JenÅ‘ RejtÅ‘
Pipacs alacsony, de igen vastag ember volt. Vastag, de nem kÃ¶vÃ©r. Nagy csÃ­pÅ‘je, szÃ©les nyaka, oszlopos combjai, elÅ‘reugrÃ³ gorillaÃ¡llkapcsa csupa erÅ‘t, stabilitÃ¡st Ã©s nyugalmat sugÃ¡rzott. KevÃ©sbÃ© tette elÅ‘kelÅ‘vÃ© a megjelenÃ©sÃ©t, hogy kÃ©t lÃ¡bfejÃ©t egymÃ¡stÃ³l legyezÅ‘szerÅ±en tÃ¡vol tartotta. Å volt ugyanis a vilÃ¡g legcsÃ¡mpÃ¡sabb embere. FelsÅ‘ teste inga mÃ³djÃ¡ra lengett jÃ¡rÃ¡s kÃ¶zben a derekÃ¡n, Ã©s szokott mozdulata volt, hogy zsebre dugott kÃ©t kezÃ©vel idÅ‘nkÃ©nt felfelÃ© rÃ¡ntotta nadrÃ¡gjÃ¡t.,â€“ Az Ã©let olyan mint a fÃ¼st. Ma itt vÃ¡gnak fejbe, holnap ott. â€“ szokta mondani.,BarÃ¡tjÃ¡val elindul megkeresni Miss Lilian Ã©desapjÃ¡t Borneo Å‘srengetegÃ©be. Ã‰s amikor szembetalÃ¡lkoznak a banditÃ¡kkal, sziklÃ¡k rÃ¶pkÃ¶dnek, pofonok csattannak, szamarak ordÃ­tanak, elszabadulnak az indulatok Ã©s a pisztolyok.,MÃ©g az is elkÃ©pzelhetÅ‘, hogy a gonosz nyeri el jutalmÃ¡t, a jÃ³ pedig kellÅ‘kÃ©ppen megbÅ±nhÅ‘dikâ€¦
Humor
Pipacs, a fenegyerek