Szabolcs Benedek
Mindig estÃ©nkÃ©nt tÅ±ntek elÅ‘, nÃ©ha csapatosan, tÃ¶bbnyire azonban egyedÃ¼l. Hogy pontosan hogyan Ã©s mikor Ã©rkeztek, arrÃ³l senki nem bÃ­rt megbÃ­zhatÃ³t mondani. Volt, aki azt Ã¡llÃ­totta, hogy ugyanott laknak, amerre dolgoznak is, napkÃ¶zben alszanak Ã©s megbÃºjnak valamelyik bÃ©rkaszÃ¡rnya zugÃ¡ban, s csupÃ¡n napszÃ¡lltakor merÃ©szkednek elÅ‘. MÃ¡sok akÃ¡r meg is eskÃ¼dtek volna rÃ¡, hogy a vÃ¡ros egy mÃ¡sik fertÃ¡lyÃ¡bÃ³l jÃ¶nnek Ã©s szekÃ©ren hozzÃ¡k Å‘ketâ€¦ Most is csak annyit lehetett tudni, hogy megint meghalt kÃ¶zÃ¼lÃ¼k az egyik.,A szÃ©kesfÅ‘vÃ¡ros utcÃ¡in arat a halÃ¡l: a rendÅ‘rsÃ©g elkÃ©pzelhetetlen brutalitÃ¡ssal meggyilkolt prostituÃ¡ltak holttesteire bukkan szerte a vÃ¡rosban, a VÃ¡rosligettÅ‘l kezdve az elÅ‘kelÅ‘ Ã“ utcai bordÃ©lyon Ã¡t egÃ©sz a ferencvÃ¡rosi munkÃ¡snegyedekig. 1910-et Ã­runk: az Ãºjabban mÃ¡r villanyfÃ©nyben ÃºszÃ³ AndrÃ¡ssy Ãºton mÃ©g egymÃ¡st kerÃ¼lgetik a konflisok Ã©s az automobilok, a legendÃ¡s kÃ¡vÃ©hÃ¡zakban pedig Ady Endre Ã©s MolnÃ¡r Ferenc tÃ¡rsasÃ¡gÃ¡t keresik a szÃ©premÃ©nyÅ± kÃ¶ltÅ‘k Ã©s hÃ­rlapÃ­rÃ³k. Ezzel egy idÅ‘ben pedig kÃ¼lÃ¶nÃ¶s vendÃ©g Ã©rkezik Budapestre, hogy nÃ©hÃ¡ny hÃ³napi rejtÅ‘zkÃ¶dÃ©s utÃ¡n egyszerre csak az elÅ‘kelÅ‘ szalonok Ã©s Ãºri tÃ¡rsasÃ¡gok kedvencÃ©vÃ© vÃ¡ljon: Saint-Germain grÃ³fja, aki egyenesen RÃ¡kÃ³czi fejedelem leszÃ¡rmazottjÃ¡nak mondja magÃ¡t, Ã©s a vilÃ¡gtÃ¶rtÃ©nelem legkÃ¼lÃ¶nbÃ¶zÅ‘bb korszakaibÃ³l szÃ¡rmazÃ³ tÃ¶rtÃ©neteinÃ©l csak a szokÃ¡sai kÃ¼lÃ¶nÃ¶sebbek. Ã‰jszaka Ã©l, akÃ¡rcsak a vÃ¡ros, Ã©s mÃ©g soha, senki nem lÃ¡tta enniâ€¦
A vÃ©rgrÃ³f