всъщност по едно време работех като втора смяна и една събота сутрин всички седяхме на масата за закуска и децата говореха на татко този татко , че татко , този татко , и аз седях там , сякаш не ми беше мястото. вече .
имах чувството , че вече не ми е мястото , след като децата говориха за баща си на закуска .