Micaela GhiÅ£escu
â€žAm ajuns la capÄƒtul cÄƒlÄƒtoriei mele, o cÄƒlÄƒtorie lungÄƒ ÅŸi grea. Cu meandre ÅŸi ocoliÅŸuri. O cÄƒlÄƒtorie frumoasÄƒ, aÅŸa cum e viaÅ£a... Åži fÄƒrÄƒ Ã®ntoarcere. Numai dus.,Sunt recunoscÄƒtoare tuturor celor care mi-au fost alÄƒturi. La bine ÅŸi la rÄƒu, cum se zice. Pe mulÅ£i nu-i va mai putea ajunge recunoÅŸtinÅ£a mea: ÅŸi-au Ã®ncheiat ei cÄƒlÄƒtoria; dar poate, cÄƒtre sfÃ¢rÅŸit, ÅŸi-or fi adus aminte de mine, cu drag sau numai cu indiferenÅ£Äƒ, Ã®n nici un caz, sper, cu neplÄƒcere. ,Povestea mea are, fatal, lacune. Memoria afectivÄƒ ne joacÄƒ, uneori, asemenea feste. Inefabilul tocmai asta e: ceea ce nu se poate exprima. Multe lucruri nu am putut, nu am ÅŸtiut, sau chiar nu am vrut sÄƒ le exprim. ,Dar, Ã®n ceea ce am spus, am cÄƒutat sÄƒ fiu corectÄƒ. ExactÄƒ. Chiar dacÄƒ nu am reuÅŸit totdeauna, intenÅ£ia asta a fost." (Micaela GHIÅ¢ESCU)
Autobiography,Memoir
ÃŽntre uitare ÅŸi memorie