ÄorÄ‘e BalaÅ¡eviÄ‡
SadrÅ¾aj:,VidiÅ¡?,Godine nas obrade razliÄito...,Nekom postane vaÅ¾no s kim Ä‡e leÄ‡i, a nekom s kim Ä‡e se probuditi?,Å½alim, stara...,Nadam se da smo se ove noÄ‡i zauvek mimoiÅ¡li?,Pohitao sam kuÄ‡i, znajuÄ‡i da je to jedino mesto koje mi joÅ¡ moÅ¾e pruÅ¾iti Ävrst alibi pred Anamariom. HladnoÄ‡a je prijatno dezinfikovala grad, i zvezde su te veÄeri imale jedan doslovno brilijantan nastup na razvedrenom nebu...,Ponovo sam se zatekao kako brojim korake, Å¡to je pomalo Å¡izoidno, kaÅ¾u, no ovog puta sam bar imao dobar izgovor da je to sigurno zato Å¡to Å¾urim?,Na sedamsto devetnaest, uglavnom, bio sam taÄno naspram Carigrada, niz Bulevar je kafilerijski klizio vojni dÅ¾ip, vrebajuÄ‡i plen...,Pola pet?,Lepo piÅ¡e u predvojniÄkoj za drugi razred gimnazije da NaÅ¡a Armija nikad ne spava?,UletevÅ¡i u stan kao u skloniÅ¡te, okrenuo sam Njen broj ne ÄekajuÄ‡i na signal...,Ako zazvoni i treÄ‡i put, prekidam...,- Halo?,Ipak se javila...,Brzo sam spustio sluÅ¡alicu i neizdrÅ¾ivi sekund iÅ¡Äekivao da zazvoni i kod mene...,- Zvrrrc!,Ko bi to mogao biti u ovo doba?,- Molim?,Sad je Njena sluÅ¡alica pala, Å¡ifrovana poruka je uzvraÄ‡ena: Ä†ao, mila, stigao sam. Stop. Ä†ao,mili, dobro da jesi. Stop...,Puls mi se polagacko vraÄ‡ao kuÄ‡i, u srce, i samo bi se na trenutke u bradi i grlu joÅ¡ zaÄuli odjeci njegovih sve tiÅ¡ih i mirnijih koraka...,Legao sam na leÄ‘a, Å¡iroko raÅ¡irivÅ¡i ruke, pokuÅ¡avajuÄ‡i da Å¡to ravnomernije rasporedim mehur praznine u grudima. Anamaria mi je nedostajala tupo, gotovo opipljivo, jedan otkinuti deo mene, pomislih, ne mogavÅ¡i da zamislim koji...,Glava, udovi, prsti, pipci i kraci?,O, ne...,Sve je to nekako spolja?,Ovo fali iz sredine...,Negde iz tamnog ambisa zbog kog se sve reÄ‘e usuÄ‘ujem da zaronim u sebe...,Jer tamo zagluvim...,OÄi se prepune do vrha...,I suze se zaÄas raspu kao pokidane biserne niske...,Po sobi...,Po meni...,Po Äitavom svetu...,I ne mogu ih skupiti do jutra...
Fiction,Novels,European Literature,Serbian Literature
Jedan od onih Å¾ivota