GÃ¶ran Greider
Den femtonde september 1920 vid femtiden pÃ¥ eftermiddagen stiger Dan Andersson av tÃ¥get i Stockholm Han uppsÃ¶ker Torsten Fogelqvist pÃ¥ DN:s kulturredaktion och lÃ¤mnar sedan sitt bagage pÃ¥ hotell Hellman. Senare pÃ¥ kvÃ¤llen gÃ¥r han pÃ¥ Berns salonger med nÃ¥gra vÃ¤nner och Ã¥terkommer vid halvtvÃ¥tiden pÃ¥ natten till hotellet, rÃ¤tt sÃ¥ berusad. Dagen dÃ¤rpÃ¥ hittas han dÃ¶d av cyanvÃ¤tefÃ¶rgiftning pÃ¥ sitt rum.,UtifrÃ¥n denna redogÃ¶relse fÃ¶r Dan Anderssons sista dag i livet och den fÃ¶ljande polisutredningen berÃ¤ttar GÃ¶ran Greider genom Ã¥terblickar om hans tÃ¤ta band till staden, om den dramatiska kÃ¤rlekshistorien med Ã¶stermalmsflickan MÃ¤rta Larsson och om umgÃ¤nget med det konstnÃ¤rskollektiv som han skildrade i sina romaner. Dan Anderssons liv och verk speglas i varandra och en delvis annorlunda bild av finnmarksskalden vÃ¤xer fram, dÃ¤r hans djupa klyvnad mellan stad och land, mellan det svenska och det finska ger insikter om hans kÃ¤nslor av hemlÃ¶shet och stÃ¤ndig lÃ¤ngtan. PÃ¥ sÃ¥ sÃ¤tt blir han i GÃ¶ran Greiders livfulla bok pÃ¥ en och samma gÃ¥ng en rÃ¶st i vÃ¥rt eget nu och ett eko frÃ¥n det lÃ¤nge sen fÃ¶rflutna.
Det gÃ¥ngna Ã¤r som en drÃ¶m och det nÃ¤rvarande fÃ¶rstÃ¥r jag icke