summary: Přihlaste se do svého účtu AdSense. Pojmenujte svoji jednotku. Vyberte si velikost. Vyberte si velikost. Vytvořte si svůj vlastní kanál. Vytvořte si styl reklamy. Nastavte si kód reklamy.

document: Navštivte stránku AdSense a klikněte na My ads v levém horním rohu obrazovky.  Vytvořte novou jednotku. Na hlavní obrazovce pod ikonou Content > Ad units klikněte na + New ad unit. Vyberte si jakýkoli název, který se vám bude hodit. Většina lidí používá standardní formáty, díky kterým mohou snáze spravovat velká množství dat.  Zde je příklad názvu reklamní jednotky: [stránka pro reklamu]_[velikost reklamy]_[datum], která bude vypadat třeba takto: mywebsite.com_336x280_080112. Vyberte si jeden formát pro své reklamy a používejte ho vždy, abyste se v nich dobře orientovali. Níže se tímto tématem budeme zabývat více, ale můžete se podívat i na statistiky Googlu o tom, které velikosti reklam mají největší úspěch. Níže se tímto tématem budeme zabývat více, ale můžete se podívat i na statistiky Googlu o tom, které velikosti reklam mají největší úspěch. Ten vám umožní seskupit si své reklamní jednotky podle sebe, například podle velikosti nebo umístění na stránkách.  Můžete v kanálu sledovat i to, jak si vaše reklamy vedou a udělat si z něho dobré místo pro umisťování reklam, aby mohli inzerenti své reklamy přizpůsobovat vašim jednotkám. Budete si moci vybrat různé komponenty reklamy: ohraničení, název, pozadí, text a URL. Také budete moci zvolit styly okrajů (hranaté nebo zaoblené), font a jeho velikost.   Je dobré si vytvořit reklamu, která se bude vzhledem hodit k vaší stránce. Můžete využít přednastavené reklamy Googlu, nebo si vytvořit své vlastní. V každém případě se vám ukáže náhled vaší reklamy dříve, než ho dokončíte. Až budete mít reklamu připravenou, uložte si ji, nebo klikněte na Save and get code, aby se vám zobrazil HTML kód vaší stránky.  Pokud se v HTML kódech neorientujete, najděte si na webu nějaký návod.

english_section_name: Creating an Ad Unit

summary: Analyzujte svůj obsah. Vylaďte reklamy k dokonalosti. Optimalizujte umístění reklam a design stránek. Zjistěte, jak AdSense funguje.

document: Při navrhování kampaně je důležité znát cílovou skupinu. Pokud píšete food blog, který je zaměřen pro single muže, kteří chtějí vařit levně, zařiďte se podle toho i při návrhu své reklamy. V tomto případě máte cílovou skupinu s jasnými zájmy – ženy, auta, filmy, politika, hudba.  Zamyslete se nad tím, kdo navštěvuje vaši stránku a napište si základní charakteristiky lidí, kteří vaši stránku pravidelně čtou. AdSense sice zaplaví vaši stránku reklamami, které jsou relevantní z jejich pohledu, ale by máte spoustu možností, jak do tohoto výběru zasáhnout.  Nastavte si kanály. Kanály jsou označení, které vám umožní si seskupovat své reklamní jednotky podle sebe – podle barvy, kategorie nebo stránek. Když si nastavíte kanály, budete také dostávat detailní statistiky o tom, jak si vedou vaše reklamy, a budete toho moci využívat. Například:  Použijte jeden styl reklam pro jednu skupinu stránek a jiný styl pro jinou skupinu. Sledujte a srovnávejte výsledky těchto dvou stylů a potom si vyberte reklamu, která si vede lépe. Srovnávejte výsledky stránek, které se zaměřují na různé věci. Pokud si vaše stránka o zahradničení vede lépe, než vaše stránka o vaření, měli byste přidat více reklam na stránku o zahradničení. Pokud máte různé domény, nastavte si kanály tak, abyste je mohli všechny sledovat a dozvěděli se, která z nich vám generuje více kliků. Google zjistil, že na stránkách existují místa, na kterých jsou reklamy účinnější a místa, na kterých reklamy nemají příliš dobré výsledky.   Reklamy, které se zobrazí při prvním otevření stránky jsou účinnější než reklamy, které se zobrazují až na dalších proklicích. Reklamy na levé horní straně si vedou většinou mnohem lépe, než reklamy na pravé spodní straně. Reklamy umístěné přímo nad hlavním obsahem stránky a reklamy, které se objevují na spodní straně stránky, mívají velmi dobré výsledky. Širší reklamy mívají skvělé výsledky, protože jsou velké a dobře čitelné. Reklamy s obrázky a videi si také vedou dobře. Když použijete barvy, které budou ladit s designem vašich stránek, reklamy budou mít větší úspěch. AdSense automaticky posílá reklamy na vaši stránku podle několika různých kritérií:   Kontextové cílení reklam. AdSense skenuje vaši stránku, analyzuje její obsah a připraví reklamy, které se k vašemu obsahu hodí. Analyzují se klíčová slova, frekvence slov, velikost fontu a odkazová struktura vašeho webu. Placementové cílení reklam. Tato funkce umožňuje inzerentům zvolit si, kde přesně se budou reklamy na webech vyskytovat. Pokud vaše stránka splňuje kritéria inzerentů, jejich reklama se na ní může objevit. Reklama založená na zájmových skupinách. Díky této analýze mohou inzerenti dávat své reklamy na stránky určené pro jejich cílové skupiny, aniž by s nimi museli být v kontaktu. Preferences Manager Google AdSense umožní uživatelům vybrat si vlastní zájmové kategorie, což inzerentům dále pomůže soustřeďovat jejich kampaně. Tato metoda se hodí pro monetizaci webové stránky, protože zvyšuje hodnotu reklamy pro inzerenty a poskytuje uživatelům relevantnější odkazy.

english_section_name: Designing Your Ad Campaign

summary: Zamyslete se nad svými očekáváními. Návštěvnost. Cost-per-click (CPC). Tyto reklamy jsou placené podle procenta návštěvníků na vaší stránce v poměru k lidem, kteří na reklamu skutečně kliknou. Výnos za 1000 zobrazení (RPM). Obsah je nejdůležitější. Vybudujte stránku s mnoha klíčovými slovy.

document: Když se přihlásíte k AdSense, budete chtít vědět, jaké výdělky můžete očekávat. To závisí na mnoha faktorech a když se jim budete všem dostatečně věnovat, budete mít šanci maximalizovat svůj výdělečný potenciál. To nejdůležitější u každé reklamy AdSense je to, jak často na reklamy budou lidé klikat. Pokud chcete, aby lidé klikali na reklamy na vaší stránce, budete potřebovat lidi, kteří budou vaši stránku navštěvovat! Nezáleží na tom, jakou stránku máte – důležité je najít si lidi, kteří ji budou číst!   Velké stránky navštěvují i miliony lidí denně, zatímco menší blogy mají štěstí, když dosáhnou 100 návštěv za den. Za každých 1000 zobrazení stránky získáte asi 0.05-5 dolarů. Není to sice mnoho, ale za měsíc by to mohlo být 1.50 – 150 dolarů! To, kde se v tomto rozmezí budete pohybovat, záleží jen na vás, na vaší stránce a na tom, jak budete své reklamy nastavovat a spravovat. U tohoto typu reklam dostanete zaplaceno pokaždé, když někdo klikne na reklamu na vaší stránce. Vy sami na ni klikat nemůžete – Google to pozná a velmi rychle vás zablokuje. Cenu za reklamy určují inzerenti a u každé reklamy se cena velmi liší.   Inzerent může utratit za tyto reklamy hodně peněz, ale na vaší stránce tyto reklamy pravděpodobně velké výnosy nepřinesou. Reklama, která vydělá 0.3 dolarů za kliknutí vám nepřinese moc peněz ani když na ni klikne 100 lidí za den. Pokud vaši stránku navštíví 100 lidí, ale jen jeden z nich klikne na reklamu, CTR bude 1%, což není vůbec špatné. Když na svoji stránku přivedete více lidí, můžete si s tímto typem reklam vydělat hodně peněz. Tyto typy reklam odhadují, kolik byste mohli získat peněz za 1000 zobrazení stránky.  Pokud například vyděláte 1 dolar za 100 zobrazení, vaše RPM bude 10 dolarů. Neexistuje sice žádná záruka, že toho dosáhnete, ale jde o skvělý způsob, jak sledovat celkovou výkonnost vaší stránky. Kvalita vašeho obsahu je to nejdůležitější, na čem závisí výše vašich výdělků. Pokud máte stránku se zajímavým a poutavým obsahem a s mnoha pravidelnými návštěvníky, budete mít větší výdělečný potenciál. Google také bude moci snáze určit typy reklam, které se pro vaši stránku budou hodit. Pravidelní návštěvníci + cílené reklamy = velké peníze. Dejte si záležet na tom, abyste měli stránku plnou kvalitních klíčových slov a zaplňovali ji kvalitními odkazy.   Pokud máte stránku například o konsolidaci úvěrů, webovém hostingu nebo rakovině způsobené azbestem, vyděláte si na reklamách placených podle kliknutí více, než když budete mít stránku o štěňatech. Když se budete soustřeďovat pouze na ta nejlepší klíčová slova, budete mít velkou konkurenci. Měli byste si vybírat klíčová slova, po kterých je velká poptávka, ale jejich nabídka není tak velká. Zkuste si tedy nejprve vyhledat klíčová slova, která se vám budou hodit.

english_section_name: Learning What it's Worth


summary: Sežeňte si papírový sáček. Dejte broskve do sáčku. Nechte broskve dozrát. Zkontrolujte broskve. Pochutnejte si na broskvích.

document: Hnědý pytlík z papíru je pro dozrávání ovoce skvělý. Plody přirozeně vylučují plyn ethylen, který se v papírovém sáčku zachytí, aniž by zároveň docházelo ke zvyšování vlhkosti. V plastikovém sáčku mohou broskve velmi rychle přezrát a pak začít hnít. Vložte do pytlíku nezralé broskve. Pokud chcete účinek ethylenu znásobit, přidejte k broskvím zralý banán nebo jablko. Tyto druhy ovoce vylučují vyšší koncentraci ethylenu a broskve tak budou zrát rychleji. Pytlík ponechte 24 hodin na suchém místě o pokojové teplotě. Doba, počet a stupeň zralosti broskví ovlivní, za jak dlouho se dočkáte výsledku. Po 24 hodinách zkontrolujte, jak na tom broskve jsou. Jsou-li voňavé a na omak poddajné, můžete je sníst. Pokud jsou stále ještě tvrdé, vraťte je do sáčku a nechte zrát dalších 24 hodin, nebo dokud nebudou připraveny ke konzumaci. Pokud ještě nejsou zralé, počkejte dalších 12 - 24 hodin. Až ovoce dozraje, je připraveno ke konzumaci. Za pokojové teploty vydrží několik dní, v lednici je můžete uchovat delší dobu.

english_section_name: Using a Paper Bag

summary: Rozložte lněný ubrousek. Rozložte na ubrousek broskve. Zakryjte broskve. Počkejte až ovoce dozraje. Pochutnejte si na broskvích.

document: Položte ubrousek nebo utěrku na čisté, suché místo (třeba na kuchyňské lince). Položte je stopkou dolů doprostřed látky tak, aby se navzájem nedotýkaly (i v případě, že necháváte dozrát více broskví). Druhou utěrku nebo ubrousek položte přes broskve. Lemy ubrousku můžete zastrčit pod spodní utěrku, aby k ovoci nemohl vzduch. Pod plátěnou utěrkou bude zrání trvat, ale broskve pak budou šťavnatější. Za 2 - 3 dny obsah utěrky zkontrolujte. Věnujte pozornost jejich konzistenci a snažte se zachytit typickou vůni broskví. Pokud ještě nejsou zralé, opět je zakryjte a den nebo dva počkejte. Až budou měkké a voňavé, jsou připravené. Dejte si je čerstvé, nebo je uskladněte v lednici - vydrží tak déle.

english_section_name: Using Linen Cloth


summary: Vybereme vhodný materiál. Šípy vytvarujeme. Naostřete špičku šípu. Vyrobte hrot šípu (volitelné). Šíp opeřte.

document: Pro výrobu šípů bude třeba suché a co možná nejrovnější dřevo. Aby mohl být šíp využít plného potenciálu luku, měl by mít oproti zbrani přibližně poloviční délku. Další rady zní:  Pokud mu věnujete dostatek času k přirozenému proschnutí, pro šípy dobře poslouží i dřevo syrové. Neriskujte ovšem sušení nad ohněm a možné spálení mízy. Vhodným materiálem je cedrové dřevo a silné dřevnaté stonky rostoucí v polích. Začněte ořezáváním a vyhlazováním dřeva po obvodu celého šípu. Drobné nerovnosti lze napravit zahřátím nad žhavými uhlíky a následným napínáním v okamžiku chladnutí. Nakonec na jednom konci šípu vyřízněte žlábek na tětivu. Tím nejjednodušším hrotem je nožem zaostřený konec šípu. I zde se může osvědčit následné zahřátí nad žhnoucími uhlíky, jež dřevo stáhne a zatvrdí. Pokud máte po ruce vhodný kousek kamene, kosti, skla či kovu, které zvládnete opracovat do aerodynamického tvaru, můžete jej nakonec připevnit na hrot šípu. Aby hrot držel, špičku šípu rozříznete, vložte jej do vzniklé drážky a obojí nakonec svážte k sobě kouskem provázku. Ačkoliv opeření šípu zlepší jeho letové vlastnosti, není pro jeho funkčnost nezbytné. Zajistěte si vhodné peří (vyhněte se však bažantímu a slepičímu) a přilepte je na zadní části šípu. Pokud nemáte lepidlo, nebo šíp nechcete v zadní části zatěžovat, můžete šíp opatrně rozříznout a peří jemně zasunout dovnitř.  Opeření funguje podobně jako kormidlo lodi. Pomáhá šípu proniknout vzduchem s dokonalou přesností. Má také účinek podobný kluzáku, protože prodlouží dolet šíp. Správné vyladění šípu i opeření je ovšem složité. Pokud je zbraň určena pro přežití, není dokonalé opeření důležité.

english_section_name: Constructing the Arrows

summary: Vyberte správné dřevo. Zhodnoťte přirozený ohyb větve. Označte rukojeť a ramena. Luk vytvarujte. Vytvořte zářezy pro tětivu. Vyberte tětivu luku. Napněte tětivu. Luk vyvažte.

document: Jako první bude třeba sehnat vhodný kus dřeva. Zde je několik tipů:  Suché a tvrdé dřevo, nikoliv ovšem našedlé, s puklinami a suky, by mělo být přibližně 1,8 metru dlouhé a mít oválný průměr kolem 5 cm. Obecně jsou vhodné větve dubu, tisu, jalovce či akátu. Aby se luk dobře držel, doporučujeme vybrat takový kus, který bude mít ve střední části tlustší průměr. Volte dostatečně ohebné dřevo. Zajímavé tak může být i experimentování s rychlerostoucím bambusovým stonkem, který je díky své žilnaté struktuře pružný a zároveň odolný. Větev uříznutou ze stromu či obecně dřevo syrové použijte pouze v mezním případě, protože vám při střelbě neposkytne stejnou razanci jako dřevo suché. Každý kus dřeva má své přirozené prohnutí. Zapřete proto jeden konec větve o zem, v horní části jej podržte a uprostřed lehce volnou rukou zatlačte. Tzv. břicho luku (strana, kterou uvidí při střelbě váš cíl) se napruží proti vám. Tzv. záda luku (strana, kterou vidíte při střelbě vy) se napruží ven. V průběhu konstrukce tomuto prohnutí věnujte dostatečnou pozornost, protože vám napoví, jak zapracovat jednotlivé funkční části zbraně. V dalším kroku je třeba ve střední části tužkou vyznačit přibližně 20 cm pro rukojeť luku. Rozdělíme tak horní a dolní ramena zbraně. Podobně jako jsme to dělali při hledání přirozeného prohnutí, zapřete nyní dolní část luku o zem a rukou jej v horní části podržte. Luk průběžně stlačováním a povolováním napínejte, což vám odhalí úseky, které brání plynulému ohybu. Postupujte pečlivě a pomalu tak, aby tato místa při opracovávání nožem byla ve výsledku symetrická a luk se prohýbal rovnoměrně.   Dejte pozor na to, aby střední část kolem rukojeti zůstala nejsilnější. Jelikož jsou záda luku při střelbě vystavena velkému tlaku, sebemenší narušení struktury by mohlo způsobit zlomení ramen. Doporučujeme proto tvarovat pouze břicho luku a zbývající části pouze osmirkovat. Nožem vyřízněte v horní a dolní části ramen drážky tak, aby do nich bylo možné zasadit tětivu. Na obou stranách by se měly nacházet přibližně 4-5 cm od konce luku, a to pouze tak hluboko, aby spolehlivě držely tětivu. Pamatujte ovšem, že ani tentokrát neřežeme do zad luku. Hlavní vlastností tětivy by měla být její mírná elastičnost. Za vhodné materiály považujeme tyto:  nylonové lanko konopné vlákno bavlněné vlákno saténové vlákno rybářský vlasec běžný provázek Na obou stranách vlákna je nutné vytvořit volnou smyčku, kterou poté přetáhnete přes napnutá ramena luku a zasadíte je do tětivových zářezů. Pro udržení zbraně v napjatém pohotovostním stavu je vhodné, aby tětiva byla o něco kratší, než je délka samotného luku. Tzv. tilerování je proces, při němž postupně luk zatěžujete, pozorujeme rovnoměrné prohnutí ramen a problematická místa ztenčujeme nožem. Můžete tak učinit za pomoci větve, o níž luk poté napínáme. Při plné zátěži by měla být vaše ruka držící luk zcela napjatá mezi rukojetí a vaší čelistí.

english_section_name: Constructing the Bow


summary: Vytvořte rušivé prostředí, které netopýry odradí. Vytvořte si krabici na netopýry. Nainstalujte si jednocestné zařízení. Zavolejte služby proti škůdcům.

document: Netopýři upřednostňují temná a tichá místa a nemají rádi mnoho světla a pohybu. Zkuste nechat rozsvíceno na půdě, nebo jiném místě, na kterém si myslíte, že by netopýři mohli přebývat. Abyste zdvojnásobili své šance na úspěch, můžete si koupit i přístroj vytvářející bílý šum, který je také odradí..  Je nezákonné vyhubit netopýry v místech, kde jsou považováni za ohrožený druh, budete si proto muset najít nějakou jinou zbraň, která je neusmrtí, přesto vás netopýrů zbaví.  Zavěšení pásků z alobalu na strop půdy vytvoří netopýrům překážky, díky nimž budou dezorientovaní a odpudí je to. Krabice na netopýry jsou malé, uzavřené struktury, které poskytnou netopýrům dočasné přístřeší pro zahnízdění. Myšlenkou této struktury je dostat netopýry z domu, zatímco jim poskytnete jiné místo a netopýři se k vám již nebudou chtít vrátit. Pro lidi žijící v zalesněné oblasti mohou být tyto krabice na netopýry účinným řešením, jak se netopýrů zbavit, aniž by museli použít nákladnější metody.  Krabici na netopýry si můžete vytvořit sami od základu nebo se zeptat odborníků na deratizaci, či expertů na divoká zvířata, kde byste ji mohli sehnat.  Krabici umístěte poblíž stromů u vašeho domu nebo pozemku do místa, kde je stín. Pokud podezřelý vchod vybavíte jednocestnou šachtou nebo trubkou, netopýři budou moci z vašeho domu odejít, ale již se do něj nebudou moci vrátit. Takto se jich jednoduše zbavíte. Jednocestná zařízení jsou bezpochyby nejúčinnějším způsobem, jak se netopýrů jednou pro vždy zbavit.  Zabránění netopýrům v opětovném vstupu je jednodušší než jejich chytání, které může být obtížné a nebezpečné. Jednocestná zařízení se dají sehnat ve většině zverimexů nebo domácích potřebách a jsou relativně jednoduchá na instalaci. Pokud se vám vlastními silami nedaří netopýrů zbavit, či máte podezření, že se u vás zabydlela celá netopýří kolonie, zavolejte si na pomoc odborníky. Služby proti škůdcům budou schopni najít místa, kudy se netopýři dostávají do domu, odstraní je a zajistí vstupní místa tak, aby se již nezvaní hosté nedostali dovnitř.  To pro vás bude nejbezpečnější a nejvýhodnější možností, pokud si tuto službu můžete dovolit. V místech, kde je hlavní prioritou zachování životního prostředí, možná najdete tým odborníků na divoká zvířata, kteří vám netopýry z domu odstraní zdarma.

english_section_name: Removing the Bats

summary: Zjistěte, zda se skutečně jedná o netopýry. Hledejte výkaly. Udělejte si průzkum o netopýrech, kteří se nacházejí ve vašem okolí. Podívejte se po místech, kudy by se netopýři mohli dostat do domu.

document: Občasný šramot na půdě může být jen zrezivělé potrubí nebo sesedání domu. Ujistěte se, že vyloučíte všechny ostatní možné problémy, předtím, než se vrhnete do časově a fyzicky náročného projektu na odstranění netopýrů. Jediným způsobem, jak na to přijít je, že na vlastní oči uvidíte jednoho z netopýrů nebo jejich výkaly. Konzultujte specialistu na odstranění netopýrů, či specialistu biologa a zeptejte se, jaký druh netopýrů se běžně vyskytuje ve vašem okolí. Netopýří výkaly (také známé pod názvem „guáno“) nejčastěji vypadá jako malé, tmavé granule. Mají většinou tmavou barvu a vydávají silný, nepříjemný zápach. Pokud v jakékoliv části svého domu netopýří guáno najdete, je velice pravděpodobné, že se vám v domě usadili.  Netopýří moč není obvykle vidět, ale může zanechávat malé skvrny a silný odér. Netopýří guáno někdy obsahuje spóry houbové plísně, které je nebezpečné vdechovat. V některých případech je delší vystavení guánu příčinou závažných zdravotních problémů, jako je krvácivá horečka a infekce dýchacího ústrojí jako histoplazmóza. Existuje jich mnoho různých druhů. Zjistěte si také, kdy začíná sezóna jejich líhnutí. Pokud odpudíte matku, která přivedla na svět mladé, nebudou bez ní schopné přežít. Na půdě vám zbyde hromada malých těl mrtvých netopýrů, kterých se budete muset zbavit.  Netopýři žijí v celé řadě zvláštních podmínek. Ve většině případů je možné zúžit hledání na určitou skupinu, která se ve vaší oblasti běžně vyskytuje. Budete tak mít tu výhodu, že budete schopni bezpečně zajistit izolaci a odstranění těchto nezvaných hostů.  Zkuste si dobře prohlédnout netopýra, který se vám dostal domů, abyste mohli zjistit, o jaký druh se jedná. Netopýry přitahují tmavé, uzavřené prostory, protože se nejvíce podobají jejich přirozenému hnízdišti, jeskyním. Porozhlédněte se na půdě, kolem komína, ve sklepě a na podobných místech, a zjistěte, zda se právě tam netopýři nenacházejí. Podívejte se důkladně po místech, která mají škvíry nebo praskliny, protože právě ty netopýři často používají jako vchod.  Netopýři jsou schopni namáčknout se i do míst, která jsou jen několik málo centimetrů velká, nezanedbejte proto ani nepodstatné otvory.  Sledujte netopýry, kudy do domu vlétají a odkud vylétají hlavně v noci a zjistíte, kudy se do domu dostávají.

english_section_name: Identifying a Bat Problem

summary: Zacpěte všechny možné otvory. Zbavte se veškerého netopýřího odpadu. Často kontrolujte neobyvatelné prostory.

document: Jakmile jsou netopýři pryč, bude nezbytné zabezpečit všechny otvory, kudy by se mohli vrátit do domu. Můžete toho dosáhnout opravou prasklin ve zdech, instalací jednocestných zařízení, nebo za použití malty či sádry. Díky těmto opatřením bude pro netopýry obtížné nebo dokonce nemožné znovu získat přístup do vašeho domu.  Požádejte odborníka, aby obešel váš dům zvenku a podíval se, kudy by se netopýři mohli dostávat dovnitř. Je důležité, abyste objevili skutečně všechna možná vstupní místa. Pokud se netopýři nedostanou dovnitř skrze jedno místo, zkusí to jinde. Vysajte všechny exkrementy nebo je nandejte do pytle pomocí plastové lopatky. Poté místo důkladně vyčistěte prostředkem na bázi enzymů. Ten pomůže rozložit všechny zbytky biologického materiálu tak, aby po něm nezbyly žádné stopy.  Při likvidaci netopýřího guána nezanedbejte bezpečnostní opatření – navlečte si silné gumové rukavice, chraňte si oči a nasaďte si i masku nebo respirátor, abyste profiltrovali okolní vzduch.  Doporučujeme vám však, abyste likvidaci netopýřího odpadu nechali na profesionální službě hubení škůdců. Pravidelně a důkladně prohlížejte půdu, sklep nebo všechna ostatní místa, abyste objevili známky opětovného zamoření. Hledejte netopýry samotné, stejně jako jejich výkaly. Je velmi pravděpodobné, že pokud netopýrům znemožníte přístup do domu, přesunou se jinam, ale pokud by se vrátili, je dobré to zjistit včas, než se vám problém vymkne z ruky.  Nevysvětlitelný průvan nebo nepořádek je často nápovědou, že se k vám domů dostali netopýři. I když netopýří nejčastěji hnízdí na půdách a v komínech, byly zaznamenány případy, kdy zahnízdili pod pergolami, na verandách nebo pod střešními taškami.

english_section_name: Bat-Proofing Your Home


summary: Určete, zda je váš pach cítit po ovoci, nebo jako bělící prostředek. Poraďte se se svým lékařem, pokud si myslíte, že máte hyperhidrózu (nadměrné pocení). Zeptejte se vašeho lékaře na botox. Pokud máte nesmírné obavy ohledně vašeho tělesného zápachu, zvažte léčebnou plastickou chirurgii. Promluvte si se svým lékařem o operaci ETS jako o posledním opatření.

document: Pot, který je cítit po ovoci může být příznak diabetu, zatímco pot, který je cítit po bělidle je příznakem onemocnění jater nebo ledvin. Domluvte se na návštěvě vašeho lékaře, pokud máte pocit, že váš pot je příznakem nějakého vážnějšího zdravotního problému. Základní hygiena by měla být dostačující pro hezkou vůni těla. Pokud váš problém přetrvává, váš lékař by měl být schopen vám nabídnout adekvátní léčbu  k odstranění nadměrného potu, který způsobuje zápach. Botox, mírná dávka botulotoxinu, může být aplikována na problémové oblasti. Botox blokuje signály z mozku do potních žláz, čímž se snižuje množství potu. Tato léčba je dočasná, trvá dva až osm měsíců. Než přistoupíte k tak razantnímu kroku, vyzkoušejte metody popsané výše, ale pokud vaše obavy vážně ohrožují kvalitu vašeho života, chirurgické možnosti existují.  Odstranění malé oblasti kůže z podpaží pacienta a tkáně těsně pod podpažím často eliminuje znepokojující apokrinní potní žlázy. Potní žlázy mohou být někdy vytaženy z hlubších vrstev kůže pomocí liposukce. Endoskopická hrudní sympatektomie neboli ETS používá chirurgii klíčové dírky k likvidaci nervů, které kontrolují pocení v problémové oblasti.

english_section_name: Addressing Significant Medical Conditions

summary: Pravidelně se sprchujte. Holte si podpaží. Pravidelně si měňte oblečení. Noste oblečení z přírodních materiálů. Zvýšenou pozornost věnujte ponožkám a obuvi. Používejte produkty, které reagují s tělem a zabraňují zápachu. Používejte parfém nebo tělní sprej.

document: Pot sám o sobě cítit není; zápach se vyvine, když bakterie na kůži rozloží pot na kyseliny. Zatímco jsou bakterie běžnou součástí povrchu těla, můžete zabránit nadměrnému množství bakterií — a co je nejdůležitější, kyselinám, které produkují — každodenním mytím.  Při mytí se soustřeďte na ochlupené části těla. Lidé mají dva typy potních žláz. Ekrinní žlázy jsou rozesety po kůži a regulují teplotu těla ochlazováním kůže potem, pokud je vám horko. Pot produkovaný těmito žlázami je méně cítit. Na druhou stranu apokrinní žlázy jsou v ochlupených částech těla, jako je podpaží a genitálie. Pot z těchto žláz obsahuje vysoké hladiny proteinu. Bakterie na vašem těle protein milují, proto tento typ potu začne velmi rychle zapáchat!  Na vaše podpaží použijte antibakteriální mýdlo. Je třeba si uvědomit, že některé bakterie jsou dobré — ale zvýšené množství může způsobovat problém, zvláště v oblastech náchylných na zápach, jako je vaše podpaží. Chlupy zadržují pot a zápach a poskytují ideální prostředí pro množení zápach produkujících bakterií. Měli byste se převlékat do čistého oblečení minimálně denně. Převlékat se vícekrát za den je důležité pokud těžce manuálně pracujete a to způsobuje vaše pocení nebo pokud sportujete. Vyhýbejte se těsnému, omezujícímu oblečení a umělým vláknům, jako je nylon. Tyto typy oblečení zabraňují vaší kůži "dýchat" a zvyšují množství potu. Ponožky by měly být silné, měkké a z přírodních materiálů, nebo sportovní ponožky navržené na pohlcování vlhkosti. Obuv by měla být kožená, plátěná nebo režná, spíše než ze syntetických materiálů.  Pokud trpíte na potivost nohou, měňte ponožky dvakrát denně. Noste s sebou náhradní pár ponožek, abyste se mohli během dne podle potřeby převléknout. Některé produkty zápach maskují, zatímco jiné eliminují příčinu pocení.  Deodoranty používají parfémy na zamaskování zápachu potu, ale neeliminují pot samotný. Antiperspiranty redukují množství potu, které tělo produkuje. Aktivní ingrediencí v antiperspirantu je obvykle chlorid hlinitý, který blokuje potní žlázy od produkování potu. Mnoho antiperspirantů obsahuje parfém, abyste také hezky voněli a zároveň zůstali bez potu. Pokud vás běžný antiperspirant nedokáže uchránit od pocení, poraďte se se svým lékařem o speciálních přípravcích, které obsahují více chloridu hlinitého. Tyto antiperspiranty se obvykle nanášejí na noc a ráno se omývají. Působí v době, kdy spíte (ve spánku se potíte méně), prosáknou do potních žláz a blokují produkci potu. Parfémy nejsou náhradou dobrých hygienických návyků, ale nahrazují problematický zápach atraktivní vůní.  K nalezení nejvhodnějšího složení, které dobře reaguje s vaším tělem, experimentujte. Vybraný parfém nebo tělní sprej noste u sebe a během dne používejte na osvěžení vůně. Zjistěte si předpisy ohledně vůní na vašem pracovišti nebo ve škole. Někteří lidé jsou velmi vnímavý na umělé vonné látky a ty mohou být na určitých místech zakázány. Parfém reagující na vlhko ještě není na trhu, ale může to být v budoucnosti užitečný prostředek. Irští vědci objevili, jak vázat vonné látky s iontovou tekutinou, které reagují na vodu — včetně vody v potu. Čím více se člověk, který používá tuto substanci potí, tím silnější bude vůně.

english_section_name: Maintaining Good Hygiene

summary: Udržujte si zdravou váhu. Vyhněte se ostrým jídlům a alkoholu. Použijte vložky do podpaží k ochraně vašeho oblečení. Udržujte pozitivní duševní náladu.

document: Pokud vaše tělo musí nosit nadváhu, musí více pracovat, zvyšuje tělesnou teplotu a produkuje více potu. Kožní záhyby způsobené nadváhou mohou poskytovat útočiště bakteriím, proto věnujte těmto místům zvýšenou péči při koupeli. Při konzumaci těchto jídel se více potíte a jak už bylo řečeno, pot reaguje s bakteriemi na vaší kůži a produkuje zápach. Omezení nebo úplné vynechání těchto věcí z jídelníčku vám pomůže zvládnout množství potu a proto budete lépe vonět. Tento postup nezmění množství potu, ale ochranou vašeho oblečení budete schopni nosit košile a svetry déle, než začnou zapáchat. Vložky jsou vyrobeny z absorpčních materiálů, které odvedou pot od vaší kůže, a proto pot nezačne zapáchat. Také minimalizujete viditelnost potu na oblečení. Nedávné vědecké studie ukazují, že "chemosignály," nebo tělesný pach lidí ve šťastném duševním stavu ovlivnil šťastné reakce jiných lidí, kteří byli vystaveni jejich pachu. Jinými slovy, pokud jste šťastný člověk, impulzy, které vysíláte jiným lidem toto štěstí přenášejí — i váš tělesný pach voní štěstím!

english_section_name: Minimizing Sweat


summary: Vyberte si recept na špízy, nebo si sestavte vlastní. Pokud použijete recept, který obsahuje maso, zvažte jeho marinování. Dřevěné jehly na špízy namočte do misky s vodou. Všechny suroviny nakrájejte na menší kusy. Napíchněte všechny suroviny na jehlu, od konce až po špičku.

document: Špízy většinou obsahují maso a/nebo zeleninu, i když se tu a tam dělají i z ryb a mořských plodů, ovoce a případně jiných surovin. Vyberte si přísady, které máte rádi – v tomto neexistuje žádná "špatná" odpověď. Oblíbená volba masa zahrnuje kuřecí, hovězí, vepřové, skopové, krevety a ryby, ze zeleniny se pak používá cibule, houby, zelená a červená paprika, cuketa a rajčata, v případě ovoce můžete sáhnout po ananasu, broskvích nebo jablkách. Zatímco každá kombinace surovin, popsaných výše, může fungovat dobře, za vyzkoušení stojí i klasické recepty s jasně danou strukturou. Tradiční kebaby se například připravují dost často se skopovým masem. S některými klasickými recepty a jejich klíčovými přísadami se seznámíme níže. Šiškebab – mleté jehněčí, ochucené koriandrem a mátou a pečené v tandooru (tradiční indická trouba). Když plánujete grilovat maso, zkuste si nachystat marinádu, i když samozřejmě není nezbytná. Marinování masa před grilováním mu pomůže nasáknout chutě koření a umožní vám vytvořit nové chuťové kombinace, oproti běžnému masu bez marinády. Obvykle se maso nechává marinovat ve vzduchotěsně uzavřené nádobě (poslouží i uzavíratelný sáček). Marináda by pak měla obsahovat minimálně olej a nějakou kyselou složku (například rostlinný olej a citronovou šťávu). Obvykle se přidávají ještě další bylinky a koření, aby kromě základní tekutiny vznikla komplexnější chuť. Jako příklad poslouží marináda teriyaki, která se hodí na kuřecí, hovězí i jiné druhy mas: Rostlinný olej Sojová omáčka Citronová šťáva Česnek Pepř Worcesterová omáčka Když přijde na samotné grilování, máte prakticky dvě možnosti – buď kovové nebo dřevěné/bambusové jehly. Ty první jsou pevnější a déle vydrží, ale jsou dražší. Ty druhé jsou levné a jsou ke koupi skoro všude, takže mohou být snadno po ruce. Pokud si vyberete dřevěné nebo bambusové jehly, budete je muset alespoň 30 minut před grilováním namočit do vody. Během vaření si pak udrží vlhkost a nechytnou od žhavého ohně. Položte všechno na prkénko a ostrým nožem je nakrájejte na kostky přibližně o hraně 2,5 cm. U některých typů potravin samozřejmě tahle velikost nebude možná – například u paprik, které budete muset nakrájet na ploché čtverečky místo na kostky. Nejdůležitější je pamatovat na to, aby všechny nakrájené suroviny měly přibližně stejnou velikost, aby se propekly za stejně dlouhou dobu. Pokud pracujete s masem a nenechali jste ho marinovat, můžete v tuto chvíli zvážit použití suché kořenicí směsi – což je kombinace práškového koření a dochucovadel, které masu předá chuť z vnější vrstvy. Pro okořenění suchou směsí jednoduše smíchejte všechny suché ingredience a pak maso bohatě pokryjte. Tady je příklad surovin na přípravu směsi paprikového koření, které se hodí zejména k hovězímu masu: Paprika Sůl Prášek ze sušené cibule Sušený česnek Černý pepř Tymián Oregano Jakmile všechno bude tak, jak špíz chcete mít, je na čase začít napichovat! Použijte ostré špízové jehly a každý kousek masa a zeleniny propíchněte a posuňte až k rukojeti – vznikne klasické "ražniči" ze všeho co napícháte. Většinou se u špízů střídají kousky masa s kousky zeleniny, případně ovoce, protože tak vznikne hezký kontrast. U vegetariánských špízů to samozřejmě neplatí. Jakmile budete mít všechny špízy hotové, můžete se připravit na grilování! Mezi každým kouskem nechte trošku místa, aby se části špízu propekly z obou stran.

english_section_name: Preparing Your Skewers for Grilling

summary: Rozpalte gril na středně vysokou teplotu. Položte špízy na plochu grilu. Během grilování špízy obraťte, aby se propekly ze všech stran. U masa nikdy nezapomeňte zkontrolovat, zda je hotové. Až budou špízy hotové, stáhněte je z grilu. Podávejte jen tak, nebo s přílohou.

document: Aby se vnější strany špízů správně "zatáhly", je nezbytné, aby byl gril dostatečně horký, než na něj špízy položíte. U plynových grilů je to velmi jednoduché – zkrátka nastavíte hořáky grilu na středně vysokou teplotu, zavřete poklop a necháte gril rozpálit. U grilů na dřevěné uhlí je to trošku složitější – musíte zapálit uhlí a pak ho nechat rozhořet. Počkat, až plamen zhasne a nechat uhlíky doutnat, dokud nebudou jen oranžově zářit. Může to trvat i třicet minut nebo déle. Všeobecně platí, že na každého půl kila masa spotřebujete asi 30 kusů dřevěných uhlíků. Pokud je gril správně rozpálený, měli byste okamžitě uslyšet zasyčení. Až budete špízy pokládat na gril, nechte mezi nimi dostatek místa, aby se propékaly rovnoměrně. Aby se vám špízy na grilu nepřipalovaly, je moudré ho těsně předtím, než je položíte na plochu, potřít rostlinným nebo olivovým olejem. Kvůli bezpečnosti to udělejte nejlépe kuchyňským štětcem či mašlovačkou – raději se nepokoušejte gril namastit papírovou utěrkou nebo jinými, podomácku vyrobenými nástroji. Dávejte pozor na to, aby každý strana špízu přišla do styku s plochou grilu. Nejen, že bude špíz ze opravdu hotový,ale zajistíte, že maso (pokud ho používáte) bude mít hezky křupavou kůrčičku. Základní pravidlo říká, že většinu špízů je potřeba grilovat přibližně 10 – 15 minut, to znamená 2,5 – 3,75 minut na každou ze čtyř stran. U vegetariánských špízů nemusíte mít starosti s tím, aby bylo hotové maso, takže místo toho se soustřeďte hlavně na to, aby měla zelenina a ovoce hezkou hnědou kůrku a uvnitř bylo všechno měkké. Stáhněte jeden špíz z grilu. Pokud jste se rozhodli pro maso, zakrojte do jednoho kousku a přesvědčte se, jestli je hotový. Sledujte klasické znaky propečeného masa – poteče z něj čirá šťáva, uvnitř nebude růžové, půjde snadno krájet. Pokud je maso uvnitř příliš růžové, teče z něj červená šťáva nebo jde krájet velmi těžko, budete ho muset ještě chvíli péct. Můžete také zkusit najít na internetu podrobnější články na toto téma, například:  Jak pouze prsty poznat, zda je hovězí steak hotový Jak vyzkoušet, jestli je hotové kuřecí maso Jak poznat nedovařené potraviny Jakmile se všechny suroviny propečou, sundejte kebaby z grilu a přesuňte je na čistý tác nebo talíř. Nepoužívejte žádný talíř, na kterém jste měli syrové špízy, obzvlášť pokud obsahují maso – bakterie ze syrového masa mohou velmi snadno kontaminovat hotový pokrm a způsobit vám závažné zdravotní problémy. Gratulujeme! Špízy jsou hotové a vy si je můžete vychutnat buď přímo z jehly, nebo je stáhnout na talíř. Většina špízů chutná báječně jen tak samotná, ale pokud chcete opravdu hlavní chod, můžete je podávat s přílohou, která se hodí k surovinám, které jste na špízy použili.  K tradičním receptům na kebab se jako příloha často podává rýže a/nebo placatý pita chleba. Tyto základní přílohy mají stovky regionálních variací. Například chelo kebab se podává s rýží, promíchanou se syrovým žloutkem. Grilované suroviny ze špízu se také používají coby součásti dalších jídel. Třeba turecký doner kebab se podává v pita chlebu se salátem, podobně jako sendvič.

english_section_name: Grilling


summary: Použijte páru. Sprchujte se horkou vodou. Propláchněte si nos. Zkuste nosní sprchu. Používejte zvlhčovač vzduchu. Pijte tekutiny. Snězte něco ostrého. Zkuste akupresuru, nebo ruční masáž. Zacvičte si. Mějte zvednutou hlavu.

document: Naplňte si hrnec vodou a dejte ji na sporák, dokud se z ní nezačne valit pára. Potom hrnec sundejte a položte ho na podložku a nakloňte se nad něj. Zavřete oči a mějte obličej alespoň 30 cm od vody, abyste se nespálili. Dýchejte nosem a vydechujte ústy a vždy napočítejte do pěti. Potom začněte dýchat rychleji – počítejte jen do dvou. Postupujte takto deset minut, nebo dokud vám voda nevychladne. Před inhalováním páry i po něm se důkladně vysmrkejte.   Dejte pozor, aby se k vařící vodě nedostaly děti. Tuto proceduru byste měli provádět v době, kdy kolem sebe nebudete mít žádné děti. Tuto techniku můžete využívat často, klidně i každé dvě hodiny. Můžete inhalovat páru tak často, jak budete chtít. Nakloňte se nad hrnek s horkým čajem, nebo nad misku s polévkou – také vám to pomůže uvolnit dutiny.   Můžete do odpařující se vody přidat také bylinné a esenciální oleje (jednu nebo dvě kapky). Mátový, tymiánový, šalvějový oreganový, levandulový olej, nebo olej z čajovníku mají skvělé antibakteriální, protiplísňové a antiseptické účinky. Sprchujte se co nejdéle co nejteplejší vodou, funguje to podobně jako vdechování páry. Horká voda v koupelně vytvoří teplé a vlhké prostředí, které vám skvěle pročistí dýchací cesty a zbaví vás ucpaných dutin. Zkuste se po chvíli vysmrkat. Horko a pára vám zvlhčí hleny v dutinách, takže se jich snáze zbavíte.  Podobného efektu dosáhnete také tím, že si na obličej přiložíte teplý obklad, který vám otevře nosní dutiny a uvolní tlak. Vezměte si žínku a na dvě nebo tři minuty ji dejte do mikrovlnky. Dávejte si pozor, abyste se nespálili. Smíchejte si 250 ml teplé vody s půl lžičkou soli. Pomocí balonkové stříkačky z drogerie si tímto domácím solným roztokem vypláchněte nos, abyste zvlhčili a zředili hleny a uvolnili zablokované dutiny. Do každé dírky si dvakrát stříkněte solný roztok. Používejte pouze destilovanou, sterilní, nebo převařenou vodu. Po každém použití stříkačku umyjte a nechejte ji uschnout na vzduchu. Nosní sprcha vypadá jako malinká čajová konvice. Jde o zařízení, které si v poslední době získali velkou popularitu, protože si s ním snadno pročistíte nosní dutiny. Nosní sprcha do jedné nosní dírky vstříkne vodu, která vyteče druhou nosní dírkou. Jednoduše „konvičku“ naplníte teplou vodou, nakloníte hlavu do strany a necháte vodu vtéct do pravé nosní dírky. Potom počkáte, až vyteče z levé nosní dírky. Nakonec nosní dírky vystřídáte.   Je důležité používat jen destilovanou, sterilní, nebo převařenou vodu. Po každém použití nosní sprchu vypláchněte. Existují zprávy o tom, že se nosní sprchou mohou přenášet vzácné amébové infekce. Když budete používat správnou vodu, tomuto problému se vyhnete. Pokud chcete mít zdravější nosní dutiny, zapínejte si na noc v ložnici zvlhčovač vzduchu, který vydává páru a vlhký vzduch. Díky tomu se vám přes noc nosní dutiny uvolní.   Když máte zablokované nosní dutiny, musíte je stále zvlhčovat. Přestože si mnoho lidí mysl, že když jim teče z nosu, měli by dýchat pouze suchý vzduch, ve skutečnosti suchý vzduch dráždí membrány v nose. Zvlhčovač se hodí zejména v zimě, kdy je kvůli centrálnímu vytápění v mnoha domech příliš suchý vzduch. Když si dáte vedle ucha lahev s horkou vodou, bude to mít podobný účinek a uvolní se vám tekutina z ucha. Měli byste pít dostatek vody (minimálně 8 plných sklenic denně), protože si tím zředíte hleny a vyhnete se zablokovaným dýchacím cestám.   Zředěné hleny se z těla snáze odvádějí. Když budete mít pocit, že se vám ucpávají dutiny, snažte se dodržovat správný pitný režim.   Můžete pít také teplý čaj, který má podobné účinky jako pára a jeho teplo vám pomůže uvolnit nosní dutiny a zbavit se hlenů. Ostrá omáčka, papričky, křen, nebo ostrá kuřecí křidýlka vám pomohou uvolnit hleny v nosních dutinách a zbavit vás tlaku. Nejlépe hleny z nosu vysmrkáte, když budou vlhké a tekuté. Proto jsou pro vás vhodné všechny metody léčby, které hleny zvlhčují a ředí.  Pokud máte rádi sushi, dejte si trochu wasabi. Tato ostrá omáčka vám dočasně uleví od tlaku v nosních dutinách a pročistí vám dýchací cesty. Jemně si ukazováčkem a prostředníčkem krouživými pohyby začněte tlačit na čelo (frontální dutina), na kořen nosu a na za oči (orbitální dutina) a také pod oči (čelistní dutina). Několik minut si obličej masírujte a potom se vysmrkejte.  Můžete si na obličej při masáži natírat nějaký esenciální olej, například mátový nebo rozmarýnový. Dejte si ovšem pozor, aby se vám olej nedostal do očí. Cvičení vám přirozeně uvolní nosní dutiny. Když se vám zrychlí tep tak, abyste se začali potit, uvolní vám to hleny v nose. Můžete zkusit aerobní cvičení, jako je běh nebo jízda na kole. Mělo by se vám ulevit už po patnácti minutách.  Zkuste například méně intenzivní pohyb a zajděte si jen na rychlejší procházku. Až půjdete večer spát, dejte si pod hlavu několik polštářů, abyste ji měli zvednutou. Bude se vám díky tomu snáze dýchat a dutiny se vám nezablokují ještě více.

english_section_name: Using Home Remedies

summary: Nosní spreje, jako je fluticason (Flonase) nebo trimacinolon (Nasacort), které se prodávají bez předpisu, zmírňují záněty v nose. Berte antihistaminika. Vezměte si lék proti ucpaným dutinám.

document: Nosní steroidní spreje nemají tolik vedlejších účinků, jako léky na uvolnění dutin ve formě tablet nebo antihistaminika a nebudete po nich ospalí, ani nebudete mít sucho v ústech. U těchto sprejů ovšem trvá několik dní, než dosáhnou plného účinku, což znamená, že vám pravděpodobně nepomohou ihned.   Pokud používáte Flonase, běžné dávkování je jedno stříknutí do každé nosní dírky dvakrát denně. Existují i jiné volně prodejné nosní spreje, například mometason fluorát (Nasonex). Mezi potenciální vedlejší účinky patří potíže s trávením, nevolnost a bolesti hlavy. Nová pravidla udávají, že by se nosní spreje měly používat jako prvotní metoda léčby ucpaných dutin. Některým lidem pomáhají antihistaminika, zejména pokud trpí dlouhodobou infekcí dýchacích cest. Tyto léky mohou zmírnit ucpaný nos. Mezi orální antihistaminika patří difenhydramin (Benadryl), cetirizin (Zyrtec) a loratadin (Claritin). Některá starší antihistaminika mají ovšem vážné vedlejší účinky na nosní dutiny, například vysychání hlenových membrán v nosní tkáni a houstnutí hlenů. Kromě toho často způsobují také ospalost.   Každých 8 hodin si vezměte 25 mg Benadrylu. Tento lék ovšem způsobuje ospalost a „zpomalení,“ takže mnoha lidem nevyhovuje. Můžete brát také 10 mg Zyrtecu denně. Děti starší šesti let mohou tento lék brát také, v dávkách 5-10 mg denně, podle hmotnosti. Řiďte se pokyny uvedenými v příbalovém letáku. I tento lék může způsobit ospalost. Claritin můžete brát v množství 10 mg jednou denně. Antihistaminika druhé generace, jako je tento lék, již nemají tolik vedlejších účinků a většinou nezpůsobují ospalost.   Můžete zkusit i nosní sprej s antihistaminiky (Astelin, Astepro), nebo olopatadin hydrochlorid (Patanase). Volně prodejný lék proti ucpaným dutinám vám může pomoci odblokovat ucpané dýchací cesty. Tyto léky se prodávají ve formě nosních sprejů nebo tablet. Seženete je v každé lékárně. Než začnete používat některý z těchto sprejů, poraďte se se svým lékařem a vždy se řiďte pokyny uvedenými v příbalovém letáku.   Nosní spreje by se neměly používat déle, než tři dny v kuse. Dlouhodobější užívání způsobuje „kompenzační“ otok dýchacích cest. Tablety na uvolnění dýchacích cest, jako je Sudafed nebo Bronkaid můžete bez dohledu lékaře brát maximálně dva týdny. Kompenzační otok se u tablet nevyskytuje tak často, ale někteří lidé trpí palpitacemi, nebo zvýšeným krevním tlakem. Vyhýbejte se nosním sprejům s obsahem zinku. Tyto spreje mohou způsobit permanentní ztrátu čichu (přestože se to stává jen vzácně).

english_section_name: Taking Medications


summary: Než je možná první sklizeň, je třeba pečovat o rostlinky dva roky. Vykopej zralé oddenky. Několik rostlin ponechej v půdě, aby mohly zasemenit. Příprava a užití křene wasabi. Skladuj wasabi pro pozdější použití.

document: Křen wasabi nedosáhne své jedinečné chutě, dokud není plně vzrostlý. Maximální zralosti dosahuje přibližně po 24 měsících růstu. Během této doby wasabi dosáhne výšky okolo 60 centimetrů a rozroste se do šířky asi půl metru. V tento okamžik se listy přestanou zvětšovat a wasabi vloží veškerou svou energii do dlouhého, podzemního oddenku, tvarem podobnému mrkvi. Oddenky jsou zralé a poživatelné v okamžiku, kdy dosáhnou délky mezi 18 a 20 centimetry. Vykopej jeden oddenek a ověř jeho délku. Odpovídá-li uvedeným hodnotám, můžeš sklidit celou úrodu. Použij dlouhý, úzký rýč nebo motyčku. Při vykopávání dávej pozor, abys oddenky nepoškodil. Semena, která na rostlinách ponechaných v půdě dozrají, postupně popadají do země, kde opět naklíčí. Žádné starosti s objednáváním nových semínek! Jestliže ponecháš několik rostlin v záhoně, budeš sklízet čerstvé wasabi po několik příštích let. Jakmile nové rostlinky začnou vyrážet, je třeba je přesadit tak, aby měly dostatek místa k růstu. Zasaď je do vzdálenosti asi 30 centimetrů. Jestliže je ponecháš v trsech, mnoho jich uvadne. Očisti oddenky a odstraň listy. Nejlepší způsob, jak konzumovat wasabi a jak zachovat jeho pikantní chuť, je oloupat pouze tolik z oddenku, kolik potřebuješ. Zbytek oddenku neloupej, ponech ho tak, jak je. Pikantnost wasabi vyprchá během několika hodin. Je tedy skutečně lepší odříznout pouze tolik, kolik potřebuješ pro přípravu jednoho pokrmu. Čerstvé wasabi je možné skladovat v ledničce měsíc či dva. Později začíná zahnívat. Chceš-li tedy skladovat déle než dva měsíce, je lepší ho vysušit a namlít na prášek. Smícháš-li později práškové wasabi s vodou, získáš opravdovou pastu wasabi.

english_section_name: Harvesting and Using Wasabi

summary: Najdi místo, které je vlhké a teplé. Jak dosáhnout ideálních teplot. Zvol místo ve stínu. Přizpůsob kvalitu půdy vhodným hnojivem. Ujisti se, že půda je dostatečně propustná.

document: Wasabi je původem z Japonska, nejlépe se mu tedy daří ve vlhkém, teplém prostředí s teplotami kolem 7 stupňů Celsia. Wasabi je velmi háklivé a neporoste v místech, kde dochází k častým poklesům a vzrůstům teplot mimo uvedené hodnoty.  Wasabi přirozeně roste ve vlhkých, lesnatých oblastech s velkým množstvím vláhy v ovzduší a přiměřeně propustnou půdou. Ideální podmínky k pěstování wasabi najdeš v oblastech severozápadního Tichomoří a v Modrý horách v Severní Karolíně (USA). Mimo tyto oblasti existuje jen několik málo dalších míst na světě, kde lze pěstovat tuto choulostivou rostlinu v přirozeném prostředí. Žiješ-li v oblasti, jejíž podnebí není k pěstování křene wasabi příznivé, bude třeba vytvořit potřebné podmínky vlastnoručně. Nejlepším řešením je pěstování wasabi ve skleníku. Skleník je totiž ideální prostředí, kde je dostatek vlhkosti, a navíc je zde možné regulovat teplotu. Jestliže se rozhodneš využít skleník, zajisti, aby se nevyhřál na víc než 21 stupňů Celsia a teploty nikdy neklesly pod 7 stupňů Celsia. Žiješ-li v oblasti, jejíž klimatické podmínky jsou alespoň trochu podobné těm, které wasabi potřebuje, můžeš se pustit do jeho pěstování i mimo skleník. Je-li u tebe spíše horko, umísti nad záhon plachtu nebo jinou zástěnu tak, aby poskytovala dostatek stínu a zabránila přehřívání. Žiješ-li v oblasti, kde v některých obdobích poklesnou teploty až k bodu mrazu, bude třeba rostliny v těchto dnech přikrýt a zabránit tak jejich prochladnutí. Křen wasabi neprospívá na přímém slunečním světle, vyžaduje tudíž velmi dobře stíněné místo. V přírodě wasabi roste pod baldachýnem listnatých stromů, mezi jejichž listím proniká právě tak akorát slunečního svitu, které wasabi potřebuje ke zdravému růstu. Jako domácí pěstitel se pokus o imitování takového prostředí . Můžeš buď zasadit wasabi do stínu stromů nebo chránit záhon před sluncem ručně vyrobeným zastíněním. I ve skleníku je velmi důležité myslet na ochranu rostlinek wasabi před sluncem. Zasaď křen wasabi pod vyšší rostliny nebo v blízkosti stíněných oken tak, aby nebyl vystaven přímému slunečnímu svitu. Použij směs organického hnojiva a hnojiva s vysokým obsahem siřičitanů. Zkypři půdu do hloubky 25 centrimetrů a zapracuj do této hloubky dostatek hnojiva. Získáš tak plodnou a na živiny bohatou půdu. Ideální je půda s pH faktorem mezi 6 a 7, která nejlépe odpovídá nárokům wasabi. Tvým cílem je vytvořit na živiny velmi bohatou, organickou půdu s tím správným pH. Tvoje šance, že křen wasabi přežije a bude prospívat v domácích podmínkách, tak bude mnohem vyšší. Křen wasabi vyžaduje půdu, která si udržuje vlhkost, ale nezadržuje vodu natolik, aby se stala blátivou. Zda půda dostačně propouští vodu zjistíš jednoduše. Vybraný záhon dobře zalij a poté pozoruj, jak rychle se voda vsakuje. Jestli je proces příliš pomalý, přidej do půdy více kompostu. Jestliže se voda rychle vsákne, půda je vhodná k pěstování wasabi.  Zasadit wasabi v blízkosti přírodního rybníčku nebo potoku je ideální. Půda je v takových místech neustále vlhká, ale voda jí zároveň přirozeně protéká. Můžeš také zasadit wasabi v blízkosti vodopádu, který bude pravidelně postřikovat rostlinu a dodávat jí tak dostatek vody.

english_section_name: Creating the Right Conditions

summary: Objednej si semínka v druhé polovině podzimu. Výsev semínek. Udržuj půdu a naklíčená semínka dostatečně vlhká. Pravidelně odstraňuj plevel.

document: Semínka wasabi jsou zpravidla nedostupná v místních zahradnictvích, je proto mnohem jednodušší je objednat online. Pořídit je na sklonku podzimu je ideální, protože křen wasabi potřebuje celou zimu, aby si vytvořil životaschopné kořeny. Jakmile semínka dorazí, udržuj je ve vlhku a zasaď je do 48 hodin od doručení. Večer před vlastním výsevem dej semínka do malé misky a zalij je destilovanou vodou. Během noci v misce nabobtnají. Obal semínka působením vody změkne a posléze snáz naklíčí. Sej semínka ve vzdálenosti 2,5 až 5 centrimetrů od sebe. Každé semínko lehce vmáčkni do půdy. Wasabi je semi-akvatická rostlina, kterou je třeba neustále zavlažovat, aby se jí dařilo. Každý den, obdobně jako to v přírodě zajišťuje vláha z vodních zdrojů, vodopádů či potoků, zvlhči půdu a klíčící semínka čerstvou, studenou vodou. Wasabi velmi rychle povadne, není-li pravidelně zaléváno.  Ačkoli je třeba wasabi pravidelně zavlažovat, je třeba zároveň dbát na to, abychom ho nepřelili. Zavlažuj svoje wasabi rozprašovačem nebo jemným pocákáním jednou či víckrát denně (zejména je-li horko a sucho). To je mnohem lepší řešení než čas od času dva kbelíky vody. Křen wasabi, jelikož je ho třeba neustále udržovat ve vlhku, je velmi náchylný na plísně a choroby. Jestliže ti některá z rostlinek připadá napadená (povadlá, mdlé barvy), okamžitě ji vytrhni, aby se plíseň na záhonu nerozšířila. Plevel ubírá místo, které kořeny wasabi potřebují k zdravému růstu. Jelikož je třeba každý den zavlažovat půdu, plevel velmi rychle roste. Každý den nebo alespoň každý druhý den je tedy třeba výhonky plevele odstranit. Jen tak je možné udržet plevel pod kontrolou.

english_section_name: Planting and Caring for Wasabi


summary: Uvědomte si funkci železa ve svém těle. Zjistěte, kolik železa potřebujete. Poznejte dopady nedostatku železa. Máte-li obavy, sledujte pečlivě svůj příjem železa nebo se nechte vyšetřit.

document: Železo je minerál, který se nachází v každé jednotlivé buňce našeho těla, a proto je velmi důležité pro jeho správné fungování a pevné zdraví.  Železo je součástí bílkoviny zvané hemoglobin, a jako takové pomáhá roznášet kyslík do celého těla. Také je klíčovou součástí enzymů, které usnadňují trávení a mnoho dalších tělesných funkcí.  Železo je v těle vlastně úplně všude a všude je ho také zapotřebí. Doporučené množství železa kolísá v závislosti na pohlaví a věku. Na internetu jsou dostupné plné tabulky. Zde uvádíme několik hlavních bodů:  Děti vě věku 7 měsíců až 8 let potřebují mezi 7 a 11 miligramy železa denně, v závislosti na věku. Mládež mezi 9 a 18 lety potřebuje 8 až 15 mg denně, v závislosti na věku a pohlaví. Muži nad 19 let věku potřebují 8 mg železa denně. Ženy ve věku 19-50 let potřebují 18 mg železa denně. Nad 50 let potom 8 mg denně. Těhotné ženy potřebují 27 mg denně. Nedostatek železa je jedním z nejběžnějších, přičemž jde o hlavní příčinu anémie, která postihuje orgány celého těla.  Nedostatek železa může mimojiné u dospělých způsobovat vyčerpání a mentální poruchy, u embryí předčasný porod a u novorozenců poruchy motorického a mentálního vývoje. Nejběžněji se vyskytuje v průběhu rapidního růstu (např. kojenecký věk či těhotenství) nebo při ztrátě krve (menstruace, vnitřní krvácení apod). Pracujte s nutričními informacemi každé potraviny a držte si tak neustále přehled o množství zkonzumovaného železa, které by mělo odpovídat doporučeným denním dávkám pro váš věk a pohlaví.  Máte-li u sebe podezření na nízkou hladinu železa nebo se u vás vyskytují symptomy jako je únava či apatie, pravou příčinu těchto potíží odhalí jednoduchý krevní test. Důsledkem nedostatku železa totiž může být třeba anémie nebo úbytek červených krvinek.  Pravidelné krevní testy vám řeknou, zda vaše suplementace zabírá či nikoli a pomůže vám upravit dávkování.

english_section_name: Knowing Your Iron Needs

summary: Jezte libové červené maso. Zkuste mořské plody. Do jídelníčku zařaďte také vepřové a drůbeží maso. Jezte více obilovin. Zkuste vegetariánské možnosti.

document: Červené maso je největším známým jedlým zdrojem snadno vstřebatelného železa. Obvzláště vysoký obsah ho najdeme ve vnitřnostech, jako jsou například játra. Vegetariáni se nemusí ničeho obávat, možností je spousta a probereme je později.  Železo v mase pochází z hemoglobinu živočišné tkáně. Vstřebává se mnohem lépe než železo z rostlinných zdrojů - míra absorpce je okolo 30%.  V tuku se žádné železo nenachází, takže vybírejte rovnou pouze libové kusy hovězího masa nebo z těch prorostlejších přebytečný tuk ořezávejte. Příklady obsahu železa v hovězím mase:  pečeně z krku - 3.2 mg na 100 g; mleté hovězí - 2.2 mg na 100 g.  Při hodnocení těchto údajů berte v potaz, že dospělý muž nad 18 let věku by měl denně přijmout 8 mg železa a dospělá negravidní žena mezi 19 a 70 lety věku 18 mg. Obecně řečeno, mořské plody a ryby nejsou tak významným zdrojem železa jako červené maso. Přesto ale některé z nich, například konzervované mušle nebo vařené ústřice, můžeme považovat za potraviny s velmi vysokým obsahem železa.  Dalším zdrojem železa jsou krevety a sardinky. Losos a tuňák ho obsahují méně, ale kromě železa nabídnou i spoustu omega-3 nenasycených mastných kyselin. Příklady obsahu železa v mořských plodech: konzervované mušle - 23.8 mg na 100 gramů; sardinky - 2.5 mg na 100 gramů. Tato bílá masa poskytnou solidní množství železa, ačkoli ne tak velké jako červené maso nebo vybrané mořské plody.  Dobrou volbou je třeba krůtí maso, které obsahuje více železa než kuře nebo šunka.  Pokud máte rádi játra nebo jiné vnitřnosti (např. krůtí či kuřecí droby), máte štěstí - také totiž obsahují poměrně dost železa. Příklady obsahu železa v drůbežím mase: játra/droby - 5.2 - 9.9 mg na 100 gramů; kachna - 2.3 mg na 1/2 šálku. Jelikož není získané z hemoglobinu, železo v obilovinách (ale také ve fazolích, oříšcích, ovoci, zelenině apod.) není tak snadno vstřebávatelné -- míra absorpce obvykle méně než 10% (srov. železo z hemoglobinu - 30%).  Přesto se ale počítá do celkového příjmu, i když by nemělo tvořit jeho větší část.  Železo je obsaženo prakticky v každém chlebu, cereáliích a všem dalším, vyrobeném z obilovin. Nejlepší volbou pro splnění vašeho cíle jsou ale o železo obohacený chléb či cereálie. Příklady obsahu železa v obilovinách: obohacené suché cereálie - 1.8 - 21.1 mg na 30 gramů; obohacené instantní cereálie - 4.9 - 8.1 mg na balíček. Vegetariánské zdroje železa, jako jsou fazole, ořechy a zelenina, pro vás mohou být přínosem i za předpokladu, že nejste vegetarián, protože vám poskytnou i další vitaminy, minerály a živiny.  Dobrými rostlinnými zdroji železa jsou sójové boby, čočka, fazole nebo hrášek.  Pokud masu zrovna neholdujete, bez váhání si dopřejte třeba burger z tofu. Dalšími významnými zdroji železa pro vegetariány a všežravce jsou kromě jiných hlavně tyto: tmavá listová zelenina (špenát, kale apod.), sušené ovoce (meruňky, švestky, fíky), oříšky a semínka (arašídy, dýňová semínka), brambory, rýže, pivovarské kvasnice a melasa.  Příklady obsahu železa v zelenině: vařená čočka - 3.3 mg na půl šálku; vařený špenát - 3.2 mg na půl šálku; pražená dýňová semínka - 4.2 mg na 30 gramů.

english_section_name: Choosing Iron-Rich Foods

summary: Kombinujte ovoce a zeleninu s vysokým obsahem vitaminu C s příjmem železa. Omezte inhibitory absorpce. Vařte v železných hrncích a pánvích. Podle potřeby užívejte doplňky stravy. Nepřehánějte to.

document: Vitamin C podporuje tělesnou funkci absorpce železa, takže konzumace pokrmů, které obsahují velké množství obou látek, maximalizuje pozitivní účinky.  Když se řekne vitamin C, tak nás většinou napadnou pomeranče nebo jiné citrusy, které jsou skutečně jeho významným zdrojem. Stejně tak ale můžeme sáhnout po tropickém ovoci, jako je mango nebo kvajáva a zelenině, typu papriky, brokolice nebo sladkých brambor.Na internetu najdete spoustu informací o potravinách, které obsahují velké množství vitaminu C a můžete se tak nechat inspirovat.  Párování konzumace železa s vitaminem C je velmi důležité zejména pro vegetariány, kteří nejí živočišné produkty. Zkuste třeba kombinaci cereálií a jahod nebo čočkové polévky a rajčatového salátu. Ačkoli jsou potraviny bohaté na vitamin C nápomocné při vstřebávání železa, jiné potraviny mu mohou naopak zabraňovat.  Jednou z látek, která snižuje množství absorbovaného železa je vápník, obsažený v mléčných výrobcích. Těm, kteří užívají železo v doplňcích stravy, se často doporučuje, aby při užívání pilulek nekonzumovali mléčné produkty a vy byste ze stejného důvody neměli jíst nic mléčného souběžně s pokrmy bohatými na železo také.  Absorpci mohou snižovat také polyfenoly, obsažené v kávě a čaji, obzvláště pokud se konzumují ve velkém množství. Vyhněte se poroto nadměrnému požívání těchto nápojů.  Dalším inhibitorem absorpce jsou vaječné bílkoviny, stejně jako potraviny s vysokým obsahem zinku a fosforu, které dokážou podobně jako vápník “bojovat” proti absorpci železa. Stopové množství železa se při vaření může přenášet do jídla, obzvláště při úpravách za vysoké teploty. To je běžné hlavně při přípravě kyselých potravin, jako je například rajčatová omáčka. Promluvte si se svým lékařem a zjistěte, zda je pro vás suplementace železa vhodná. Suplementace se doporučuje hlavně těhotným ženám, a to kvůli vlastní zvýšené vyživovací potřebě a kvůli nutnosti doplnit železo plodu. Železo může být zahrnuto do vašich prenatálních vitaminů nebo užito jako samostatný doplněk. Obecně řečeno, mnohem více byste se měli zajímat o to, aby vám žádné železo nechybělo než o to, že ho přijmete příliš. Přesto je ale třeba říct, že přílišné zásoby železa v těle jsou problematické.  Přemíra železa se nezývá hemochromatóza a její symptomy se podobají nedostatku tohoto prvku.  Ačkoli je možné přijmout přehnané množství železa nadužíváním suplementace, hemochromatóza je obvykle způsobená geneticky.  Uvědomte si, že spousta doplňků stravy obsahuje mnohem větší množství železa, než je doporučeno pro denní konzumaci. Jestliže užíváte samostatný doplněk stravy s železem a zároveň multivitamin, ve kterém je železo také, pak ho možná přijímáte moc. Přijmutí nadměrného množství železa z běžné stravy je ale velmi nepravděpodobné. Nesnažte se proto hodit tchýni na hlavu játra na cibulce, které vám připravila, jen proto, že se obáváte přílišného množství železa!

english_section_name: Enhancing Your Iron Intake


summary: Opečte steaky na pánvi. Před opékáním by steaky měly mít pokojovou teplotu. Okořeňte obě strany steaků pepřem a solí. Zatáhněte maso z obou stran. Potřete maso máslem. Upečte steak na rare-medium. Nechejte steaky 5-7 minut odpočívat.

document: Nejlepším způsobem, jak připravit zvěřinové steaky, je opékat je na grilu, nebo na rozpálené pánvi na sporáku. Obě tyto metody vám umožní zatáhnout maso a připravit ho tak, aby mělo správnou vnitřní teplotu, což je u steaků velmi důležité.  Můžete použít plynový gril i uhlíkový gril, abyste masu dodali kouřovou chuť a aroma spojené s grilováním. Zahřívejte uhlíky před grilováním alespoň 30 minut, nebo nastavte plynový gril na střední výkon. Dobrá litinová pánev se také hodí pro přípravu zvěřinových steaků. Rozpalte si na pánvi několik lžic olivového oleje na středním plamenu. Pánev musí být horká ještě dříve, než na ni dáte maso, aby se z vnější strany dobře zatáhlo. Počkejte, až bude olej téměř kouřit a potom na pánev dejte steaky. Nechejte je 20-30 minut ležet na stole nebo na kuchyňské lince, aby nebyly studené. Vytáhněte je ze sáčku s marinádou a počkejte, až budou mít pokojovou teplotu a nebudou příliš studené ani uvnitř. Když dáte steaky na pánev rovnou z lednice, jejich vnější strana se zatáhne a uvnitř budou stále studené, takže se neuvaří správně a nebudou mít ideální vnitřní teplotu, aniž byste je zvenku spálili. Je mnohem jednodušší připravovat maso o pokojové teplotě a také díky tomu získáte lepší konečný produkt. Bez ohledu na to, zda jste použili marinádu, je dobré posypat obě strany steaků pepřem a solí těsně před tím, než dáte maso na pánev. Když maso osolíte příliš brzy, mohli byste z něj vytáhnout vlhkost, takže by bylo tuhé. Je tedy lepší počkat a dát na něj sůl až těsně před tím, než ho budete pokládat na gril. Steaky se nejlépe pečou na středním plamenu, takže byste je měli dát na pánev těsně před tím, než olej začne kouřit, nebo na nejteplejší část grilu. Měli byste slyšet, jak se steaky začnou zatahovat. Když to neuslyšíte, sundejte maso z pánve a počkejte, až se pánev rozpálí ještě více. Maso byste měli opékat 3-4 minuty z každé strany, aby získalo křupavou kůrku a zatáhlo se. Potom ho přesuňte na chladnější část grilu, nebo stáhněte plamen pod pánví.   Pokud steaky připravujete v litinové pánvi, uvědomte si, že si pánev udrží dlouho vysokou teplotu a zůstane horká i po tom, co se maso zatáhne, takže byste měli plamen raději vypnout úplně, abyste steak zvenku nespálili. Délka restování závisí na tloušťce vašeho steaku. I steaky silnější než 3 cm byste na pánvi měli nechávat maximálně 10-12 minut. Pozorně maso sledujte a dávejte pozor, abyste ho nepřipálili a aby uvnitř nebylo zbytečně převařené. Zvěřina je hotová, když má vnitřní teplotu okolo 54 °C.  U 60 stupňů začne být zbytečně příliš tuhá. Steaky silnější než 5 cm byste měli restovat o něco déle, nebo je nechejte na pánvi se staženým plamenem, dokud se nedovaří na správnou vnitřní teplotu. Pokud vás vždy zajímalo, proč jsou doma připravené steaky o něco horší, než steaky, které si objednáte v restauraci, odpovědí je máslo. Po obrácení masa je dobré potřít orestovanou stranu steaku máslem, aby bylo maso stále vlhké. Pokud pečete steaky na pánvi, měli byste do pánve dát trochu másla (asi jednu lžíci) a naklonit ji, aby se rozpustilo a dostalo se na celý steak. Nebudete s ním muset nic moc dělat – jednou ho otočte a nechejte ho z každé strany 3-4 minuty opéct. Protože je snadné zvěřinu převařit a může se to stát velmi rychle, měli byste pravidelně sledovat, zda je maso již hotové. Poznáte to tím, že na maso sáhnete rukou a zjistíte, zda je již připravené k sundání z pánve. Pokud chcete vědět, jak zjistit, zda je maso již hotové, dotkněte se ho ukazováčkem a palcem a druhou rukou sáhněte na tlustou část svého palce, kde se spojuje s dlaní. Rare maso by mělo být stejně pevné, jako vaše kůže. Maso upečené na medium-rare by mělo být tak pevné, jako kůže, když se palcem dotknete prostředníčku a maso upečené na medium by mělo být stejně pevné, jako když se palcem dotknete prsteníčku. Dobře propečené maso by mělo být tak pevné, jako když se palcem dotknete malíčku. Položte steaky na talíř nebo na prkénko a nechejte je alespoň pět minut odpočívat a potom je nakrájejte a servírujte. Díky tomu se vlákna masa trochu uvolní, takže bude maso šťavnatější a nebude vytékat na talíř. Kromě toho se steaky ještě trochu dovaří (pokud je přikryjete). Můžete steaky podávat celé, nebo je můžete nakrájet na plátky.

english_section_name: Cooking Venison Steaks

summary: Prošpikujte maso aromatickým kořením a slaninou. Potřete pečeni sušenými bylinami a dejte ji na několik hodin do lednice. Upečte pečeni v pekáči, nebo na plechu se zeleninou. Přikryjte pekáč alobalem a pečte pečeni alespoň 3 hodiny na 180 stupňů.

document: Po očištění masa od tuku, membrán a blán pečeni několikrát nařízněte do hloubky 5 cm. Udělejte v pečeni celkem 10-12 řezů a naplňte ji aromatickou zeleninou a tukem, například slaninou. Díky tomu bude maso stále vláčné a zachová si vlhkost.  Můžete použít celé stroužky česneku, snítky rozmarýnu, tymiánu, nebo šalvěje. Co se týče tuku, nejlepší je použít nasekanou slaninu, ale můžete do masa dát i kousky másla. Sušené byliny jsou pro pečeně nejlepší. Můžete použít koupenou směs bylin, nebo si můžete připravit vlastní směs z různých bylin dle chuti – nemůžete na tom nic zkazit. Vezměte si hrst svých oblíbených sušených bylin a potřete s nimi maso.  Můžete smíchat například oregano, bazalku, petržel, papriku, cibuli v prášku, sůl a pepř. Pokud chcete použít semena, můžete si vzít čtvrt šálku fenyklových semen, koriandrových semen a kmínu a opražit je na suché pánvi. Až začnou vonět, dejte je do hmoždíře, nebo je rozdrťte nožem. Nakonec k nim přidejte chilli v prášku, papriku a hnědý cukr. Můžete také maso naložit do solného nálevu, který často používají zvěřinoví nadšenci. Solné nálevy zjemní chuť masa a zajistí, že bude dostatečně vláčné. V každém případě byste měli maso nechat přes noc uležet v lednici. Pokud nemáte dost času, nechejte ho tam alespoň několik hodin před pečením. Vyložte pekáč zeleninou, aby se maso zespodu nepřipeklo a teplo se správně rozložilo. Zelenina masu také dodá lepší chuť a vůni.  Nejčastěji se používá cibule, mrkve, brambory a celer. Po opláchnutí zeleniny ji nakrájejte na velké kousky – nemusíte si s tím dělat starosti. Zeleninu nemusíte nijak kořenit, protože ji okoření šťáva z masa a koření, které z něj bude při pečení stékat. Protože zvěřina často vysychá, je také dobré ji při pečení podlévat vodou nebo kuřecím vývarem. Díky tomu bude v troubě stále vlhký vzduch, takže se vytvoří ideální podmínky pro pečení a budete mít jistotu, že maso nevyschne a bude vláčné. Položte maso na zeleninu do pekáče a přikryjte ho alobalem. Vložte pekáč do trouby a pečte maso asi tři hodiny. Pravidelně ho polévejte šťávou, která se z něj bude vypékat. Pokud máte teploměr na maso, můžete pečeni vytáhnout, až dosáhne vnitřní teploty 55-60 stupňů, podle toho, jak dobře ho chcete mít propečené. Pokud bude vnitřní teplota vyšší, maso bude vysušené a tuhé. Vytáhněte pekáč z trouby, ale nechejte maso stále přikryté odpočívat alespoň 10-15 minut a potom ho nakrájejte na plátky. Můžete použít výpek z pečení na přípravu omáčky, se kterou budete zvěřinu podávat.

english_section_name: Cooking Roast Venison

summary: Použijte mleté zvěřinové maso a další druhy masa. Orestujte mletou zvěřinu s cibulí. Přidejte fazole a nasekaná rajčata. Přidejte do pánve tři nebo čtyři lžíce chilli v prášku. Přikryjte pánev a nechejte pokrm vařit alespoň hodinu.

document: Mleté zvěřinové maso se hodí do burgerů, sekaných a také jako alternativa jiného mletého masa do jakéhokoli jídla, které vyžaduje mleté hovězí maso. Hodí se skvěle i pro přípravu chilli. Ať už chcete připravit klasické zvěřinové chilli, nebo budete zvěřinu míchat s jinými druhy masa, jde o perfektní druh masa. Z půl kila zvěřiny byste měli získat 8-12 porcí chilli.  Chilli maso popisuje konkrétní hrubost mletí masa, které je většinou o něco jemnější, než klasické mleté maso. Pokud chcete mít maso namleté najemno, nastavte si mlýnek správně, nebo si maso nechejte namlít ještě u řezníka.   Pokud máte rádi spíše texaské chilli, můžete použít i malé kousky masa v omáčce, kterou byste měli vařit co nejdéle za co nejnižších teplot, přestože se ingredience a způsob přípravy v podstatě vůbec neliší. Dejte do pánve několik lžic oleje a rozpalte ho. Potom přidejte zvěřinu. Dřevěnou vařečkou maso míchejte a počkejte, až se zatáhne a zhnědne. Než bude maso hotové, přidejte k němu jednu nakrájenou žlutou cibuli, nakrájenou červenou papriku a tři nebo čtyři nasekané stroužky česneku. Až cibule začne hnědnout, přidejte do pánve fazole a rajčata. Použijte jednu plechovku červených fazolí, černých fazolí, nebo fazolí garbanzo. Mělo by vám stačit zhruba 150 g fazolí.  Přidejte jednu větší plechovku drcených nebo krájených rajčat a jednu lžičku rajčatového protlaku, které dodají chilli základ. Pokud chcete použít čerstvá rajčata, začněte se čtyřmi zralými rajčaty a nakrájejte je na malé kousky. Pokud bude potřeba k chilli přidat trochu vody, aby bylo dostatečně vlhké, udělejte to. Pokud vám nechutnají fazole, můžete se řídit jiným receptem. Zvěřinu můžete upravit jako různé druhy chilli, nebo jako různé regionální verze tohoto pokrmu. Použijte koření a zeleninu, které máte rádi a možná se vám podaří vymyslet ještě lepší recept. Okořeňte chilli tak, jak sami chcete. Pokud máte rádi ostré jídlo, můžete přidat více chilli, použít silnější chilli, nebo přidat trochu kmínu, kajenského pepře a dalšího ostrého koření. Pokud nemáte rádi ostrá jídla, přidejte tymián, kmín, koriandr v prášku a další aromatické byliny. Přidejte také sůl a pepř. Pokud chcete dosáhnout charakteristické chuti chilli, budete potřebovat alespoň trochu chilli v prášku. Nemusíte to přehánět – když vám to nebude stačit, můžete kdykoli přidat více. Stáhněte plamen na nejmenší a nechejte chilli alespoň jednu nebo dvě hodiny vařit. Maso by se mělo udělat zhruba za 30 minut, ale chuti se spojí až po hodině nebo po dvou hodinách pomalého vaření. Po 30 minutách jídlo ochutnejte a v případě potřeby přidejte více koření nebo chili. Hotový pokrm podávejte s kukuřičným chlebem.  Pokud chcete, můžete chilli vařit také v papiňáku a nechat ho tam celý den, nebo přes noc, aby se chuti důkladně spojily. Obecným pravidlem vždy je, že čím déle se jídlo vaří, tím lépe chutná.

english_section_name: Making Venison Chili

summary: Nakrájejte maso a orestujte ho. Přidejte zeleninu a aromatické koření. Začněte dělat omáčku. Přikryjte pánev poklicí, stáhněte plamen a nechejte omáčku několik hodin vařit.

document: Vezměte si pánev s vysokými stěnami, dejte na ni rozpálit olej a orestujte maso ze všech stran na středním plamenu. Není nutné ho úplně uvařit – ve skutečnosti byste se tomu měli vyhnout. Měli byste ho pouze zatáhnout, aby se uzavřelo a nevytékala z něj šťáva. Pokud se vám v pánvi objeví hnědý výpek, je to naprosto v pořádku.  Dobrá omáčka se připravuje z půl kila kvalitního masa z šunky, krku, nebo žeber zvěřiny. Maso by mělo být nakrájené na malé kousky. Pokud chcete maso zatáhnout rychleji a zároveň zahustit omáčku, můžete ho poprášit trochou bílé mouky, jako kdybyste chtěli dělat jíšku. Nebudete potřebovat více, než jednu nebo dvě lžíce mouky na půl kila masa. Po orestování masa ho vyndejte z pánve a dejte na pánev zeleninu, kterou chcete v omáčce mít. Začněte s nejtvrdšími druhy zeleniny a pokračujte s těmi nejměkčími. Měli byste dávat nejprve zeleninu, která se bude vařit nejdelší dobu a později přidávat měkčí zeleninu, abyste měli nakonec všechny druhy zeleniny dovařené ve stejnou dobu. Začněte kořenovou zeleninou, jako je mrkev a brambory a nakonec přidejte houby, hrášek a čerstvou bazalku. Na základní omáčku vám budou stačit dvě brambory nakrájené na malé kousky, dvě středně velké mrkve a jedna menší cibule. Stáhněte plamen na střední výkon a míchejte zeleninu tak dlouho, dokud cibule nezesklovatí. Přidejte tři nebo čtyři nasekané stroužky česneku a vařte směs ještě jednu nebo dvě minuty. Až zelenina začne hnědnout, můžete vytvořit omáčku. Na dně pánve byste měli mít spoustu chutné zeleniny, ke které stačí přidat nějakou tekutinu a dobře ji promíchat. Použijte dva nebo tři šálky červeného vína, tmavého piva, nebo kuřecího vývaru, které se ke zvěřině skvěle hodí. Pokud chcete, můžete použít i kombinaci různých tekutin, nebo smíchat vodu s jinou tekutinou, abyste trochu zjemnili výslednou chuť.  Až nalijete do pánve tekutinu, měla by začít bublat a po chvíli se trochu zklidnit. Začněte obsah pánve míchat, abyste dostali chuť ze dna a potom omáčku ochuťte. Použijte sušený tymián, sůl a pepř. Vraťte do pánve maso a znovu zvětšete plamen, aby se tekutina začala vařit. Stále obsah pánve míchejte, aby se nic nepřipálilo. Až se vývar začne vařit, stáhněte plamen a přikryjte pánev poklicí. Každou chvíli poklici sundejte a vše důkladně promíchejte. Mějte nádobu stále přikrytou alespoň hodinu, nebo i tři nebo čtyři hodiny. Když budete omáčku vařit déle a za nižších teplot, maso bude vláčnější a jemnější a bude chutnat lépe, takže byste neměli spěchat. Maso bude technicky „hotové“ už za hodinu, ale když počkáte několik hodin, bílkoviny se rozloží a maso bude tak jemné, že se bude rozpadat na vidličce. Pokud chcete přidat více zeleniny, například houby, nebo jinou čerstvo zeleninu, počkejte na posledních 10-15 minut vaření, jinak se zelenina příliš rozvaří. Můžete nakonec omáčku také posypat čerstvou petrželí. Podávejte ji s francouzskou bagetou, s chlebem, nebo s knedlíkem.

english_section_name: Making Venison Stew

summary: Použijte pouze maso, které bylo správně staženo z kůže. Odřízněte všechny viditelné kousky tuku. Naložte maso přes noc do marinády. Odříznutý tuk nahraďte jiným tukem. Vyberte si kus masa podle toho, jak ho chcete připravovat.

document: Čím déle maso zůstane na mrtvém zvířeti, tím tužší je. Vybírejte si pouze maso, které bylo staženo z kůže a naporcováno hned po zabití zkušeným řezníkem nebo lovcem.  Zvěřina by měla 10-14 dnů po naporcování ještě zrát. Díky tomu maso trochu vyschne a nebude chutnat příliš divoce, takže bude mít příjemnější chuť. Na rozdíl od hovězího tuku, který masu dodává chuť a udržuje ho vlhké, tuk na zvěřině nechutná moc dobře a ani nezlepší texturu masa. Ostrým nožem odřízněte pojivové tkáně a tuk od masa, abyste ho připravili na vaření.   Tuk můžete vyhodit, ale někdy se z něj dělá také sádlo nebo škvarky a lze z něj vyrobit i dobré mýdlo nebo lůj pro krmení ptáků.   Pokud máte na kusu zvěřiny tenkou membránu, měli byste ji odříznout. Je to sice trochu namáhavé, ale když ji z masa odříznete, zlepšíte tím jeho chuť a také zajistíte, že se bude snáze vařit. Zvěřina má silnou divokou chuť, kterou můžete zvýraznit, nebo naopak zamaskovat – záleží na tom, jaký kus masa máte a co s ním chcete dělat. Když se naučíte maso nakládat do správné marinády, budete ho moci zjemnit a dodat mu lepší chuť. Nejlepším způsobem, jak naložit maso, je použít velký uzavíratelný pytlík s marinádou a nechat ho přes noc i s masem v lednici.  Použijte tenčí kousky zvěřiny s marinádou a větší kusy masa s nálevem. Když necháte maso v marinádě přes noc, dostane se jen zhruba do 0.5 cm pod povrch, takže nemá smysl marinovat velké kusy masa. Naložte do marinády tedy tenké kousky masa, které přes noc stihnou marinádu důkladně nasát.   Jednoduchou marinádu vytvoříte z italského salátového dresinku, nebo si ji můžete udělat z octa a olivového oleje, trochy nasekaného česnek a lžíce hnědé hořčice a italského koření (například oregana a bazalky). Pokud chcete BBQ marinádu, orestujte si najemno nasekanou cibulku a 3-4 stroužky česneku na másle, dokud nezesklovatí. Přidejte dva šálky rajčatového protlaku (nebo šálek kečupu), půl šálku jablečného octa, bílého octa a hnědého cukru a dvě lžíce chilli v prášku. Pokud nechcete, aby zvěřina chutnala příliš divoce, použijte citrusovou marinádu. Citrus dokáže zamaskovat silnou chuť zvěřiny a zajistí, že bude chutnat i dětem a méně dobrodružným jedlíkům. Zkuste připravit marinádu z půl šálku limetkové šťávy smíchané s půl šálkem olivového oleje, půl šálkem nasekaného koriandru, jednou nasekanou zelenou chilli papričkou, lžičkou kmínu a panákem tequily. Přestože tuk ze zvěřiny nepříznivě ovlivní chuť výsledného jídla, samotná zvěřina nemá potřebný tuk k tomu, aby byla vlhká a jemná, takže se rychle vysouší. Proto mnoho zkušených kuchařů vaří zvěřinu se sádlem nebo s jiným zdrojem tuku, jako je máslo, margarín, olej, nebo omastek ze slaniny.   Můžete tuk nanést přímo na povrch masa. Tato metoda funguje nejlépe při grilování nebo opékání na pánvi, protože při ní v podstatě poléváte maso tukem. Po obrácení masa naneste trochu rozpuštěného másla nebo olivového oleje i na opečenou stranu, abyste zachovali chuť a vlhkost zvěřiny. Maso můžete také prošpikovat. Udělejte malé zářezy a vložte tuk do nich. Tato metoda je nejlepší pro větší kusy masa a pečeně, které se pečou v troubě a funguje skvěle také s jinými druhy masa, jako je šunka nebo slanina. Udělejte do tlustých částí masa malé řezy špičkou nože a vtlačte do nich šunku nebo tučné kousky slaniny. Při pečení tuk udrží maso vlhké a vláčné. Různé kusy masa se hodí pro různé metody přípravy. Některé druhy masa se skvěle hodí na steaky, zatímco jiné se hodí spíše pro omáčky, nebo klobásy.  Ať už máte vybraný konkrétní pokrm, který chcete uvařit, nebo se budete rozhodovat podle toho, jaké maso budete mít k dispozici, můžete se orientovat tak, abyste měli nejlepší maso pro váš pokrm:  Svíčková a zadní jsou nejjemnější kusy masa, které jsou nejdražší a můžete je vařit vcelku, nakrájet na jednotlivé steaky, nebo je nakrájet na malé kousky a přidat do omáček. Svíčkovou lze podávat také upečenou rare-medium. Pečeně jsou nejlepší ze spodních šunek, které byste měli restovat nebo vařit co nejdéle za nízkých teplot, aby byly stále vláčné. Steaky jsou nejlepší z horní části šunky, což je kus masa, který se hodí k přípravě téměř jakéhokoli pokrmu. Ze začátku je sice tuhé, ale po zjemnění ho můžete použít k mnoha různým účelům. Maso na omáčku se bere většinou ze spodních žeber, z břicha a z krku zvířat. Pokud máte mlýnek na maso, můžete tyto kusy také namlít a připravit z nich zvěřinové klobásy.

english_section_name: Preparing Venison


summary: Změňte obuv. Vycpěte si boty. Podívejte se po zdravotnických náplastech a krémech.

document: Jednou z nejčastějších příčin mozolů je jednoduše to, že se nosí špatné boty. Pokud vám boty špatně padnou, pravděpodobněji se vytvoří mozoly - takže si pořiďte takové, které vám osobně sedí.  Měly by být pohodlné (ale netlačit) a sedět na šířku vašeho chodidla.  Kdykoliv to bude možné, vyvarujte se nošení podpatků; soustředí všechnu vaši váhu na bříško vašeho chodidla - recept na mozoly, opravdu. Noste ploché boty kdykoliv můžete; jsou také pohodlnější. Pokud jsou mozoly na rukách, nošení polstrovaných rukavic pohodlného střihu zmírní a sníží problémy s tvořícími se mozoly. Ujistěte se, že vám rukavice dobře padnou; příliš volné rukavice udělají opak a podráždí vaší kůži prostřednictvím neustálého tření ještě více. Mozoly, kuří oka a puchýře nejsou neobvyklým fenoménem; v důsledku toho několik společnosti začalo vyrábět vložky do bot vyvinuté ke zbavení se jich. Mnoho je vyrobeno z krtčí kůže a snadno vklouznou do vaší boty ve tvaru proužků nebo náplastí.  Na kuří oka použijte náplasti ve tvaru donutu. Padnou na kuří oko a snižují tlak, tření a dření. Jsou levné a snadno dostupné ve většině samoobsluh nebo drogérií. Nemusíte nutně jít k lékaři, abyste sehnali léky k úlevě od problému; náplasti, leukoplasti a další léky můžete snadno sehnat i volně dostupné. Nicméně většina z nich obsahuje jako jednu z aktivních ingrediencí kyselinu salicylovou - a to může způsobit podráždění nebo infekci, která může být otravnější (nebo vážnější) než to, s čím jste se původně vypořádávali. Pokud máte jednu z následujících potíží, je nejlepší se těmto vyvarovat:   Pokud máte cukrovku Pokud máte sníženou citlivost ve vašich nohách, buď kvůli potížím s krevním oběhem, nebo neurologickému poškození Pokud máte špatný zrak nebo flexibilitu a nemusíte být schopní používat výrobek správně.

english_section_name: Using Special Footwear and Foot Products

summary: Ponořte své ruce, nohy nebo loky na deset minut do teplé/horké vody. Pomocí pemzy si obruste mozoly. Umyjte si nohy/ruce. Osušte a rozetřete na nohy/ruce krém. Udržujte své jemné ruce/nohy.

document: Kůže by se měla začít zjemňovat. Pokud chcete, můžete přidat Epsomskou sůl, koupelové oleje nebo dokonce čaj, ale není to nezbytné.  Pokud jsou vaše mozoly hrubé, přidejte 1 hrnek jablečného octa. (Varování: nepřidávejte ocet, pokud máte cukrovku nebo špatný krevní oběh.) Ujistěte se, že pravidelně čistíte pemzu a znovu si namáčíte nohu, jak začíná usychat. Nebruste si nohy/ruce příliš mnoho. Pokud začnete cítit bolest nebo po tom, co jste odstranili pár vrstev kůže, přestaňte.  Na druhé straně, na nohy bude fungovat pilník na nohy. Ujistěte se, že odstraníte všechnu odumřelou kůži. Použijte hustý krém na nohy nebo ruce, aby zadržel vlhkost.   Pokud se chystáte jít do postele, vezměte si ponožky nebo rukavice, abyste zadrželi vlhkost a krém. Celý tento proces opakujte na konci každého týdne. Nanášejte krém na oblast mozolu po každém sprchování. Pro nejlepší výsledky použijte hustší krém.

english_section_name: Using Standard Treatment Options

summary: Použijte ke změkčení vašich mozolů aspirin. Vyzkoušejte jedlou sodu. Dejte si do koupele heřmánkový čaj. Využijte kukuřičný škrob. Zvažte použití octa. Využijte dobře ananas.

document: Rozdrťte pět nebo šest tablet aspirinu a smíchejte je půl čajové lžičky (3 g) citronové šťávy a vodou. Naneste výslednou pastu na postižené místo, obalte teplým ručníkem a zakryjte igelitovým sáčkem. Nechte zhruba 10 minut působit a odstraňte obklady. Obruste mozoly pemzou.  Opět, pokud jste diabetik, nezkoušejte toto ošetření. Také tuto metodu nepoužívejte, pokud jste alergičtí na aspirin. Jedním z nejlepších způsobů, kterým si můžete ošetřit kuří oka a mozoly je namáčení v teplé vodě. To uvolňuje odumřelou kůži a pomáhá s hojením. Přidejte do umyvadla s teplou vodou 3 lžíce jedlé sody a namočte - jedlá soda má pH 9 a proto je alkalická a nemůže narušit kožní bariéru.  Nebo si masírujte mozoly pastou ze 3 dílů jedlé sody k 1 dílu vody. Namáčení nohy v naředěném heřmánkovém čaji může být zklidňující a dočasně změní pH kůže, čímž pomůže vysušit potící se nohy. Čaj poskvrní vaše nohy, ale skvrnu je možné snadno odstranit mýdlem a vodou. Rozprašte si kukuřičný prach mezi prsty, abyste místo udrželi suché a ochránili kůži od narušení. Vlhkost může zhoršit kuří oka a mozoly a může podpořit plísňové infekce.  Je to lepší prevence než cokoliv jiného a mělo by se to používat k odstranění nepříjemností. Namočte vatovou kuličku do octa a přilepte ji k vašemu kuřímu oku nebo mozolu. Nechte si octem napuštěnou vatovou kuličku přes noc. Ráno otřete místo pemzou.  Ujistěte se, že připevníte vatovou kuličku pouze k mozolu samotnému. Nechcete si podráždit okolní kůži, která je v pořádku. Ananasová slupka obsahuje určité enzymy, které pomáhají zjemňovat kuří oka a mozoly a odstraňovat je z kůže. Dejte malý kousek čerstvé ananasové slupky na postižené msíto a obalte kolem čistý hadřík. Dělejte to každý večer po dobu jednoho týdne. Také můžete na kuří oka nanášet ananasovou šťávu.

english_section_name: Trying Home Remedies


summary: Jezte jídlo bohaté na uhlohydráty. Omezte pití. Nemíchejte různé druhy pití. Pijte pouze pivo.

document: Než začnete pít, tak je ten správný čas na to najíst se něčeho, co obsahuje hodně uhlohydrátů. Jakmile začnete pít, uhlohydráty do sebe natáhnou přebytečný alkohol. Mléčné výrobky a potraviny s přírodními tuky jsou také skvělé, protože obalí sliznici žaludku. To zpomalí vstřebávání alkoholu do systému. Příklady pokrmů, které si můžete před pitím dát zahrnují těstoviny, falafel, burger nebo sendvič, pizza nebo avokádo. Snažte se omezit pití jen na určitý počet drinků. Jen díky tomu toho nevypijete příliš. Jedním způsobem, jak toho dosáhnout, je například to, že si s sebou do baru vezmete jen omezený rozpočet. Tak si nekoupíte příliš drinků. Druhým způsobem je například to, že barmanovi řeknete, aby vám už později nenaléval. Můžete si také dát i nealkoholické drinky v průběhu večera.  Můžete také procvičovat sebekázeň a říci si, že si dáte jen 3 až 4 drinky za noc. Dělejte to tak, že si mezi jednotlivými drinky dávejte 30 minut pauzu, kdy budete pít jen vodu. Sledujte, kolik drinků jste vypili. Můžete to udělat tak, že požádáte barmana, aby neodnášel vaše prázdné sklenice. Než začnete pít, požádejte kamaráda, aby vám dal vědět, až budete mít vypitý domluvený počet drinků. Vyhněte se míchání piva a tvrdého alkoholu, obzvláště pokud jste nejdříve pili pivo. Nemíchejte mezi sebou ani tvrdý alkohol jako například vodku, rum a whisky. Držte se raději jednoho druhu pití, ať už je to pivo, tmavý nebo světlý tvrdý alkohol nebo víno. Světlý tvrdý alkohol, jako je vodka a gin jsou pro váš organismus lehčí než tmavý tvrdý alkohol, jako je whisky a burbon. Opít se z piva trvá obvykle déle. Je to díky tomu, že pivo obsahuje větší objem tekutiny než ostatní alkohol. Pokud se snažíte neopít se příliš, zkuste pít v průběhu večera jen pivo.

english_section_name: Preparing for a Night of Drinking

summary: Přestaňte hned pít. Pijte vodu. Zobejte arašídy nebo krekry. Dopřejte si 30 minut spánku.

document: Udělejte to hned, jakmile si uvědomíte, že jste již více opilí, než jste chtěli. Ať už máte v ruce jakýkoliv drink, odložte jej. Lidskému tělu trvá hodinu, než zpracuje nápoj, který konzumujete. Takže pokud jste si během jedné hodiny dali dva až tři drinky, vašemu tělu bude trvat dvě až tři hodiny, než jej úplně zpracuje. Požádejte obsluhu o velkou sklenici vody, nebo si ji nalijte sami. Doporučuje se vypít jednu sklenici vody o obsahu 240 ml na každý jeden alkoholický nápoj, který zkonzumujete. Po každém drinku si tedy dejte sklenici vody, než si dáte další drink. Než si půjdete lehnout, dejte si také sklenici vody. Protože časté návštěvy toalety v důsledku vyššího příjmu vody vám mohou vyplavit také sůl z těla, dejte si do sklenice vody špetku soli. Některé bary nabízejí zdarma pohoštění pro zákazníky v podobě arašídů nebo krekrů. Pokud tedy popíjíte někde, kde je lehké občerstvení k dispozici, využijte příležitosti dostat do žaludku také něco k jídlu. Pokud si během pití dáte něco lehkého k jídlu, nebudete následně tolik opilí, jako byste byli při pití na lačný žaludek. Vyhněte se velkým porcím těžkého a tučného jídla, bylo by vám po nich zle. Čas je totiž jediným lékem na vystřízlivění a odpočinek je tak skvělým způsobem, jak rychleji vystřízlivět. Jakmile máte v žaludku nějaké jídlo a napili jste se vody, nastavte si budík na 30 minu a zdřímněte si.

english_section_name: Taking the Necessary Steps to Sober Up

summary: Nedávejte si studenou sprchu. Omezte kávu. Nenuťte se do zvracení.

document: Studená sprcha vás sice probere, ale nezmírní účinky alkoholu. Naopak, studená sprcha může vašemu tělu přivodit šok, pokud jste opravdu opilí nebo již máte otravu alkoholem. Šálek kávy vás možná probere a dodá vám pocit osvěžení, takže jeden si klidně dejte. Vyhněte se však většímu množství, protože káva odvodňuje, byli byste dehydrovaní. Nevěřte obecným radám, které tvrdí, že díky kávě vystřízlivíte a snížíte obsah alkoholu v krvi, není tomu tak. Tato taktika nebude fungovat, pokud to neuděláte ihned po požití panáku. Jakmile se alkohol absorbuje do vašeho systému, tzn., již se cítíte omámeně, je pozdě. Svému tělu zvracením jen škodíte, protože přicházíte o tekutiny a budete dehyrovaní.  Pokud to opravdu potřebujete, vyzvracejte se. Je to způsob, kterým se tělo snaží zbavit alkoholu. Z důvodu bezpečnosti požádejte kamaráda, aby s vámi zůstal, když zvracíte, abyste třeba neupadli a neporanili se, protože se vám motá hlava.

english_section_name: Avoiding Flawed Tactics for Sobering Up


summary: Nejprve začněte otevírat dvířka. Naučte andulku, aby vyskočila na bidýlko. Vycvičte andulku, aby vám vyskočila na prst. Když vám andulka sedí na prstě, zkuste s ní hýbat.

document: Otevřete dvířka od klece a opatrně do ní vložte ruku. Na andulku jemně mluvte. Zkuste ji přemluvit k tomu, aby si z vaší dlaně vzala pamlsek, jako je třeba slunečnicové semínko nebo proso. Může to nějakou dobu trvat, tak buďte trpěliví.  Nesnažte se na andulku zpočátku sahat. Nechte ji, ať k vaší ruce přijde sama. Pokud andulka létá po kleci, jakmile tam dáte ruku, nechte ji tam, dokud se andulka neuklidní.  Papouška byste měli cvičit nejdéle 10 minut v kuse. Až vám andulka začne věřit natolik, že vám z dlaně začne jíst pamlsky, můžete ji vycvičit k tomu, aby skočila na bidýlko nebo klacík. Otevřete dvířka klece a opatrně do ní dejte bidýlko. Bidýlko můžete jemně opřít o andulku. Časem se naučí na bidýlko přijít. Pro začátek nechte andulku sedět na bidýlku v kleci. Neberte bidýlko ven, andulka potřebuje dostatek času, aby si na vás zvykla. Jakmile si andulka zvykne skákat na bidýlko nebo klacík, můžete pak andulce přistrčit prst a zkusit, jestli na něj taky neskočí. Pokud se andulka nebojí vaší ruky, zkuste ji prstem pohladit po bříšku a říct „nahoru“. Když ji dáte zpět na bidýlko nebo do klece, můžete říct „dolů“. Jakmile si andulka zvykne na pobyt na vašem prstu a dokáže na něm bezpečně sedět, potom ji můžete zkusit na prstu vyndat z klece.  Když andulku vyndáváte z klece, hýbejte s ní velmi pomalu a opatrně, zejména pokud je to váš první pokus. Andulka by se jinak mohla vyděsit.  Když andulku na vyndávání z klece teprve zvykáte, nehýbejte s ní příliš. Trénování by nemělo trvat dlouho.

english_section_name: Beginning to Build Your Budgie’s Trust

summary: Nechte andulku trávit nějaký čas mimo klec. Nechte andulku, aby si vám sedla na rameno. Dejte andulce hračky, aby byla zdravá a šťastná. Na ptáka často mluvte.

document: Když je andulka ochočená a vycvičená, bude potřebovat alespoň jednu hodinu denně mimo klec, aby měla dostatek pohybu a mohla si hrát. Ujistěte se, že jsou zavřená všechna okna a dveře. Měli byste také přikrýt okna a zrcadla, aby do nich andulka náhodou nevletěla. Jakmile je andulka zvyklá na to, že s ní hýbete mimo klec, můžete ji zkusit opatrně posadit na své rameno. Mnoho andulek se naučí sedět lidem na ramenou. Andulky jsou rády, když si mohou vybírat z několika hraček. Pomocí těchto hraček můžete také s andulkou budovat pouto. Pravidelně hračky měňte (alespoň jednou měsíčně), aby andulka byla spokojená. Hračky vhodné pro andulky zakoupíte ve zverimexu a patří mezi ně například:  Žebříky Houpačky Zrcadla Zvonky Dřevěné kousací hračky (ty jsou vhodné k tomu, aby papouškovi nepřerůstal zobáček) Pokojové rostliny, které nejsou jedovaté (andulka na ně může létat) Je třeba, aby si papoušek zvykl na zvuk vašeho hlasu, a tak na něj při vytváření pouta mluvte. Mnoho andulek se může naučit napodobovat zvuky a slova.

english_section_name: Training and Bonding With Your Budgie


summary: Vyberte čerstvé, aromatické růže a opláchněte je. Otrhejte okvětní lístky a zbytek růží vyhoďte. Okvětní lístky vložte do připraveného hrnce a zalijte je vodou. Hrnec zakryjte poklicí a pusťte sporák na nízkou teplotu. Na velkou sklenici položte cedník. Růžovou vodu nalijte do sklenice. Růžovou vodu uskladněte v lednici.

document: Čím čerstvější růže budou, tím lepších výsledků dosáhnete.  Snažte se sehnat organické růže, které nebyly postřikovány pesticidy. I přesto, že je důkladně opláchnete, nemáte záruku, že se vám podaří smýt veškeré chemikálie. Každá z variant růží má svou unikátní vůni, a proto se raději držte pouze jedné odrůdy. Mixování několika vůní dohromady by nemuselo dopadnout dobře. Růže důkladně opláchněte a smyjte z nich všechnu špínu, hmyz a pesticidy. Pokud chcete růžovou vodu používat pro vaření, použijte lístky z nějaké jedlé odrůdy růže, jako je například rosa damascena (růže damascénská), rosa centifolia (růže stolistá) nebo rosa gallica (růže keltská). Budete potřebovat takové množství okvětních lístků, které zaplní jeden šálek. V závislosti na velikosti růží by to měly být zhruba dva květy. Ujistěte se, že jsou lístky rovnoměrně rozložené a že je voda příliš nepřevyšuje. Použijete-li příliš vody, výsledný produkt nebude tak aromatický. Přidat můžete jednu lžičku vodky. Vůni tím nijak neovlivníte, ale pomůžete tím růžovou vodu i její aroma uchovat po delší dobu. Vodu nepřivádějte k varu, jinak zničíte její barvu, ale i další účinky. Po zhruba dvaceti minutách začnete pozorovat, jak okvětní lístky blednou a voda se začíná obarvovat. Ujistěte se, že je sklenice naprosto čistá a že je dostatečně velká, aby se do ní vešly cca 2 šálky (475 mililitrů) vody. Do cedníku zachytíte veškeré okvětní lístky. Použijte k tomu obě ruce, chytněte použitý hrnec a opatrně ho nakloňte. Nyní pomalu lijte růžovou vodu skrze cedník do připravené sklenice. Voda projde do sklenice a cedník zachytí veškeré okvětní lístky. Zvažte, zda část růžové vody nepřelít do menší nádoby. S menší nádobkou se lépe manipuluje než s velkou a neohrabanou zavařovací sklenicí. Jakmile vodu z menší nádobky vypotřebujete, jednoduše ji doplňte z velké sklenice. Vydrží vám tak zhruba jeden týden. Pokud do ní ale přidáte trochu vodky, vydrží vám déle.

english_section_name: Making Rosewater with Fresh Petals

summary: Okvětní lístky rozdělte na dvě hromádky. Jednu hromádku nadrťte pomocí hmoždíře a tlouku. Růžovou vodu a nadrcené okvětní lístky vložte do keramické misky. Do misky přidejte zbytek připravených okvětních lístků a nechte je působit 24 hodin. Růžovou vodu a okvětní lístky přelijte do skleněné nebo keramické pánve. Růžovou vodu a okvětní lístky nechte slabě vřít za nízké teploty. Růžovou vodu nalijte do sklenice skrze cedník. Sklenici uzavřete a na několik hodin ji postavte na slunné místo. Růžovou vodu uskladněte v ledničce.

document: Jednu z nich nadrtíte rovnou a druhou až později. Lístky postupně pustí šťávu, kterou využijete pro přípravu své růžové vody. Můžete je také třít v cedníku - ten jednoduše položte na sklenici a lístky v něm roztírejte pomocí lžíce. Použít můžete také mísu nebo jinou nádobu ze skla. Růžovou vodu s okvětními lístky nechte v misce několik hodin, aby voda z růží získala co nejvíce látek. Čerstvé lístky zamíchejte mezi nadrcené. Mísu překryjte a nechte ji 24 hodin nerušeně stát. Nepoužívejte kovové nádobí, protože by mohlo negativně zreagovat s růžovými oleji. Pánev nebo hrnec přesuňte na plotnu a zapněte ji na nízkou teplotu. Vodu nyní nechte přivést k slabému varu - jakmile uvidíte první bublinky, stáhněte hrnec z ohně. Pro scezení můžete použít rovněž mušelín nebo kávový filtr. V cezení pokračujte, dokud z vody neodstraníte poslední zbytky okvětních lístků. Pokud chcete růžovou vodu používat jako toner, nařeďte ji destilovanou vodou tak, abyste získali požadovanou sílu. Sluneční teplo pomůže uvolnit přirozené, účinné oleje. Používat ji pak můžete po dobu jednoho týdne.

english_section_name: Making Rosewater with Crushed Petals

summary: Připravte si všechny potřeby. Sklenici naplňte vodou. Přidejte 12 kapek růžového esenciálního oleje. Sklenici pevně uzavřete a protřepejte ji. Zvažte přelití růžové vody do jiné nádoby.

document: Kromě růžového esenciálního oleje a destilované vody budete potřebovat také sklenici. Pokud chcete růžovou vodu použít jako osvěžovač vzduchu nebo textilií, pak budete potřebovat také rozprašovací láhev. Ujistěte se, že je připravená nádoba vyrobená skutečně ze skla nebo z kvalitního plastu. Nezapomeňte, že je skutečně důležité kvůli možným bakteriím použít destilovanou a ne kohoutkovou vodu. Pokud destilovanou vodu zrovna nemáte po ruce, můžete převařit filtrovanou vodu a nechat ji opět zchladit na pokojovou teplotu. Olej budete muset zředit několika kapkami vodky, jinak by zůstal oddělený na hladině vody. Ujistěte se, že používáte čistý esenciální olej a ne vonný olej. Vonný olej by vaší vodě dodal pouze aroma, ale nepředal by ji další benefity, které poskytuje růže a esenciální olej. Chvíli v tom pokračujte, aby se olej s vodou dobře promísil. Hotovou růžovou vodu můžete nechat v použité sklenici nebo ji můžete přelít skrze trychtýř do rozprašovací lahve a použít ji jako osvěžovač povlečení, vzduchu nebo obličeje.

english_section_name: Making Rosewater with Essential Oil

summary: Připravte si všechny potřeby. Sušené okvětní lístky vložte do jedné ze sklenic. Okvětní lístky zalijte horkou, ale ne vroucí, vodou. Zakryjte sklenici a nechte vodu vychladnout. Přes prázdnou sklenici položte cedník. Růžovou vodu přelijte do sklenice. Uzavřete sklenici a uložte ji do lednice.

document: Kromě sušených růžových lístků a horké vody budete potřebovat dvě skleněné zavařovací sklenice a cedník. Pokud chcete růžovou vodu používat pro vaření, použijte lístky z nějaké jedlé odrůdy růže, jako je například rosa damascena (růže damascénská), rosa centifolia (růže stolistá) nebo rosa gallica (růže keltská). Dodají vašemu jídlu nejlepší chuť. Určitě použijte destilovanou vodu, která neobsahuje žádné bakterie. Pokud zrovna nemáte po ruce destilovanou vodu, pak použijte filtrovanou. To zabere zhruba 10 až 15 minut, v závislosti na výši pokojové teploty. Do této sklenice budete růžovou vodu přelévat a cedník zachytí všechny okvětní lístky. Přelévejte ji opatrně, abyste ji nerozlili a zachytili do cedníku skutečně všechny okvětní lístky. Jakmile je veškerá voda v druhé sklenici, můžete okvětní lístky vyhodit. Připravenou růžovou vodu musíte zpracovat do jednoho týdne.

english_section_name: Making Rosewater with Dried Petals