Per Gunnar Evander
Efter den bejublade ,Samma sol som vÃ¥r, Ã¥terkommer Per Gunnar Evander med en roman som rÃ¶r sig i samma mÃ¤nskliga landskap. JagberÃ¤tteren, en medelÃ¥lders man, fÃ¶rbereder sig, om ocksÃ¥ med blandade kÃ¤nslor, att hos en pensionÃ¤rsfÃ¶rening hÃ¥lla fÃ¶redrag om mÃ¤nniskors ensamhet. Vid en sjukhusvistelse trÃ¤ffar han den unge â€” misskÃ¶tsamme â€” skÃ¶taren Jonny. En stark men Ã¶mtÃ¥lig vÃ¤nskap uppstÃ¥r mellan de tvÃ¥, den vÃ¤nskap som ocksÃ¥ Ã¤r en sorts kÃ¤rlek; inte den enda i berÃ¤ttarens livs, fÃ¶r dÃ¤r finns ocksÃ¥ kÃ¤rleken till kvinnan, till modern, till dÃ¶ttrarna och till en varelse benÃ¤mnd Silver.,Per Gunnar Evander knyter samman motiven i en historia som med sin klarsynta mÃ¤nniskoskildring bÃ¥de roar och berÃ¶r. De mÃ¶rka understrÃ¶mmarna i Jonnys sjÃ¤l och i mÃ¶tet mellan vÃ¤nnerna vÃ¤xlar med scener, vilkas finurligheit och djup inte kan vara signerade av nÃ¥gon annan Ã¤n en mÃ¤stare.
PlÃ¶tsligt medan dimman lÃ¤ttar