi 1 dva až čtyři týdny nebo dokud byste nezhubli zhruba 7 kilogramů a potom se přesunuli k druhé fázi, jejímž cílem je dostat se na 5 kilogramů od finální hmotnosti. Z důvodu nedostatku zdrojů nízkosacharidových bílkovin se ale vegetariánům doporučuje začít druhou fází, která počítá s větším množstvím sacharidů. Atkinsova dieta se po celou dobu soustředí na “čistou gramáž sacharidů,” která se určí odpočtem vlákniny od celkového množství přijatých sacharidů. ”  Fáze 2 obnáší jak pro vegetariány tak pro masožrouty postupné přidávání různých potravinových skupin a sacharidů a zjišťování tělesných reakcí, které pomohou určit vyvážený stav.  Fáze 2 začíná typicky na 25 gramech čistých sacharidů denně, přičemž následně dochází k postupnému navyšování o 5 gramů (týdně, po dvou týdnech nebo měsíčně, v závislosti na vašem cíli a preferencích). Vegetariáni mohou začít na třiceti gramech.  Atkins vegetariánům navíc doporučuje, aby před bobulovinami upřednostnili semínka, která jim poskytnou potřebné bílkoviny a tuk. Pro vegetariány je konzumace hlavního zdroje nízkosacharidových bílkovin, tedy masa, zapovězena, a proto se musí spolehnout na vajíčka, sýry a sóju. V průběhu nového stravování si budete neustále všímat, že bílkoviny jsou naprosto stěžejní součástí celé diety. Vyhledejte takové zdroje bílkovin, které odpovídají vašim omezeným možnostem a pokuste se je zakomponovat do svého jídelníčku.  Atkins mluví o vejcích jako o “jednom z nejvýživnějších darů přírody,” takže pokud jste vegetarián, který se je chystá zařadit do své stravy, stanou se pro vás naprostou nezbytností. Vajíčka si můžete dávat každý den k snídani a to v různých úpravách - vařená, smažená, plněná, sekaná atd. Zařadit je můžete samozřejmě také do různých pokrmů v průběhu dne. Nikdo ovšem nemůže žít pouze z vajec, a to obzvláště jste-li vegetarián, který konzumaci vajec odmítá. V takovém případě se soustřeďte raději na sýr, další mléčné výrobky (cottage nebo jogurt) a hlavně na sóju. Od vařených sójových lusků, přes tofu až po náhražky masa, jsou sójové boby univerzálním zdrojem bílkovin pro vegetariány. Sójové boby poskytují nejkomplexnější rostlinné bílkoviny a v jedné porci je pouhých 3-6 gramů sacharidů, ať už se jedná o edamame, tempeh nebo tofu.   Vyzkoušet můžete také náhražky masa na bázi lepku, jako je seitan nebo různé výrobky z hub. ”  V Atkinsově terminologii se pod pojmem Základní zelenina skrývají ty druhy zeleniny, obsahující malé množství sacharidů, kterých byste měli přijmout 12-15 gramů denně.  Do základní zeleniny můžeme zahrnout hlavně různé druhy salátů a jiné listové zeleniny, která je známá svým nízkým obsahem sacharidů. Méně než jeden gram sacharidů obsahuje například porce výhonků vojtěšky, čekanky, ředkve, rokety, špenátu, tuřínových listů a dalších. Mezi další nízkosacharidové druhy zeleniny můžeme zařadit houby, okurky, brokolici, chřest a zelené fazolky. Škrobnaté druhy zeleniny, jako jsou například brambory, kukuřice či mrkev, nejsou vhodné kvůli svému vysokému obsahu cukrů. Pokud jste tedy vegetarián a zároveň ne zrovna velký příznivec salátů, pak se jím budete muset před započetím Atkinsovy diety stát, ačkoli byste i přesto měli mít na výběr dostatek jiné zeleniny, která by vás měla uspokojit. Atkins 40 je novější verzí stravovacího plánu, která je flexibilnější a také povoluje větší množství sacharidů.  V této dietě začínáte na denním příjmu 40 gramů sacharidů (tři jídla krát 10 gramů plus dvě svačiny krát 5 gramů) a jakmile se přiblížíte své cílové hmotnosti na 5 kilogramů, začnete do denního jídelníčku každý týden přidávat 10 gramů sacharidů. Základní zelenina by měla představovat zdroj 15 gramů z celkového množství sacharidů (asi 6-8 porcí), zatímco zbylých 25 gramů přijmete z jiných potravin. Tímto způsobem se vám otevírá větší prostor pro konzumaci oříšků, fazolí, luštěnin a celozrnných potravin hned od začátku, což může být zejména pro vegetariány příjemnější.

english_section_name: Using Atkins for Vegetarians

summary: Druhou fázi programu Atkins 20 ještě více upravte. Přísně dodržujte zbytek dietního plánu. Naučte se milovat sóju ještě víc než dosud. Zkuste také dietní program Atkins 40.

document: Tak jako vegetariáni, i vegani by měli u redukční diety Atkins 20 začínat druhou fází. Tato “vyvažovací fáze” povoluje sice více sacharidů, ale pro vegany vyžaduje navíc další úpravy.  Vegani by měli začínat na 50 gramech čistých sacharidů denně a ne na standardních 25 nebo 30 gramech jako vegetariáni, kteří mohou jíst vejce a mléčné výrobky. Vegani pak pokračují postupným přidáváním 5 gramů sacharidů  (týdně, jednou za dva týdny nebo měsíčně), a to až do 80 gramů. Veganům se také doporučuje, aby nečekali na další fázi a hned od začátku konzumovali semínka, oříšky a luštěniny. V zásadě ani samotný Atkins nedoporučuje, aby vegani se svým omezeným výběrem bílkovinných zdrojů dodržovali standardní stravovací plán, aniž by na něm provedli určité úpravy. Po prvotní adaptaci ale mohou uspět také. Ačkoli je nutné, aby vegani v Atkinsově dietě provedli určité změny, ostatních částí by se měli striktně držet a za žádných okolností by je neměli porušovat.   Jezte často, nejlépe každé 3-4 hodiny. Budete-li celý den hladovět, pak se u vás mnohem pravděpodobněji začnou vyskytovat chutě na sacharidy. Denní příděl sacharidů se snažte rozložit do jednotlivých jídel v celém dni. Pokud byste jako vegani například spojili v jednom jídle půl šálku cizrny (22 gramů sacharidů) s šálkem sójového mléka (17 gramů sacharidů), vyplýtvali byste tím téměř 40 gramů z denního přídělu 50 gramů a k večeři už by vám příliš možností pro sestavení chutného pokrmu nezbylo.   Konzumace přílišného množství sacharidů najednou by navíc způsobila výkyv v hladině inzulínu, který pomáhá štěpit sacharidy na tuk, čemuž se Atkinsova dieta snaží vyhnout.  Stejně jako všichni ostatní, kteří se stravují podle Atkinse, byste měli každý den vypít osm sklenic vody. Hydratace je velmi důležitá pro každého a voda navíc dokáže překvapivě efektivně zasytit, byť jen dočasně. Pokud se bez toho neobejdete, konzumujte celozrnné výrobky s nízkým obsahem sacharidů, jako je například dlouhozrnná hnědá rýže nebo celozrnné těstoviny (dostupné jsou v případě zájmu přímo Atkinsovy produkty). Jako vegani jistě nebudete mít problém splnit požadovaný denní příjem zeleniny, ale měli byste se opravdu držet primárně Základních druhů zeleniny, které obsahují méně sacharidů. Sójové boby jsou pro vegetariány, držící Atkinsovu dietu, důležitým, ale pro vegany naprosto nezbytným zdrojem bílkovin.   Sója hraje hlavní roli v každém jídelníčku veganů, dodržujících Atkinsovu dietu a to ve všech formách - edamame (6.2 gramů čistých sacharidů, 11.1 gramů bílkovin), silken tofu (3.1 gramů čistých sacharidů, 5.4 gramů bílkovin), tempeh (3.3 gramů čistých sacharidů, 15.4 gramů bílkovin), dále potom miso polévka, sójové oříšky, samotné sójové boby a další.  Celou škálu různých veganských receptů ze sóji a dalších bílkovin nabízí mimojiné tato webová stránka. Nezapomeňte, že aby recept odpovídal Atkinsově dietě, nestačí aby byl veganský, ale zároveň musí obsahovat pouze malé množství sacharidů. Jak jsme již uvedli v sekci pro vegetariány, Atkins 40 je novější a flexibilnější verzí tradiční Atkinsovy diety, která povoluje větší množství sacharidů. Základní gramáží je pro každého 40 gramů čistých sacharidů denně s tím, že jakmile se dostanete na 5 kilogramů od své cílové hmotnosti, začnete přidávat každý týden 10 gramů sacharidů.  Vegani mohou ale začít stejně jako u programu Atkins 20 rovnou na padesáti gramech sacharidů denně. S méně restriktivním přístupem k různým typům potravin, a to obzvláště v počátku, mohou vegani konzumovat “dostatečné množství bílkovin ze semínek, oříšků, sójových výrobků, sójových a rýžových sýrů, seitanu, luštěnin a vysokoproteinových obilovin, jako je například quinoa.”

english_section_name: Using Atkins for Vegans


summary: Ránu zvlhčujte mořskou vodou. Kontrolujte krvácení. Ránu  namočte do horké vody. Prohlédněte ránu a hledejte známky infekce.

document: Jste-li stále ještě ve vodě, omyjte ránu a odstraňte z ní veškeré cizí předměty a nečistoty. Pokud to bude nutné, použijte pinzetu, která by měla být v každé správné lékárničce. Jakmile celou poraněnou oblast omyjete a odstraníte z ní veškeré nečistoty, osušte ji čistým ručníkem a dejte si přitom záležet, abyste zranění ještě nezhoršili.  NIKDY NEODSTRAŇUJTE jakékoli cizí předměty a nečistoty, které jsou zabodnuté v krku, hrudníku nebo břiše. Krvácení je při bodnutí naprosto běžné. Nejlepším způsobem, jak ho zastavit, je stejně jako v jiných případech pevné stlačení rány prstem přímo na zdroji krvácení nebo kousek nad zdrojem, a to na několik minut. Čím déle budete na ránu vyvíjet tlak, tím spíše krvácení ustane. Jestliže se vám krvácení nedaří zastavit pouhým stlačením rány, zkuste společně s tlakem zároveň aplikovat také peroxid vodíku. Pozor, peroxid vodíku může silně štípat! Tento krok můžete použít společně s již popsaným přímým stlačováním rány ke kontrole krvácení. Namočením rány v horké vodě dojde k denaturaci proteinového komplexu jedu a vy si tak ulevíte od bolesti. Optimální teplota je 45°C, ale buďte opatrní, ať si nezpůsobíte popáleniny. Takto nechte ránu máčet 30 – 90 minut nebo dokud nepřestanete pociťovat bolest. Řádná péče o poranění zahrnuje očistu celé oblasti pomocí mýdla s vodou, ale také udržování rány v suchu za každých okolností. Ránu udržujte odkrytou a každý den na ni nanášejte antibiotickou mast. Krémy, mastičky a jiné přípravky bez obsahu antibiotik nepoužívejte. Pokud v následujících několika dnech poraněná oblast zčervená, začne být citlivá, svědí, bolí, začíná otékat nebo z ní vychází zakalený výtok, vyhledejte lékařskou pomoc, například na místní pohotovosti. Pravděpodobně budete potřebovat antibiotika a/nebo excizi abscesu.

english_section_name: Taking Care of the Wound

summary: Uvolněte se. Zjistěte rozsah poranění a symptomy. Upřednostněte vážnější symptomy. Zajistěte řádnou zdravotní péči/pomůcky.

document: Rejnočí bodnutí je sice znepokojivé a poměrně bolestivé, ale jen málokdy smrtelné. Když už ke smrtelnému poranění dojde, důvodem není toxicita jedu, ale vnitřní poranění orgánů, způsobené samotným trnem (převážně při proniknutí do hrudníku či břicha), ztráta velkého množství krve, alergická reakce nebo sekundární infekce. V případě, že takové komplikace nastanou, zkušený zdravotnický odborník by si s nimi měl umět poradit. V rychlosti zaznamenejte přítomné symptomy. Mezi ty běžné patří:  Bolest Otok Krvácení Slabost Bolest hlavy Svalové křeče Nausea/Zvracení/Průjem Závratě/Točení hlavy Palpitace (bušení srdce) Obtížné dýchání Mdloby Ze zdravotního hlediska jsou některé příznaky vážnější než jiné. Pokuste se tedy rozpoznat například alergickou reakci, nadměrnou ztrátu krve nebo probíhající intoxikaci jedem. Jakýkoli z těchto příznaků by měl být signálem pro okamžité vyhledání lékařské pomoci.   Alergická reakce: Otok jazyka, rtů, hlavy, krku nebo dalších částí těla; obtížné dýchání, mělký dech, sípání; zarudlá a/nebo  svědící vyrážka; omdlévání nebo ztráta vědomí.  Masivní ztráta krve: Závratě, omdlévání nebo ztráta vědomí, pocení, zvýšený srdeční rytmus, snížený krevní tlak, rychlé dýchání.  Intoxikace jedem: Bolest hlavy, závratě, točení hlavy, palpitace, svalové křeče, záchvaty. V závislosti na závažnosti symptomů vyhledejte zdravotní péči nebo potřebné pomůcky, odpovídající vašim potřebám.  To může znamenat cokoli od sehnání lékárničky, přes návštěvu místní nemocnice, až po vytočení tísňové linky. Kdykoli budete na pochybách, volte vyšší úroveň pomoci (např. volejte záchranku).

english_section_name: Identifying the Severity of Symptoms

summary: Sežeňte lékárničku. Vyhledejte nejbližší nemocnici, pohotovost nebo jiné zdravotnické zařízení. Volejte tísňovou linku.

document: V závislosti na místě, kde se právě nacházíte, může být získání lékárničky více či méně náročné. Požádejte někoho v okolí, aby vám ji přinesl, zatímco se věnujete kontrole symptomů a prvotnímu ošetřování bodnutí. Lékárnička by měla obsahovat následující pomůcky, které se v případě bodnutí rejnokem budou hodit:  Gázu Dezinfekci (peroxid vodíku, alkoholové ubrousky, mýdlo) Pinzetu Prášky proti bolesti Antibiotickou mast Náplast Posouzení rozsahu vašeho poranění odborníkem je rozhodně hodné doporučení. Nejen že vás ošetří zkušený profesionál, ale také tím snížíte riziko vzniku infekce a dalších komplikací. Na základě lékařského vyšetření vám bude doporučen léčebný plán s podrobnými instrukcemi a dalšími tipy. Jestliže je od vás nejbližší zdravotnické zařízení vzdálené více než 10 minut jízdy, měli byste nejprve sehnat lékárničku a před převozem zastavit krvácení. Jedná se o vaši záchrannou síť. Tísňovou linku volejte v následujících situacích:  Máte bodnou ránu do hlavy, krku, hrudníku nebo břicha. Nemáte přístup k lékárničce ani k zdravotnickému zařízení. Projevují se u vás symptomy alergické reakce, nadměrné ztráty krve nebo intoxikace jedem. v minulosti jste prodělali jisté zdravotní obtíže nebo užíváte nějaké léky, které by mohly negativně zasáhnout do ošetření vašeho poranění. Jste-li na pochybách, opilí, zmatení, otupělí, nejistí, vystrašení a tak podobně.

english_section_name: Seeking Medical Treatment


summary: Smíchejte polévkovou lžíci olivového oleje a čajovou lžičku namleté kávy. Opláchněte si tvář. Naneste peeling. Opláchněte peeling. Naneste hydratační krém.

document: Tento omlazující peeling obsahuje kofein, který zanechá pokožku vypnutou, zářivou a hladkou. Je vhodná pro ošetření stárnoucí pleti, nebo jen pokud se chcete cítit nabitá energií a zářit.  Pokud nemáte olivový olej, můžete použít kokosový olej nebo bambucké máslo. Pokud chcete peeling proměnit v masku, přidejte trochu medu. Ujistěte se, že je make up odstraněný, a potom tvář opláchněte, abyste jí trochu zvlhčili jako přípravu na peeling. Tvář mněte ouživými pohyby se směsí, a zaměřte se na místa, která mají tendenci se vysušovat a vypadat fádně. Na smývání použijte teplou vodu a potom tvář osušte ručníkem. Káva může pokožku trochu vysušit, takže se ujistěte, že jste nanesli oblíbený hydratační krém. Nakonec budete mít jemnou, hebkou pokožku.

english_section_name: Honey and Oatmeal Scrub

summary: Smíchejte polévkovou lžíci medu a čajovou lžičku rozemletých ovesných vloček. Umyjte si obličej. Naneste peeling. Smyjte peeling. Hydratujte pleť.

document: Med má přírodní antibakteriální účinky, což dělá z tohoto peelingu správnou volbu pro aknózní pleť. Vločky můžete nahrubo namlít tak, že je na chvilku vložíte do mixéru. Tento peeling voní tak dobře, že byste ho skoro snědli.  Pokud chcete, můžete peeling vylepšit přidáním pár kapek esenciálního oleje. Pokud je peeling příliš lepkavý, přidejte kapku nebo dvě mléka, které má zvláčňující účinky. Ujistěte se, že je make up odstraněný, a potom tvář opláchněte, abyste jí trochu zvlhčili jako přípravu na peeling. Třete jím obličej pomocí jemných krouživých pohybů. Pokračujte, dokud nebude celý obličej ošetřen peelingem. Nechte působit dalších 10 minut navíc, aby mohl med vykonat svou práci hydratace a rozjasnění vaší pleti. Na opláchnutí pokožky použijte teplou vodu, a ujistěte se, že jste smyli i poslední stopy medu. Osušte tvář ručníkem. Naneste oblíbený hydratační krém, abyste posílili účinky peelingu a zanechali tak pokožku hedvábně jemnou.

english_section_name: Coconut Oil and Almond Scrub


summary: Spusťte klienta TeamSpeaku. Spusťte průvodce nastavením (Setup Wizard). Vytvořte si přezdívku (nickname). Zvolte nastavení aktivace mikrofonu. Nastavte si klávesovou zkratku (hotkey). Nastavte citlivost mikrofonu. Vytvořte si klávesové zkratky pro vypnutí mikrofonu (Microphone Mute) a reproduktorů (Speaker Mute). Vyberte si zvukový balíček. Zvolte, zda chcete zapnout funkce překrytí a ovládání hlasitosti. Dokončete nastavení.

document: Zapněte TeamSpeak, jakmile jej máte nainstalovaný. Než se připojíte k serveru, budete muset TeamSpeak nastavit pro zajištění optimální kvality zvuku ze sluchátek a reproduktorů. Pokud zapínáte TeamSpeak poprvé, Setup Wizard se spustí automaticky. Pokud už jste TeamSpeak dříve používali, můžete spustit Setup Wizard kliknutím na Settings → Setup Wizard. Ta se zobrazí ostatním hráčům, a také administrátorům TeamSpeak serveru, ke kterému se připojíte. Vaše nickname není vaším uživatelským jménem, nemá tedy vliv na váš uživatelský účet, ani na jeho zabezpečení. Jde prostě jen o jméno, které se zobrazí ostatním. Zadejte jej a pokračujte kliknutím na Next >. Nickname by mělo odpovídat vašemu uživatelskému jménu ve hře, nebo by mělo být alespoň podobné. Vaši spoluhráči vás díky tomu snadno rozeznají, což všem v týmu ulehčí vzájemnou komunikaci. Existují dva způsoby, jak zapnout mikrofon, abyste mohli komunikovat: aktivace pomocí hlasu („Voice Activation Detection“, neboli VAD), nebo aktivace pomocí stisknutí klávesy („Push-to-Talk“, neboli PTT). VAD automaticky aktivuje mikrofon, pokud zachytí nějaký zvuk. PTT vyžaduje nastavení klávesové zkratky. Mikrofon je pak aktivován po dobu, kdy dané klávesy držíte stisknuté.  Na většině TeamSpeak serverů je upřednostňováno použití PTT, čímž se zabrání náhodnému vysílání ruchů z pozadí. PTT zaručí lepší herní zážitek jak pro vás, tak pro vaše spoluhráče. Je však třeba pamatovat na stisknutí nastavené klávesy. Pokud si vyberete PTT, klikněte do políčka "No Hotkey Assigned". Tlačítko či klávesa, kterou následně stisknete, se nastaví jako spouštěcí zkratka pro PTT. Můžete použít libovolnou klávesu z klávesnice, nebo jakékoliv tlačítko na myši. Jen zkontrolujte, že toto tlačítko či klávesu nepoužíváte ve hře k něčemu jinému. Pokud zvolíte aktivaci VAD, budete muset nastavit citlivost mikrofonu. Tím zvolíte hranici hlasitosti, kterou je třeba překročit, aby mikrofon začal přenášet vaši řeč do hry. Kalibraci zahájíte kliknutím na tlačítko Begin Test. Mluvte do mikrofonu a pohybujte posuvníkem, čímž nastavíte úroveň hlasitosti, při které se mikrofon aktivuje. Díky těmto klávesám budete moci vypnout mikrofon či reproduktory. Vypnutí mikrofonu se hodí, zvláště když používáte VAD. Pokud je ve vašem pokoji příliš velký hluk, můžete totiž mikrofon jednoduše deaktivovat.  Klikněte na každé z tlačítek a poté stiskněte kombinaci kláves, které chcete dané funkci přiřadit. Když jste s nastavením spokojení, klikněte na Next >. TeamSpeak vám oznámí, že se nějací hráči přidali, nebo že opustili váš kanál, nebo také že vás někdo „šťouchnul“. Můžete si vybrat mezi oznámeními v mužském a ženském hlase. Stisknutím tlačítka Přehrát si můžete poslechnout ukázku každého z upozornění. Na této stránce máte možnost přidat do TeamSpeaku další funkce. Překrytí (Overlay) vám umožní umístit rozhraní TeamSpeaku na vršek aktuálně spuštěného programu. Díky tomu uvidíte, kdo právě mluví. To se velmi hodí ve velkých skupinách uživatelů. Kontrola hlasitosti (Volume Control) automaticky ztlumí zvuky hry ve chvíli, kdy mluví některý z vašich spoluhráčů. To se hodí, pokud si zvuky hry či hudební přehrávač pouštíte hodně nahlas.  Funkce Overlay poněkud zatěžuje počítač, pokud tedy kvůli nedostatku výkonu sotva spustíte samotnou hru, není její instalace příliš dobrý nápad. Na poslední obrazovce průvodce nastavení máte možnost otevřít seznam veřejných serverů či správce záložek, nebo si také pronajmout vlastní server. V tuto chvíli je nastavení kompletní a vy jste připraveni na připojení k serveru TeamSpeaku. V další sekci článku najdete návod na připojení k serveru vašeho týmu, v poslední sekci pak návod na zprovoznění vlastního serveru.

english_section_name: Configuring TeamSpeak

summary: Přejděte na webové stránky TeamSpeaku. Přijměte licenční ujednání. Nainstalujte si klienta.

document: Z úvodní stránky si můžete zdarma stáhnout poslední verzi TeamSpeaku. Klikněte tam na zelené tlačítko "Free Download" a stáhněte si nejnovější 32bitovou verzi pro systém Windows, nebo klikněte na odkaz "More Downloads", pod kterým najdete odkazy pro stažení verzí pro ostatní operační systémy.   Používáte-li 64bitovou verzi Windows, stáhněte si 64bitového klienta, který vám poskytne nejlepší výkon. Klienta si musíte stáhnout i tehdy, když zakládáte server TeamSpeaku. Před započetím stahování musíte přijmout licenční ujednání. Určitě si jej celé přečtěte, abyste zjistili, k čemu jste při užívání programu oprávněni, a poté zaškrtněte pole označené "I agree". Jakmile je stahování dokončeno, spusťte instalační soubor a začněte s instalací. Instalační proces je stejný jako u většiny softwaru. Většina uživatelů nemusí při instalaci měnit žádná nastavení.

english_section_name: Downloading and Installing TeamSpeak

summary: Stáhněte si serverový software. Rozbalte archiv. Spusťte server. Připojte se k serveru. Vyžádejte si k serveru administrátorská práva. Nastavte server. Přizpůsobte si server. Založte kanály. Otevřete porty. Nastavte dynamický DNS.

document: TeamSpeak je pro jakékoliv nekomerční použití (do kterého spadají i herní skupiny) zdarma. Na vlastním stroji či hostovaném serveru můžete provozovat serverový software TeamSpeak až pro 32 uživatelů, na zvláštním (dedikovaném) hostovaném serveru pak až pro 512 uživatelů. Pokud potřebujete server pro více uživatelů, musíte si jej pronajmout přímo od TeamSpeaku.  Serverový software najdete v sekci Downloads na webu TeamSpeaku. Zkontrolujte, že stahujete správnou verzi pro operační systém, na který chcete server instalovat. Soubory se vám stáhnou jako archiv. Než se dostanete ke stahování, musíte odsouhlasit licenční ujednání. Soubor, který jste stáhli, je archiv obsahující několik souborů. Rozbalte (extrahujte) ho někam, kde jej snadno najdete (třeba na Plochu), abyste mohli soubory v něm zabalené použít. Spusťte aplikaci z extrahované složky. Uvidíte, jak se vytvoří několik složek a souborů, a poté se vám zobrazí okno s důležitými informacemi. Najdete v něm své uživatelské jméno, heslo a výsadní klíč do administrace serveru.   Zkopírujte si všechny tyto údaje do prázdného dokumentu Poznámkového bloku. Kliknutím na každý z údajů jej zkopírujete do schránky. Server už v tuto chvíli běží. Abyste jej mohli nastavit, musíte se k němu připojit. Otevřete klienta TeamSpeaku. Otevřete nabídku Connect a do adresového řádku zadejte localhost. Změňte své nickname na cokoliv chcete a zkontrolujte, že políčko pro heslo zůstalo prázdné. Klikněte na tlačítko Connect. Když se k serveru poprvé připojíte, budete vyzváni k zadání výsadního klíče, který jste si zkopírovali do Poznámkového bloku. Díky tomu budete moci měnit nastavení serveru a udělovat ostatním uživatelům povolení k připojení. Po zadání klíče se zobrazí vedle vašeho jména v seznamu uživatelů administrátorská ikona. Klikněte pravým tlačítkem na jméno serveru na vršku seznamu kanálů. Z nabídky, která se zobrazí, vyberte "Edit Virtual Server". Otevře se vám okno, ve kterém můžete upravit nastavení svého serveru. Najdete zde řadu možností, jak si server „zútulnit“.   Do pole Server Name zadejte jméno svého serveru. To většinou vychází ze jména herního klanu. V poli Password  si nastavte heslo k serveru. Tím zabezpečíte, že k serveru budou mít přístup jen lidé s vaším povolením. K rozeslání hesla mezi uživatele, které chcete připojit, využijte své fórum, nebo soukromé zprávy. Do pole Welcome Message můžete napsat krátkou zprávu, která se zobrazí uživatelům pokaždé, když se k serveru připojí. Využijte to ke sdělování novinek či informací o důležitých vláknech na fóru. Klikněte na tlačítko &# 9660; More, které najdete na spodku okna "Manage Virtual Server". Zobrazí se vám řada možností pro podrobnou konfiguraci serveru. S pomocí nich můžete přesně vyladit běh vašeho serveru. Nejdůležitější možnosti najdete na záložce Hosts. Na záložce Host můžete nastavit obrázek („prapor“  ) serveru, který uvidí všichni uživatelé. Také zde můžete vytvořit tlačítko Host, které se zobrazí v pravém horním rohu. Řada serverů využívá toto tlačítko pro přesměrování uživatelů na webové stránky týmu. Pokud má váš klan více zájmů, můžete si vytvořit několik kanálů. Uživatelé se tak budou moci v diskuzi snáze držet tématu dané hry. Pokud například vaše skupina hraje primárně dvě hry, můžete vytvořit kanál pro každou z nich, a navíc ještě jednu „místnost“ pro řešení obecných záležitostí. Uživatelé, kteří právě hrají, se přepnou se do patřičného kanálu. Při odpočinku mezi hrami si pak mohou popovídat v této místnosti, aniž by obtěžovali ostatní, kteří právě hrají.   Pro vytvoření kanálů klikněte pravým tlačítkem na jméno serveru ve větvi kanálů, a poté klikněte na "Create Channel". Můžete nastavit jméno, popis a heslo kanálu, a také to, zda bude kanál permanentní, a kam bude zařazen. V jednotlivých kanálech můžete vytvořit „podkanály“. Ty se hodí zvláště ve velkých klanech. Na záložce Permissions můžete nastavit, jakou úroveň oprávnění musí lidé mít k provádění různých akcí. Ačkoliv by se k vašemu serveru měla připojit většina klientů, otevřením několika portů zaručíte bezproblémové připojení téměř všem uživatelům. Přejděte do nastavení vašeho routeru a otevřete v něm následující porty: UDP 9987 & TCP 30033. UDP 9987 zajistí povolení příchozích připojení, zatímco TCP 30033 zajistí jednodušší přenos mezi uživateli. Svým spoluhráčům můžete dát pro připojení IP adresu vašeho serveru, ta se však pravděpodobně časem změní. Špatně se navíc pamatuje. Můžete proto využít služeb typu DynDNS, které k vaší IP adrese přiřadí jméno. To uživatele automaticky přesměruje i v případě, že se vám změní IP adresa.

english_section_name: Running a TeamSpeak Server

summary: Otevřete okno Connect (Připojit). Zadejte požadované informace. Klikněte na tlačítko Connect. Zorientujte se na serveru. Pište si s ostatními uživateli na chatu. Často využívané servery si přidejte do záložek.

document: Zobrazíte ho kliknutím na Connections → Connect. Můžete jej také otevřít rychleji stisknutím klávesové zkratky Ctrl+S. V tomto okně se dostanete k informacím o serveru.  Další variantou je kliknout na odkaz TeamSpeaku na webových stránkách serveru. Tím se TeamSpeak klient automaticky spustí a připojí k danému serveru. Musíte zadat adresu kanálu, kterou může být jméno, nebo také IP adresa. Nezapomeňte uvést i port serveru, který je označený dvojtečkou ":", za níž následuje samotné číslo portu. Pokud server vyžaduje heslo, musíte jej zadat do pole "Server Password". Dále si můžete vybrat různé profily pro klávesové zkratky i zachycení mikrofonu, to však teď nejspíše není třeba řešit.   Zobrazí se vám to nickname, které jste požadovali. Pokud už však je toto jméno na serveru zabráno, mírně se pozmění. Informace o TeamSpeak serveru obvykle najdete na webu či fóru vaší skupiny. Pokud je nemůžete najít, zeptejte se někoho z týmu. TeamSpeak se pokusí o připojení k serveru a hlavní okno se začne plnit různými informacemi. Stav připojení můžete zkontrolovat ve stavovém rámečku na spodku okna. Na levé straně okna najdete seznam kanálů, které jsou na serveru dostupné. Tyto kanály mohou být chráněny heslem a pro přístup k nim budete potřebovat povolení administrátora. Pod seznamem je zobrazen seznam uživatelů.   Většina větších herních klanů má server rozdělen na několik kanálů pro jednotlivé hry, které se v klanu hrají. U zvláště velkých klanů pak najdete zároveň sekci vyhrazenou pro zkušené hráče. Nastavení serveru se u jednotlivých klanů výrazně liší. Pro připojení ke kanálu na něj dvakrát klikněte. Mluvit budete moci jen s uživateli, kteří jsou na stejném kanálu jako vy. Krom hlasové komunikace máte k na každém kanálu k dispozici také základní textový chat. Dostanete se k němu kliknutím na záložku na spodní straně okna. Do tohoto chatu nepište důležité, časově omezené informace či rozkazy – spousta hráčů je při hraní vůbec neuvidí. Pokud se k danému serveru hodláte připojovat častěji, můžete si to výrazně usnadnit tím, že si jej uložíte do záložek. Díky tomu se k serveru v budoucnu připojíte jedním kliknutím. Když jste k serveru připojeni, klikněte na Bookmarks → Add to Bookmarks. Tím si aktuální server přidáte do seznamu záložek.  Pokud chcete do záložek uložit server, ke kterému zrovna nejste připojeni, klikněte na Bookmarks → Manage Bookmarks a přidejte jej ručně.

english_section_name: Connecting to a Server