настоящият подход е неефективен и неефективен , като налага ненужно високи разходи , дължими ( 1 ) заседнали капиталови инвестиции от монтирането на проверки , които по-късно стават остарели , когато се обнародван допълнителни изисквания ; ( 2 ) намалено време за изпълнение на тези изисквания ; ( 3 ) ограничена или несъществуваща гъвкавост за търговията с емисии , за да се даде възможност за икономически ефективни възможности за контрол ; и ( 4 ) да се разчита на продължителни , скъпи и несигурни съдебни спорове , за да се създаде регулаторна неяснота и спазване на закона .
високите разходи са поради монтирането на контрол и намаленото време за спазване на изискванията .