Alexandru Vakulovski
â€žÃŽn sfÃ®rÈ™it am citit o carte romÃ¢neascÄƒ. Alexandru Vakulovski: ,PizdeÈ›,. SÄƒ-i scriu? SÄƒ nu-i scriu? Nu È™tiu, oricum Ã®n seara asta o sÄƒ mÄƒ vÄƒd cu Santiago È™i o sÄƒ-i povestesc despre PizdeÈ›, poate o sÄƒ-i dau cartea È™i lui... È™i altora, È™i altora, È™i la emisiune probabil o sÄƒ povestesc de ea, È™i poate o sÄƒ-i spun È™i MÄƒdÄƒlinei, È™i lui Bogdan, È™i lui Miron, È™i poate o sÄƒ uit, aÈ™a cum deseori o fac, È™i poate o sÄƒ-mi treacÄƒ. Sper sÄƒ nu.â€ (,Andrei Gheorghe,),â€žÃŽntr-un moment de confuzie È™i stagnare, cum e cel pe care Ã®l traverseazÄƒ acum literatura romÃ¢nÄƒ, Alexandru Vakulovski a È™tiut sÄƒ deschidÄƒ un drum, sÄƒ schiÈ›eze o orientare, a avut, cu alte cuvinte, puterea sÄƒ inoveze. Nu e puÈ›in lucru.â€ (,Gheorghe Perian)
European Literature,Romanian Literature,Fiction
PizdeÅ£