b"\n_START_ARTICLE_\nHarmonija (muzika)\n_START_PARAGRAPH_\nHarmonija muzikoje \xe2\x80\x93 tai melodij\xc4\x85 lydin\xc4\x8di\xc5\xb3 gars\xc5\xb3 visuma. Tai faktinis arba numanomas klausos vienalaiki\xc5\xa1kumo ir akord\xc5\xb3 naudojimas bei analiz\xc4\x97 muzikoje. Kartais ji apib\xc5\xabdinama kaip \xe2\x80\x9evertikalioji\xe2\x80\x9c muzikos rai\xc5\xa1ka, o melodija vadinama \xe2\x80\x9ehorizontali\xc4\x85ja\xe2\x80\x9c. Da\xc5\xbenai harmonija yra kontrapunkto, polifonijos, kai kuri\xc5\xb3 melodijos motyv\xc5\xb3, grojam\xc5\xb3 vien\xc4\x85kart, rezultatas, kita vertus, harmonija gali kontroliuoti kontrapunkt\xc4\x85. Ji papildo, pasodrina melodijos kuriam\xc4\x85 nuotaik\xc4\x85, suteikia jai daug nauj\xc5\xb3 spalv\xc5\xb3 ir atspalvi\xc5\xb3, nauj\xc5\xb3 ritm\xc5\xb3 ir erdv\xc4\x97s.\n_START_SECTION_\nTerminas\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xbdodis \xe2\x80\x9eharmonija\xe2\x80\x9c (gr. \xce\x91\xcf\x81\xce\xbc\xce\xbf\xce\xbd\xce\xb9\xce\xb1 harmon\xc3\xada 's\xc4\x85skambis, darna') rei\xc5\xa1kia susijungim\xc4\x85. \xc5\xbdod\xc5\xbeio istorija prasideda dar nuo Pitagoro laik\xc5\xb3.\n_START_SECTION_\nIstorin\xc4\x97s harmonijos taisykl\xc4\x97s\n_START_PARAGRAPH_\nKai kurios muzikos atlikimo, kompozicijos ir teorijos tradicijos turi konkre\xc4\x8dias harmonijos taisykles. Tos taisykl\xc4\x97s da\xc5\xbenai paremtos nat\xc5\xabraliomis ypatyb\xc4\x97mis, kaip Pitagori\xc5\xa1kosios intonacijos sveik\xc5\xb3j\xc5\xb3 skai\xc4\x8di\xc5\xb3 santykiai (harmoningumas b\xc5\xabdingas proporcijoms \xe2\x80\x93 arba numanomas, arba yra pa\xc4\x8diose proporcijose) arba harmonikos ir rezonansas (harmoningumas b\xc5\xabdingas garso kokybei) su leistinu auk\xc5\xa1\xc4\x8diu ir harmonija, \xc4\xafne\xc5\xa1an\xc4\x8diais gro\xc5\xbe\xc4\xaf ir paprastum\xc4\x85 \xc5\xa1ioms ypatyb\xc4\x97ms. Kitos tradicijos, pvz., lygiagre\xc4\x8dios kvintos (angl. parallel fifths), tiesiog buvo skonio reikalas._NEWLINE_Nors harmonija i\xc5\xa1gaunama, kai dvi ar daugiau nat\xc5\xb3 skamba tuo pat metu, \xc4\xafmanoma sukurti harmonij\xc4\x85 ir i\xc5\xa1 vienos melodin\xc4\x97s linijos. Daug k\xc5\xabrini\xc5\xb3 yra lik\xc4\x99 i\xc5\xa1 Baroko laik\xc5\xb3 stygini\xc5\xb3 instrument\xc5\xb3 solo partijoms, pvz., ten, kur akordai reti, bet ne k\xc4\x85 pras\xc4\x8diau atskleid\xc5\xbeia harmonijos pajautim\xc4\x85._NEWLINE_Daugelyje k\xc5\xabrini\xc5\xb3 Europos klasikin\xc4\x97s muzikos periode buvo tiesiog madinga disonuoti harmonij\xc4\x85, o akord\xc5\xb3 komponavimas, kur\xc4\xaf laik\xc4\x97 ekscentri\xc5\xa1ku viename periode, kitame gali tapti \xc4\xafprastas.\n_START_SECTION_\nSandara\n_START_PARAGRAPH_\nHarmonij\xc4\x85 sudaro s\xc4\x85skambiai ir akordai. Jie prie melodijos derinami \xc4\xafvairiai. Lietuvi\xc5\xb3 liaudies dainos, ypa\xc4\x8d auk\xc5\xa1tai\xc4\x8di\xc5\xb3 ir \xc5\xbeemai\xc4\x8di\xc5\xb3, da\xc5\xbeniausiai dainuojamos dviem arba trimis balsais.\n_START_SECTION_\nHarmonijos tipai\n_START_PARAGRAPH_\nKarlas Dalhauzas (Carl Dahlhaus) (1990) \xc4\xaf\xc5\xbevelg\xc4\x97 skirtum\xc4\x85 tarp lygiosios ir antraeil\xc4\x97s harmonij\xc5\xb3. Antraeil\xc4\x97 harmonija yra hierarchin\xc4\x97 tonacija arba geriau \xc5\xbeinoma kaip tonali harmonija, tuo tarpu kai lygioji harmonija ankstesniuosiuose Viduram\xc5\xbeiuose ir Renesanse yra tonalit\xc3\xa9 ancienne, \xe2\x80\x9eterminas vartojamas norint pabr\xc4\x97\xc5\xbeti, kad skard\xc5\xabs garsai jungiasi vienas su kitu neduodami pasireik\xc5\xa1ti numatytam kompozicijos tikslui. Pirmas akordas formuoja \xe2\x80\x9eprogres\xc4\x85\xe2\x80\x9c kartu su antruoju akordu, o antrasis su tre\xc4\x8diuoju. Bet ankstesnioji akord\xc5\xb3 seka yra nepriklausoma nuo v\xc4\x97liau einan\xc4\x8dios ir atvirk\xc5\xa1\xc4\x8diai.\xe2\x80\x9c Lygioji harmonija seka pagal tiesioginius (gretimus) ry\xc5\xa1ius kitaip nei netiesioginius antraeil\xc4\x97je harmonijoje. Interval\xc5\xb3 ratai kuria simetri\xc5\xa1kas harmonikas, tokias kaip da\xc5\xbeniai Albano Bergo (Alben Berg), D\xc5\xbeord\xc5\xbeo Perlio (George Perle), Arnoldo \xc5\xa0ionbergo (Arnold Schoenberg), Belos Bartoko ir Edgaro Vares\xc4\x97s Density 21.5 muzikoje._NEWLINE_Harmonija taip pat skirstoma ir \xc4\xaf i\xc5\xa1centrin\xc4\x99 ir \xc4\xafcentrin\xc4\x99 \xe2\x80\x93 harmonij\xc4\x85, kuri atitinkamai veda \xc4\xaf arba nuo tonikos. Pvz., klasikin\xc4\x97s eros muzika da\xc5\xbeniausiai i\xc5\xa1centrin\xc4\x97, o regtaimo jud\xc4\x97jime \xe2\x80\x93 \xc4\xafcentrin\xc4\x97. (van der Merwe 1989)"