Judit BeczÃ¡ssy,Zsuzsa DemjÃ©n
â€žIsmersz, tudhatod, hogy nem a vilÃ¡gba beszÃ©ltem, amikor azt mondtam, hogy nem megyek fÃ©rjhez. Az ellensÃ©gem sem foghatja rÃ¡m, hogy nem volt kiben vÃ¡logatnom, bÃ¡r a kÃ­nÃ¡lat erÅ‘sen kihÃ­vta bÃ­rÃ¡latomat, Ã©s alakÃ­totta a fÃ©rfiakra vonatkozÃ³ vÃ©lemÃ©nyemet. AladÃ¡rrÃ³l (a jogÃ¡szrÃ³l, aki a sok kÃ©peslapot kÃ¼ldte a kÃ©pzÅ‘be) tudsz, rÃ³la kÃ¡r tÃ¶bb szÃ³t vesztegetni. A sors kÃ¼lÃ¶nÃ¶s kedvezÃ©se volt Apa Ã¡thelyezÃ©se, mert akkor mÃ©g zsenge emberismeretemmel kÃ©pes lettem volna kÃ©t Ã©vig vÃ¡rni rÃ¡, Ã©s csak azutÃ¡n verni a fejemet a falba. A fÅ‘hadnagyrÃ³l Ã©ppen eleget tudzs, hogy megÃ©rtsd, milyen Å‘szinte volt fÃ©rjhez nem menÃ©si elhatÃ¡rozÃ¡som. ezek utÃ¡n jÃ¶tt â€“ Jani. Nem Ã¡llÃ­thatom, hogy szÃ©peket mondott, Ã©s azzal vett le a lÃ¡bamrÃ³l. MÃ©g egy Ã¡rtatlan bÃ³kot sem kaptam tÅ‘le soha, se virÃ¡got, se Ã©jjelizenÃ©t. Nem mondta, hogy nem tud nÃ¡lam nÃ©lkÃ¼l Ã©lni â€“ talÃ¡n ezÃ©rtâ€¦ Ã‰s egyszer, persze otthon, a kapuban, se szÃ³, se beszÃ©d, csak megkÃ©rte a kezemetâ€¦â€ BeczÃ¡ssy Judit regÃ©nye vÃ©gigkÃ­sÃ©ri Pirit Ã©letÃºtjÃ¡n, az elsÅ‘ vilÃ¡ghÃ¡borÃº elÅ‘tti Ã©vekben, mÃ­g rÃ©vbe nem Ã©r: fÃ©rjhez megy ahhoz a bizonyos rokonszenves, komoly, fiatal mÃ©rnÃ¶khÃ¶z, aki â€“ lÃ¡tszatra â€“ mÃ©g udvarlÃ³nak sem valÃ³.,Ezt a regÃ©nyÃ©t, melyet az ifjÃºsÃ¡gnak szÃ¡nt, 1961. februÃ¡r 1-Ã©n fejezte be. Ã‰s februÃ¡r 20-Ã¡n meghalt. BÃ¡r nem volt fiatal, mÃ©gis vÃ¡ratlan Ã©s fÃ¡jdalmas volt az elmÃºlÃ¡sa. BeczÃ¡ssy Judit tele volt derÅ±vel Ã©s optimizmussal, szerette az Ã©letet Ã©s most mÃ¡r nincs tÃ¶bbÃ©. A beszÃ©des ajkak elnÃ©multak, a toll kihullott szorgalmas kezÃ©bÅ‘l. A mÃ©ly emberi egyÃ¼ttÃ©rzÃ©s, a gyengÃ©k, szegÃ©nyek Ã©s elesettek irÃ¡nt Ã©rzett mÃ©ly rokonszenve Ã­rÃ¡sainak alaphangja. CikornyÃ¡tlanul, vilÃ¡gosan Ã­rt, kÃ¶zvetlen hangon, pÃ³z nÃ©lkÃ¼l, teljes odaadÃ¡ssal Ã©s felelÅ‘ssÃ©ggel. EmlÃ©kÃ©t Ã©s munkÃ¡ssÃ¡gÃ¡t megÅ‘rzik szÃ©p Ã©s maradandÃ³ Ã©rtÃ©kÅ± kÃ¶nyvei. A felszabadulÃ¡s utÃ¡n hÃ¡rom ifjÃºsÃ¡gi regÃ©nye jelent meg: a Marika, az Egyszer vagyok fiatal Ã©s ez a legÃºjabb, Ã©letÃ©nek utolsÃ³ mÅ±ve, melyen szinte mÃ©g Ã©rzik kezÃ©nek melege, a Piri. Ebben jÃ³rÃ©szt a sajÃ¡t ifjÃºkorÃ¡t Ã­rta meg. Aki ezt a kÃ¶nyvet elolvassa, kÃ¶zelebb jut hozzÃ¡ Ã©s mÃ©g jobban szÃ­vÃ©be zÃ¡rja.
Piri