Mircea CÄƒrtÄƒrescu
â€žCÃ¢nd le povestesc uneori studenÅ£ilor mei cÄƒ am apucat sÄƒ-l vÄƒd Ã®n copilÄƒrie pe CÄƒlinescu, cÄƒ i-am cunoscut mai tÃ¢rziu pe Cioculescu ÅŸi pe Geo Bogza, cÄƒ am stat de vorbÄƒ cu Marin Preda ÅŸi cu Nichita StÄƒnescu pe cÃ¢nd eram eu Ã®nsumi student, mi se pare Ã®ntotdeauna cÄƒ mÄƒ privesc cu neÃ®ncredere. Åži nu pentru cÄƒ nu m-ar socoti destul de bÄƒtrÃ¢n ca sÄƒ fi participat la acele lumi scufundate, ci pentru cÄƒ Ã®nseÅŸi acele lumi au pentru ei, ca ÅŸi locuitorii lor, transparenÅ£a destrÄƒmatÄƒ a irealului. ,Nu l-am cunoscut pe Eminescu, nu sunt nici chiar aÅŸa de bÄƒtrÃ¢n. De multe ori m-am gÃ¢ndit Ã®nsÄƒ cum ar fi fost. Au fost sute, mii de oameni care l-au vÄƒzut ÅŸi l-au auzit, ÅŸi cÄƒrora asta nu li s-a pÄƒrut nimic deosebit. CÄƒci, fireÅŸte, Eminescu a deveÂ­nit cu adeÂ­vÄƒrat Eminescu abia dupÄƒ boalÄƒ ÅŸi moarte. PÃ¢nÄƒ atunci era un ziarist Ã®n forfota bucureÅŸteanÄƒ, puteai sta lÃ¢ngÄƒ el Ã®n tramcar sau Ã®ntr-o berÄƒrie, iar dacÄƒ cineva Å£i-ar fi zis: Â«Ä‚sta-i poetul EminescuÂ», poate cÄƒ i-ai fi aruncat o a doua privire.â€œ (Mircea CÄ‚RTÄ‚RESCU)
European Literature,Romanian Literature
Eminescu Visul chimeric