b'\n_START_ARTICLE_\nSakinys\n_START_PARAGRAPH_\nSakinys yra kalbinis vienetas, sudarytas i\xc5\xa1 vieno ar daugiau \xc5\xbeod\xc5\xbei\xc5\xb3. Daugumoje kalb\xc5\xb3 sakin\xc4\xaf galima identifikuoti pagal tai, kad jame yra bent vienas veiksma\xc5\xbeodis.\n_START_SECTION_\nSakini\xc5\xb3 strukt\xc5\xabra\n_START_PARAGRAPH_\nMokslas, tiriantis sakini\xc5\xb3 strukt\xc5\xabr\xc4\x85 ir sudedam\xc4\x85sias dalis, yra vadinamas sintakse. Tradici\xc5\xa1kai laikoma, kad kiekvienas sakinys turi veiksn\xc4\xaf ir tarin\xc4\xaf, net jei jie yra tik numanomi, tod\xc4\x97l \xc5\xa1ios sakinio dalys yra vadinamos pagrindin\xc4\x97mis sakinio dalimis, o sakinyje kartu sudaro gramatin\xc4\xaf centr\xc4\x85. Be j\xc5\xb3 dar sutinkami papildiniai, pa\xc5\xbeyminiai ir aplinkyb\xc4\x97s. Kartais visos konkretaus sakinio dalys, i\xc5\xa1skyrus veiksn\xc4\xaf, dar yra vadinamos predikatu. Jei sakiniui tr\xc5\xabksta kurios nors sakinio dalies ir tod\xc4\x97l nebesudaro sakinio, toks junginys vadinamas \xc5\xbeod\xc5\xbei\xc5\xb3 junginiu.'