b'\n_START_ARTICLE_\nArgumentas (logika)\n_START_SECTION_\nStandartiniai tipai\n_START_PARAGRAPH_\nLogikoje yra kelios r\xc5\xab\xc5\xa1ys argument\xc5\xb3, i\xc5\xa1 kuri\xc5\xb3 \xc5\xbeinomiausias yra "dedukciniai" ir "induktyv\xc5\xabs." Dedukciniai argumentai kartais vadina "ties\xc4\x85 saugan\xc4\x8diais" argumentais, tod\xc4\x97l tiesos i\xc5\xa1vados duoda \xc5\xa1itas prielaidas. Dedukcinis argumentas tvirtina, kad tiesos i\xc5\xa1vada yra logi\xc5\xa1ka prielaid\xc5\xb3 reik\xc5\xa1m\xc4\x97. Induktyvus argumentas, i\xc5\xa1 kitos pus\xc4\x97s, tvirtina, kad i\xc5\xa1vados tiesa yra kitaip palaikyta prielaidomis. Kiekviena prielaida ir i\xc5\xa1vada yra tiesos n\xc4\x97\xc5\xa1eja ar "tiesos kandidatai", gali b\xc5\xabti arba teisingais arba neteisingais (bet ne abu). Tuo metu, kai tvirtinimai argumentuose remiasi teisingu ar neteisingu, argumentai gali b\xc5\xabti galiojantis ar negaliojantis (\xc5\xber. logi\xc5\xa1k\xc4\x85 ties\xc4\x85). Dedukcinis argumentas yra galiojantis, jeigu i\xc5\xa1vados tiesa sukelia (yra logi\xc5\xa1ka pasekm\xc4\x97) prielaidomis, atitinkamos s\xc4\x85lygos tai yra logi\xc5\xa1ka tiesa. Garsinis argumentas yra galiojantis argumentas su teisingomis prielaidomis; galiojantis argumentas gali tur\xc4\x97ti neteisingas prielaidas po duot\xc5\xb3 interpretacij\xc5\xb3, ta\xc4\x8diau, i\xc5\xa1vados tiesos vert\xc4\x97 negali b\xc5\xabti nustatyta nepagr\xc4\xafsto argumento.\n_START_SECTION_\nPaneigimas\n_START_PARAGRAPH_\nArgumentas yra panaikinamas, kai papildoma informacija (tokia kaip naujos kontrprie\xc5\xbeastys) gali tur\xc4\x97ti \xc4\xafrodymus, kad tai daugiau nepateisina savo i\xc5\xa1vados. Trukm\xc4\x97 "paneigimas" nueina teis\xc4\x97tam teoretikui H.L.A. Hart, nors jis akcentuoja s\xc4\x85vokomis vietoj argument\xc5\xb3. Stephen\' o Toulmin\' o \xc4\xaftakingo argumento modelis apima galimyb\xc4\x99 kontrprie\xc5\xbeas\xc4\x8di\xc5\xb3, kurios yra b\xc5\xabdingos panaikinamiems argumentams, bet jis neaptar\xc4\x97 paneigim\xc5\xb3 argument\xc5\xb3 \xc4\xafvertinimo. Panaikinami argumentai sukelia samprotavimo paneigim\xc4\x85.\n_START_SECTION_\nAnalogija\n_START_PARAGRAPH_\nArgument\xc4\x85 pagal analogij\xc4\x85 galima suprasti kaip argumentas i\xc5\xa1 tam tikros detal\xc4\x97s \xc4\xaf tam tikr\xc4\x85 detal\xc4\x99. Argumentas pagal analogij\xc4\x85 gali panaudoti tam tikr\xc4\x85 ties\xc4\x85 prielaidoje, kuri\xc4\x85 panaudoja gin\xc4\x8duose, \xc4\xaf pana\xc5\xa1i\xc4\x85 tam tikr\xc4\x85 ties\xc4\x85 i\xc5\xa1vadoje. Pavyzd\xc5\xbeiui, jeigu A. Platonas buvo mirtingas, ir B. Sokratas buvo pana\xc5\xa1us \xc4\xaf Platono kitoje pagarboje, tai tvirtinimas, kad C. Sokratas buvo mirtingas ir tai yra pavyzdys: argumento pagal analogij\xc4\x85, tod\xc4\x97l samprotavimas kuri panaudojo prie\xc5\xa1 tai, kyla i\xc5\xa1 tam tikros tiesos prielaidoje (Platonas buvo mirtingas) \xc4\xaf pana\xc5\xa1i\xc4\x85 tam tikr\xc4\x85 ties\xc4\x85 i\xc5\xa1vadoje, b\xc5\xabtent kad Sokratas buvo mirtingas.\n_START_SECTION_\nPereinamasis\n_START_PARAGRAPH_\nEpistemologijoje, pereinamieji argumentai bando parodyti, kad tam tikras paai\xc5\xa1kinimas yra geresnis negu kitas tod\xc4\x97l, galima suprasti per\xc4\x97jim\xc4\x85 nuo seno \xc4\xaf nauj\xc4\x85. Tai yra, jei paai\xc5\xa1kinimas b gali sudaryti problemas, kurios egzistavo su paai\xc5\xa1kinimu a, bet ne atvirk\xc5\xa1\xc4\x8diai, tada b vertinamas protingesniu paai\xc5\xa1kinimu. Bendras pavyzdys mokslo istorijoje yra per\xc4\x97jimas nuo iki Galil\xc4\x97jieti\xc5\xa1ko \xc4\xaf Galil\xc4\x97jos fizinio jud\xc4\x97jimo susitarimus.\n_START_SECTION_\nKitos r\xc5\xab\xc5\xa1ys\n_START_PARAGRAPH_\nKitos argument\xc5\xb3 r\xc5\xab\xc5\xa1ys gali tur\xc4\x97ti skirtingus ar papildomus galiojimo standartus ar teisinamumus. Pavyzd\xc5\xbeiui, Charles Taylor ra\xc5\xa1o, kad vadinamieji nepaprasti argumentai yra sudaryti i\xc5\xa1 "b\xc5\xabtin\xc5\xb3 reikalavim\xc5\xb3 grandin\xc4\x97s", kurios bando parodyti, kod\xc4\x97l ka\xc5\xbekas yra b\xc5\xabtinai teisinga pagr\xc4\xafstas jo ry\xc5\xa1iu su m\xc5\xabs\xc5\xb3 patirtimi, tuo metu, kai Nikolas Kompridis man\xc4\x97, kad yra du "klystan\xc4\x8di\xc5\xb3" argument\xc5\xb3 tipai: vienas pagr\xc4\xafstas tiesos reikalavimais, ir kitas pagr\xc4\xafstas atsiliepian\xc4\x8diu laiku galimyb\xc4\x97s atskleidimu (\xc5\xber. pasaulin\xc4\xaf atskleidim\xc4\x85). V\xc4\x97liau sakoma, kad mir\xc4\x99s Pranc\xc5\xabzijos filosofas Michel Foucault buvo \xc5\xbeinomas \xc5\xa1ios paskutin\xc4\x97s filosofinio argumento formos gyn\xc4\x97jas.'