Ion MureÅŸan
Ci eu singur sub pÄƒmÃ¢nt,Ci eu singur sub pÄƒmÃ¢nt.,Ci eu singur, singur, singur sub pÄƒmÃ¢nt departe.,CÄƒci pÄƒmÃ¢ntul i-a expectorat pe toÅ£i.,Pe toÅ£i i-a scuipat Ã®ntre flori,,Ã®n batista Ã®nfloratÄƒ a primÄƒverii.,Pe toÅ£i i-a dat afarÄƒ.,Acum ei sunt pete de sÃ¢nge Ã®n batista unei frumoase,domniÅŸoare tebeciste.,Pleoasc! i-a scuipat pÄƒmÃ¢ntul Ã®n iarbÄƒ.,Åži tocmai acum e ziua Ã®nvierii.,Tocmai acum e ziua celei de a doua veniri a MÃ¢ntuitorului.,E Ziua JudecÄƒÅ£ii.,Oh, ce bucurie mare!,Pe toÅ£i i-a scos pÄƒmÃ¢ntul afarÄƒ,din plÄƒmÃ¢nii lui,,din lÄƒzile lui frigorifice,unde, Doamne, atÃ¢t de bine s-au pÄƒstrat.,Aceasta e Ziua JudecÄƒÅ£ii,,ziua Ã®n care creÅŸte carnea pe fiecare os,,carnea se depune pe oase ca praful pe mobilÄƒ.,Aceasta e ziua cÃ¢nd carnea e luminoasÄƒ ca Luna.,E o carne sigurÄƒ.,CÄƒci tot omul Å£ipÄƒ de bucurie ÅŸi zice:,â€œHaide, hai Ã®n carnea mea, unde-i cald ÅŸi bine!â€,Ci eu singur sub pÄƒmÃ¢nt.,Åži pe fiecare osiÅŸor creÅŸte carnea.,ÃŽncÃ¢t se umple pÄƒmÃ¢ntul de oameni,ÅŸi apele de peÅŸti,ÅŸi cerul de pÄƒsÄƒri,ÅŸi cuÅŸtile de cÃ¢ini,ÅŸi bucÄƒtÄƒria de varÄƒ a mamei se umple de muÅŸte,(cÄƒci ÅŸi pe osul de muscÄƒ creÅŸte carnea de muscÄƒ),oh, ce bucurie mare!,Iar cei care au fost arÅŸi Ã®n foc de nu mai au oase,se bucurÄƒ ÅŸi ei,cÄƒci, dupÄƒ cÃ¢te vÄƒd eu de sub pÄƒmÃ¢nt,,Ã®n iarbÄƒ se aprind focuri mici cÃ¢t flacÄƒra unui chibrit,ori mari cÃ¢t o casÄƒ care arde,,iar flÄƒcÄƒrile, pleoasc, numai ce scuipÄƒ oase,ÅŸi pe oase numai ce creÅŸte carnea,,iar dacÄƒ undeva, Ã®n lume, apare o idee,,numai ce vezi cÄƒ Ã®n jurul ei creÅŸte un cap,,numai ce vezi ideea cÄƒ se tolÄƒneÅŸte la umbra unei frunÅ£i,care Ã®nainte nici nu era.,Oh, ce bucurie mare!,Ci eu singur sub pÄƒmÃ¢nt.,PocneÅŸte pÃ¢nza praporilor Ã®n vÃ¢ntul serii.,Eu singur sub pÄƒmÃ¢nt ca un copil cu nasul lipit de geam.,Eu cu nasul ca un melc lipit de geam.,Iar ceea ce vÄƒd, vÄƒd prin iarbÄƒ.,Åži stau Ã®n laptele dulce ÅŸi negru al pÄƒmÃ¢ntului,ÅŸi-s singura broscuÅ£Äƒ ÅŸi ÅŸarpe ÅŸi peÅŸte ÅŸi Ã®mpÄƒrat,din neagra Ã®mpÄƒrÄƒÅ£ie.,Ci eu singur, singur, singur sub pÄƒmÃ¢nt departe.,Iar ei joacÄƒ hora,,roatÄƒ-roatÄƒ Ã®n jurul lui Christos,care stÄƒ ca un miel Ã®n mijlocul lor.,Åži ce vÄƒd eu, prin iarbÄƒ vÄƒd:,femeile cu picioare subÅ£iri ca ÅŸi creioanele,ÅŸi cu sexul ca ÅŸi guma de ÅŸters, udÄƒ ÅŸi roz ca radiera,,ÅŸi bÄƒrbaÅ£ii tropotind cu cizme de piele ÅŸi cu potcoave ÅŸi,fiecare cu douÄƒ cÄƒlimÄƒri pline cu cernealÄƒ Ã®ntre picioare.,Asta am apucat sÄƒ vÄƒd,,cÄƒci ei, cu Christos Ã®n mijlocul lor, se Ã®nalÅ£Äƒ la cer,,Iar eu singur, singur, singur pentru vecie,,ÅŸi cu cerul tras ca o cortinÄƒ neagrÄƒ deasupra,,cerul tras ca un fermoar de la ÅŸliÅ£ peste ochi,,singur Ã®n laptele dulce al Ã®ntunericului,,singur sub pÄƒmÃ¢nt.,Oh, ce bucurie mare!, ,Aceasta e Ziua Celei De a Doua Veniri.,Åži deosdatÄƒ, pleoasc,,Ã®ntunericul scuipÄƒ un Ã®nger,,un Ã®nger mic mic,,un Ã®nger sfrijit,,un Ã®nger diabetic,,un Ã®nger albinos,,ultimul Ã®ngeraÅŸ recuperator.,Care mÄƒ Ã®nhaÅ£Äƒ de o ureche,ÅŸi mÄƒ duce Ã®n luminÄƒ ÅŸi eu plÃ¢ng,ÅŸi plÃ¢ng prin aer,cu urechea Ã®ntre degetele Ã®ngeraÅŸului,,plÃ¢ng,,cÄƒ Ã®ntunericul rÄƒmÃ¢ne singur.
European Literature,Romanian Literature,Poetry
Cartea Alcool