Zsigmond MÃ³ricz
â€žHat fÃ©rfi Ã©s egy asszony. S mind a hatan egyformÃ¡n emÃ©sztÅ‘ szenvedÃ©llyel lesik ezt az egy asszonyt. Mind a hatan egyformÃ¡n gyÅ±lÃ¶letesek egymÃ¡snak, s mindannyian kÃ©szek a vÃ©gsÅ‘kig menni harcban Ã©s Ã¶nfelÃ¡ldozÃ¡sban ezÃ©rt az asszonyÃ©rt.â€ , Veres PÃ¡lnÃ©nak, a kisvÃ¡rosi tanÃ­tÃ³ szÃ©psÃ©ges ifjÃº felesÃ©gÃ©nek sem â€žÃ©giâ€, sem â€žfÃ¶ldiâ€ szerelem nem adatik meg, igÃ©nye is csak az utÃ³bbira van. Ã–regedÅ‘ fÃ©rje mellett egyetlen Ã¶rÃ¶me az Ã©letben a hÃ³dÃ­tÃ¡s. A szoknyÃ¡ja kÃ¶rÃ¼l forgolÃ³dÃ³ fÃ©rfiaknak is egÃ©szen kÃ¶zÃ¶nsÃ©ges sors jutott, hiszen IlosvÃ¡n minden kisszerÅ±, sivÃ¡r, Ã©s Ãºgy-ahogy rendben van. ÃzlÃ©s nÃ©lkÃ¼l Ã©pÃ¼lt, aprÃ³, kopott hÃ¡zak, rossz kÃ¶vezetÅ±, mocskos utcÃ¡k, legyektÅ‘l hemzsegÅ‘ kocsma, olcsÃ³ bÃºtorokkal zsÃºfolt szobÃ¡k, szomorÃº Ã©letek â€“ szÃ³val valÃ³jÃ¡ban nincs itt rendben semmi. MÃ¡r csak azÃ©rt sem, mert a dzsentribÅ‘l lett polgÃ¡r sohasem fog kibÃ©kÃ¼lni a parasztbÃ³l lett polgÃ¡rral, az â€žarisztokrÃ¡ciaâ€ sosem ereszkedik le az intelligenciÃ¡hoz. A polgÃ¡rmester, a reformÃ¡tus pap, a tanÃ­tÃ³, a gimnÃ¡zium igazgatÃ³ja Ã©s tanÃ¡ra, az albÃ­rÃ³, a kÃ¡ntor, a diÃ¡k, a kereskedÅ‘k, a borbÃ©ly, a hentes csupa Ã¶sszebÃ©kÃ­thetetlen indulattal Ã©l egymÃ¡s mellett., Ebben a kÃ¶rnyezetben hÃ³dÃ­t ez a kacÃ©r asszony, ez a magyar BovarynÃ©, akinek MÃ³ricz tragikomikusan magyar, kisvÃ¡rosi sorsot talÃ¡lt ki., A mÅ± a szerzÅ‘ Ã©letÃ©ben tizenkÃ©t kiadÃ¡st Ã©rt meg, tÃ¶bb nyelvre is lefordÃ­tottÃ¡k, nÃ©metÃ¼l Herr Bovary cÃ­mmel jelent meg.
European Literature,Hungarian Literature,Fiction,Classics
Az Isten hÃ¡ta mÃ¶gÃ¶tt