приятния шепот , предизвикан от на травертин стълбище , окичила през пролетта с розови азалиите , бе отпразнува от джон кийтс като блажен облак от лятно безделие преди да умре тук през 1821. г .
розовите азалиите бяха любимата особеност на джон кийтс в градината .