Marek VÃ¡cha
Kdysi dÃ¡vno postavil ÄlovÄ›k sÃ¡m sebe do kruhu bytostÃ­, kterÃ½m pÅ™iÅ™adil dÅ¯stojnost a kterÃ© se rozhodl chrÃ¡nit morÃ¡lnÃ­mi zÃ¡kony. BÄ›hem let rÅ¯znÃ© etiky rÃ½sovaly kruhy rÅ¯znÄ›: nÄ›kdy byli z kruhu vylouÄeni vÅ¡ichni lidÃ© s odliÅ¡nou barvou pleti, jindy byli v kruhu jen dospÄ›lÃ­ a lidÃ© pÅ™Ã­liÅ¡ staÅ™Ã­ nebo pÅ™Ã­liÅ¡ mladÃ­ Äi jeÅ¡tÄ› nenarozenÃ­ byli postaveni mimo kruh. JeÅ¡tÄ› jindy byl kruh narÃ½sovÃ¡n mezi ÄlovÄ›ka a Å¾ivou pÅ™Ã­rodu, se kterou se pak zachÃ¡zelo jako s vÄ›cÃ­ urÄenou k prodeji a drancovÃ¡nÃ­.,Nic ale nepatÅ™Ã­ mimo kruh, ve vesmÃ­ru nenÃ­ Å¾Ã¡dnÃ© "vnÄ›", ke kterÃ©mu bychom se mohli chovat bez Ãºcty. Nejen hory a moÅ™e na naÅ¡Ã­ Zemi, nÃ½brÅ¾ i vesmÃ­r samotnÃ½ je hoden zÃ¡kladnÃ­ Ãºcty. VÅ¡e co je, svÄ›t ÄlovÄ›ka, svÄ›t Å¾ivÃ©ho a svÄ›t zemÄ› a hvÄ›zd, je uvnitÅ™ kruhu.
European Literature,Czech Literature
MÃ­sto, na nÄ›mÅ¾ stojÃ­Å¡, je posvÃ¡tnÃ¡ zemÄ›