August Strindberg
Svarta Fanor som Strindberg fÃ¶rfattade 1904 Ã¤r antagligen den mest uppmÃ¤rksammade nyckelromanen i den svenska litteraturen. NÃ¤r den utgavs 1907 gav den upphov till en av de skandaler som kantade hans bana. Strindberg tvekade in i det sista om Â»boken var ett brott och borde instÃ¤llasÂ» och erkÃ¤nde infÃ¶r sig sjÃ¤lv att det var Â»en fasans bokÂ». NÃ¤r han fÃ¶rfattade romanen kÃ¤nde han sig kallad av Den HÃ¶gste att i renande syfte avslÃ¶ja Â»ett ruttet tidevarv med dess usla fanbÃ¤rareÂ». Strindberg fÃ¤ller i romanen den moraliska domen Ã¶ver det kulturella livet i Stockholm vid sekelskiftet â€“ de karikatyriska portrÃ¤tten av Zachris (fÃ¶rfattaren Gustaf af Geijerstam), Hanna Paj (fÃ¶rfattarinnan Ellen Key), professor StenkÃ¥hl (litteraturprofessorn Karl Warburg) osv. skall utgÃ¶ra varnande exempel pÃ¥ gudlÃ¶sa mÃ¤nniskor som kommit pÃ¥ avvÃ¤gar â€“ men som kontrast till dessa tecknar han ocksÃ¥ en rad sjÃ¤lsfina gestalter som tar avstÃ¥nd frÃ¥n de Â»Svarta fanornaÂ».,UtgÃ¥van i Samlade Verk bygger pÃ¥ omfattande primÃ¤rforskning. Den utfÃ¶rliga kommentaren redogÃ¶r bl.a. fÃ¶r den personhistoriska bakgrunden till portrÃ¤tten i Svarta Fanor och fÃ¶r hur Strindberg monterade in essÃ¤er som han hade fÃ¶rfattat tidigare i den egentliga romanen. OrdfÃ¶rklaringarna ger lÃ¤sarna mÃ¶jlighet att trÃ¤nga in i alla element i den djupt personliga, svart-vita romanvÃ¤rld som Strindberg skapat.
Fiction,European Literature,Swedish Literature
Svarta fanor : sedeskildringar frÃ¥n sekelskiftet