b'\n_START_ARTICLE_\nVokietijos kolonijos\n_START_SECTION_\nIstorija\n_START_PARAGRAPH_\nKelios \xc5\xa0ventosios Romos Imperijos kunigaik\xc5\xa1tyst\xc4\x97s k\xc5\xabr\xc4\x97 kolonijas nuo XVI a., ta\xc4\x8diau visais atvejais bandymai buvo trumpalaikiai. Svarbiausi bandymai buvo vokie\xc4\x8di\xc5\xb3 bankinink\xc5\xb3 Velzeri\xc5\xb3 \xc5\xa1eimos kolonijin\xc4\x97s valdos dab. Venesueloje, Ma\xc5\xbeoji Venecija (vok. Klein-Venedig) (1528-1556) ir Brandenburgo kolonijos Gros Fridrichsburgas (1683-1717), Arginas (1685-1721), \xc5\xa0v. Tomas (1685-1720), Uida. Savo kolonijas k\xc5\xabr\xc4\x97 ir Kur\xc5\xa1o hercogyst\xc4\x97._NEWLINE_\xc4\xaevykus Vokietijos suvienijimui, Vokietijos imperija siek\xc4\x97 \xc4\xafgyti kuo daugiau u\xc5\xbej\xc5\xabrio kolonij\xc5\xb3 \xc4\xafvairiuose pasaulio regionuose: pirmiausia Okeanijoje ir Afrikoje. Ji dalyvavo derybose d\xc4\x97l Afrikos, ir vos per kelet\xc4\x85 met\xc5\xb3 (1884-85 m.) kuri\xc5\xb3 metu gavo dab. Tog\xc4\x85, Kamer\xc5\xabn\xc4\x85, Tanzanij\xc4\x85 ir Namibij\xc4\x85._NEWLINE_1883-1899 m. Vokietija konkuravo su Ispanija ir Jungtine Karalyste Okeanijoje. \xc5\xa0iuo laikotarpiu ji u\xc5\xbe\xc4\x97m\xc4\x97 arba nusipirko daugyb\xc4\x99 sal\xc5\xb3, suformuodama dvi kolonijines valdas: Vokietijos Nauj\xc4\x85j\xc4\x85 Gvin\xc4\x97j\xc4\x85 ir Vokietijos Samoa._NEWLINE_Vokietijos kolonijin\xc4\x97 imperija galutinai \xc5\xbelugo 1919 m., kuomet Versalio sutartimi visos Vokietijos kolonijos buvo padalintos kitoms valstyb\xc4\x97ms: Anglijai, Pranc\xc5\xabzijai, Japonijai.'