Turkka Hautala
Mummin pakastearkun eskimopuikot. Postikorttien hyppyrimÃ¤et. LÃ¤mmÃ¶ssÃ¤ rehentelevÃ¤ nurmi,Kansalliskirja sisÃ¤ltÃ¤Ã¤ sivun, parin mittaisia tuokiokuvia, jotka avautuvat kokonaisiksi elÃ¤mÃ¤kerroiksi. Se kuvaa viehÃ¤ttÃ¤viÃ¤, nostalgisia hetkiÃ¤ supisuomalaisessa maisemassa salaviisaalla huumorilla hÃ¶ystettynÃ¤. Turkka Hautalan Suomea asuttavat muuttokatokylien viimeiset nuoret, kahvioiden murahtelevat ukot ja kiitospaidassa lÃ¤tkÃ¤peliÃ¤ hakkaavat kiinalaiset naapurit. Hautala lÃ¶ytÃ¤Ã¤ rikkinÃ¤isen maailman nykyhetkestÃ¤kin jotain pysyvÃ¤Ã¤ ja koskettavaa. IsÃ¤t opettavat poikiaan heittelemÃ¤Ã¤n leipiÃ¤. Rakastumisessa ollaan siinÃ¤ vaiheessa, ettÃ¤ pitkÃ¤t kÃ¤velyt riittÃ¤vÃ¤t. VaalipÃ¤ivÃ¤nÃ¤kin tapahtuu jotain tÃ¤rkeÃ¤Ã¤.,Kokoelman tarinoita ei voi myhÃ¤ilemÃ¤ttÃ¤ lukea. Ne vievÃ¤t lukijansa tunnistettaviin hetkiin ja saavat lauhkeasti muistelemaan muuattakin kesÃ¤Ã¤, josta on jÃ¤ljellÃ¤ vain etÃ¤inen hehku. Hautala kuvaa kalvavaa yksinÃ¤isyyttÃ¤kin sellaisella lempeydellÃ¤, ettÃ¤ pÃ¤Ã¤llimmÃ¤iseksi tunnetilaksi jÃ¤Ã¤ toivo. Kansalliskirjan Suomessa tavallisuus on erikoista, vaatimattomuus hyve ja LinnanmÃ¤ki nÃ¤htÃ¤vyys.
Short Stories,Fiction,European Literature,Finnish Literature
Kansalliskirja