b'\n_START_ARTICLE_\nVie\xc5\xa1ojo pasirinkimo teorija\n_START_SECTION_\nI\xc5\xa1takos\n_START_PARAGRAPH_\nSvarbiausi \xc5\xa1iuolaikiniai valdymo bruo\xc5\xbeai yra biurokratija bei technokratija (tarnaujanti savo paties, o ne visuomen\xc4\x97s interesams). Vie\xc5\xa1\xc5\xb3j\xc5\xb3 sprendim\xc5\xb3/pasirinkim\xc5\xb3 teorija, dar vadinama \xe2\x80\x9evie\xc5\xa1\xc5\xb3j\xc5\xb3 sprendim\xc5\xb3\xe2\x80\x9c mokykla, skyr\xc4\x97 tam ypating\xc4\x85 d\xc4\x97mes\xc4\xaf bei smarkiai veik\xc4\x97 a\xc5\xa1tunto ir devinto de\xc5\xa1imtme\xc4\x8dio politines darbotvarkes. \xc5\xa0ia teorija r\xc4\x97m\xc4\x97si JAV ir Britanija, ir ji sulauk\xc4\x97 rimtos politini\xc5\xb3 partij\xc5\xb3 paramos. Mokyklos i\xc5\xa1takos sietinos su Gordon Tullock, Anthony Downs ir William Niskanen._NEWLINE_Pirmasis \xc5\xa1ia teorija susidom\xc4\x97jo Gordon Tullock, ta\xc4\x8diau savo darbuose ekonominio aspekto neaptarin\xc4\x97jo. Jis teig\xc4\x97, kad analizuojant politik\xc4\x85, politikos formavim\xc4\x85 ir biurokratij\xc4\x85, turi b\xc5\xabti remiamasi ta pa\xc4\x8dia savo naudos maksimizavimo prielaida, kuria remiamasi ai\xc5\xa1kinant firm\xc5\xb3, verslinink\xc5\xb3 ir vartotoj\xc5\xb3 elgsen\xc4\x85. Taigi jis padar\xc4\x97 kelet\xc4\x85 i\xc5\xa1vad\xc5\xb3 (Parsons, 2001):_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Siekdamos laim\xc4\x97ti bals\xc5\xb3, partijos \xc5\xbearstosi nepamatuotais pa\xc5\xbeadais._NEWLINE_\xe2\x80\xa2At\xc4\x97j\xc4\x99 \xc4\xaf vald\xc5\xbei\xc4\x85 politikai turi ka\xc5\xbek\xc4\x85 duoti mainais u\xc5\xbe palaikym\xc4\x85; d\xc4\x97l to did\xc4\x97ja biud\xc5\xbeeto i\xc5\xa1laidos._NEWLINE_\xe2\x80\xa2Biurokratai maksimizuoja savo pa\xc4\x8di\xc5\xb3, o ne visuomen\xc4\x97s naud\xc4\x85. Vadinas,  jie nuolat siekia pl\xc4\x97sti savo biurus ir vis daugiau pinig\xc5\xb3 reikalauja savo departamentams._NEWLINE_G. Tullock, kaip ir kiti vie\xc5\xa1\xc5\xb3j\xc5\xb3 sprendim\xc5\xb3 teorijos atstovai, si\xc5\xablo \xc4\xaf biurokratij\xc4\x85 \xc4\xaftraukti konkurencijos element\xc5\xb3 \xe2\x80\x93 kontraktizuojant (contracting-out) vie\xc5\xa1\xc5\xb3j\xc5\xb3 paslaug\xc5\xb3 tiekim\xc4\x85, privatizuoti tam tikras vie\xc5\xa1\xc5\xb3j\xc5\xb3 spendim\xc5\xb3 valdas, didinti valstybini\xc5\xb3 departament\xc5\xb3 tarpusavio konkurencij\xc4\x85, taikant atlygio u\xc5\xbe rezultat\xc4\x85 princip\xc4\x85. _NEWLINE_Anthony Downs, i\xc5\xa1skyr\xc4\x97 skirtingus biurokratijos tipus, remdamasis prielaida, kad kiekvienas pareig\xc5\xabnas turi skirting\xc5\xb3 sieki\xc5\xb3. Jo suformuluoti tipai yra \xc5\xa1ie (Parsons, 2001):_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Karjeristams r\xc5\xabpi j\xc5\xb3 galia, pajamos presti\xc5\xbeas;_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Konservatoriai siekia minimizuoti kait\xc4\x85;_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Fanatikai entuziastingai palaiko ir vykdo tam tikr\xc4\x85 politik\xc4\x85 arba program\xc4\x85;_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Patronai savo interesus sieja su savo biuro vaidmens ir jam skiriam\xc5\xb3 i\xc5\xa1tekli\xc5\xb3 maksimizavimu._NEWLINE_Pasak Downs, kad biurokratai neprad\xc4\x97t\xc5\xb3 tarnauti tik savo pa\xc4\x8di\xc5\xb3, o ne visuomen\xc4\x97s interesams, biurokratija turi b\xc5\xabti grie\xc5\xbetai pri\xc5\xbei\xc5\xabrima ir kontroliuojama._NEWLINE_William Niskanen man\xc4\x97, kad biurokratai, kaip ir firm\xc5\xb3 vadovai, siekia didinti naud\xc4\x85 sau, bet kadangi biuras, skirtingai nei firma, ne\xc5\xbeino savo pajam\xc5\xb3, tad ribin\xc4\xaf naudingum\xc4\x85 jis gali didinti tik didindamas savo biud\xc5\xbeet\xc4\x85 ir jis tai gali daryti, nes patys politikai yra spaud\xc5\xbeiami savo pasi\xc5\xbead\xc4\x97jim\xc5\xb3 didinti vie\xc5\xa1\xc4\x85sias i\xc5\xa1laidas.\n_START_SECTION_\nWicksell valstyb\xc4\x97s ideologija\n_START_PARAGRAPH_\n1896 m. Knut Wicksell savo knygoje \xe2\x80\x9eA New Principle of Just Taxation\xe2\x80\x9c pateik\xc4\x97 valstyb\xc4\x97s teorij\xc4\x85, kurioje nustat\xc4\x97 politikos k\xc5\xabrimo sprendim\xc5\xb3  pri\xc4\x97mimo vieningumo taisykl\xc4\x99. Valstyb\xc4\x97s teorija, pasak Wicksell, pasisako u\xc5\xbe individual\xc5\xb3 quid pro quo taisykl\xc4\x97s taikym\xc4\x85 bei remiasi efektyvaus apmokestinimo principais. Kiekvienas pilietis turi galimyb\xc4\x99 palyginti kurio nors valstyb\xc4\x97s biud\xc5\xbeeto straipsnio vert\xc4\x99 ir s\xc4\x85naudas, pasitelkdamas ribinius dyd\xc5\xbeius, - b\xc5\xabtent to reikalauja efektyvumas. \xe2\x80\x9eRibin\xc4\x97 vert\xc4\x97 atitiks ribines s\xc4\x85naudas tuo atveju, jei apmokestinant bus paisoma naudos principo, - kol nesusiduriame su vie\xc5\xa1osiomis g\xc4\x97ryb\xc4\x97mis (Lane, 2001)\xe2\x80\x9c._NEWLINE_Galimi du Wicksell vieningumo taisykl\xc4\x97s ai\xc5\xa1kinimai: _NEWLINE_pozityvistinis (politika \xe2\x80\x93 tai mainai tarp individ\xc5\xb3, kurie veikia neper\xc5\xbeengdami politini\xc5\xb3 institucij\xc5\xb3 rib\xc5\xb3); _NEWLINE_norminis (teisinga tik ta politika, kuriai vieningai pritaria visi pilie\xc4\x8diai).  _NEWLINE_Vadovaudamasis etikos po\xc5\xbei\xc5\xabriu Wicksell atskyr\xc4\x97 politin\xc4\xaf teisingum\xc4\x85 nuo socialinio teisingumo. Pastarasis teigia, kad kartais der\xc4\x97t\xc5\xb3 atsisakyti asmeninio suinteresuotumo socialinio teisingumo labui._NEWLINE_Quid pro quo prielaida rei\xc5\xa1kianti, kad pilie\xc4\x8diai suteikia valstyb\xc4\x97s valdymo strukt\xc5\xabroms arba valstybei i\xc5\xa1teklius ir gali\xc4\x85, mainais \xc4\xaf tai nor\xc4\x97dami preki\xc5\xb3 ir paslaug\xc5\xb3, bei \xc4\xafstatymais gr\xc4\xafstos visuomen\xc4\x97s, -  yra svarbiausia visuomeninio pasirinkimo metodui prielaida._NEWLINE_Buchan remdamasis Wicksell sprendimo principu, pateikia dvi normines taisykles, kurios sudaro visuomeninio metodo esm\xc4\x99: ekonominis konstitucionalizmas kaip pagrindas vie\xc5\xa1osios politikos formavimui ir politika kaip mainai. \xc5\xa0ie du principai pabr\xc4\x97\xc5\xbeia, kad politin\xc4\x97 s\xc4\x85veika turi remtis laisvais, savanori\xc5\xa1kais mainais, taip pat politikai b\xc5\xabtina kokia nors ekonomin\xc4\x97 konstitucija, kuri reglamentuot\xc5\xb3 santykius tarp individo ir valstyb\xc4\x97s. _NEWLINE_Politika kaip mainai teigia, kad pilie\xc4\x8di\xc5\xb3 pritarimu remiasi kiekviena vie\xc5\xa1osios politikos sritis, nes vieningumo kriterijus lemia politik\xc4\x85 ir jos tarnavim\xc4\x85 pilie\xc4\x8di\xc5\xb3 interesams. Tai valstyb\xc4\x97s etikos teorija. Visuomeninio pasirinkimo mechanizme politika pasirei\xc5\xa1kia tiek prievartos taikymu d\xc4\x97l koncern\xc5\xb3 interes\xc5\xb3, susiformavusi\xc5\xb3 vartotoj\xc5\xb3 interes\xc5\xb3 s\xc4\x85skaita, tiek atvejais, kai laimi bendri pilie\xc4\x8di\xc5\xb3 interesai. _NEWLINE_Galimi du Wicksell vieningumo taisykl\xc4\x97s ai\xc5\xa1kinimai: _NEWLINE_pozityvistinis (politika \xe2\x80\x93 tai mainai tarp individ\xc5\xb3, kurie veikia neper\xc5\xbeengdami politini\xc5\xb3 institucij\xc5\xb3 rib\xc5\xb3);_NEWLINE_norminis (teisinga tik ta politika, kuriai vieningai pritaria visi pilie\xc4\x8diai).    _NEWLINE_Vadovaudamasis etikos po\xc5\xbei\xc5\xabriu Wicksell atskyr\xc4\x97 politin\xc4\xaf teisingum\xc4\x85 nuo socialinio teisingumo. Pastarasis teigia, kad kartais der\xc4\x97t\xc5\xb3 atsisakyti asmeninio suinteresuotumo socialinio teisingumo labui.\n_START_SECTION_\nKoks yra visuomeninio pasirinkimo metodas?\n_START_PARAGRAPH_\nVisuomeninio pasirinkimo metodas padeda suprasti visuomenin\xc4\xaf pasirinkim\xc4\x85 formuluojan\xc4\x8dius veiksnius \xe2\x80\x93 politik\xc4\x85 ir biurokratij\xc4\x85. \xe2\x80\x9eVis\xc5\xb3 lygi\xc5\xb3 visuomeninio pasirinkimo pamat\xc4\x85 sudaro dvi esmin\xc4\x97s nuostatos: metodologinis individualizmas ir homo economicus modelis. Taigi turime du principus:_NEWLINE_1. Vie\xc5\xa1ajame sektoriuje veikiantys asmenys dirba taip, tarsi siekt\xc5\xb3 maksimaliai \xc4\xafgyvendinti savo interesus.                                          _NEWLINE_2. Visi socialiniai subjektai i\xc5\xa1 esm\xc4\x97s yra individualiai veikian\xc4\x8di\xc5\xb3 asmen\xc5\xb3 grup\xc4\x97s (Lane, 2001)\xe2\x80\x9c._NEWLINE_Pagrindin\xc4\x97 mintis, kuria remiasi vie\xc5\xa1asis pasirinkimas- visi individai yra racional\xc5\xabs savanaud\xc5\xbeiai. \xe2\x80\x9eTaylor ir Fayol buvo \xc4\xafsitikin\xc4\x99, jog atrado pamatin\xc4\x99 \xc5\xbemogi\xc5\xa1kosios ma\xc5\xa1inos varom\xc4\x85j\xc4\x85 j\xc4\x97g\xc4\x85 \xe2\x80\x93 savanaudi\xc5\xa1kum\xc4\x85 bei metod\xc4\x85, kaip \xc5\xa1i\xc4\x85 savanaudi\xc5\xa1k\xc4\x85 b\xc5\xabtyb\xc4\x99 kurstyti, kad ji veikt\xc5\xb3 efektyviai ir produktyviai. Kadangi \xc5\xbemon\xc4\x97ms r\xc5\xabpi tik pinigai ir savo interes\xc5\xb3 maksimizavimas, galima b\xc5\xabt\xc5\xb3 sukurti strukt\xc5\xabras, kurios \xc5\xa1\xc4\xaf siek\xc4\xaf panaudot\xc5\xb3 pelnui ir u\xc5\xbedarbiui didinti. Svarbiausias dalykas yra kontrol\xc4\x97. Buvo pasi\xc5\xablytas dvejopas atsakymas: pirma, suma\xc5\xbeinti biurokratij\xc4\x85 ir apkarpyti vald\xc5\xbeios funkcijas; antra, \xc4\xafvesti \xe2\x80\x9evadybin\xc4\x99\xe2\x80\x9c biurokratijos ir vis\xc5\xb3 t\xc5\xb3, kurie leid\xc5\xbeia vie\xc5\xa1uosius pinigus, disciplin\xc4\x85, tvardan\xc4\x8di\xc4\x85 ir kontroliuojan\xc4\x8di\xc4\x85 biurokratin\xc4\xaf savanaudi\xc5\xa1kum\xc4\x85.\xe2\x80\x9c (Parsons, 2001). _NEWLINE_Ta\xc4\x8diau yra autori\xc5\xb3, kurie nepritaria id\xc4\x97jai, kad sprendimai priimami tik savanaudi\xc5\xa1komis paskatomis. \xe2\x80\x9eVisuomeninio pasirinkimo metodo esmin\xc4\x97 prielaida \xe2\x80\x93 asmenini\xc5\xb3 interes\xc5\xb3 maksimizavimo hipotez\xc4\x97 \xe2\x80\x93 tur\xc4\x97t\xc5\xb3 b\xc5\xabti suprantama kaip papras\xc4\x8diausia prielaida, o ne aksioma (Lane, 2001)\xe2\x80\x9c. _NEWLINE_Pagal fundamentaliosios metodologijos prasm\xc4\x99 visa politin\xc4\x97 veikla yra individ\xc5\xb3 elgsena. Patys svarbiausi nariai yra priimantys sprendimus, dirbantys asmenys, o ne organizuotos sistemos, tod\xc4\x97l socialini\xc5\xb3 moksl\xc5\xb3 metodologinio individualizmo doktrina  kelia reikalavim\xc4\x85 vertinti juos kaip individualiai veikian\xc4\x8diuosius asmenis. Jungtis tarp priva\xc4\x8di\xc5\xb3 ir asmenini\xc5\xb3 interes\xc5\xb3 n\xc4\x97ra svarbiausia, ta\xc4\x8diau turi b\xc5\xabti i\xc5\xa1laikyta simetrija tarp j\xc5\xb3. Politikoje norima b\xc5\xabti \xc4\xafvairi\xc5\xb3 formali\xc5\xb3 partij\xc5\xb3 nariais. Tap\xc4\x99  kurios nors organizacijos nariais, individai gali propaguoti tos organizacijos ideologij\xc4\x85. Nors da\xc5\xbenai manoma, jog tam tikros organizacijos nariai siekia asmenini\xc5\xb3 interes\xc5\xb3, o ne bendrai organizacijai r\xc5\xabpim\xc5\xb3 dalyk\xc5\xb3. Viena vertus, \xc4\x8dia i\xc5\xa1ry\xc5\xa1k\xc4\x97ja savanaudi\xc5\xa1kumo problema, kuri yra pagrindin\xc4\x97 \xc5\xbemogaus varomoji j\xc4\x97ga, kita vertus, yra ir kolektyvin\xc4\x97s veiklos problema, kuri rei\xc5\xa1kia, kad visuomen\xc4\x97s narai yra individuali\xc5\xb3 nor\xc5\xb3 sankaupos. Kolektyvin\xc4\x97 veikla, galima sakyti, yra svarbiausias bruo\xc5\xbeas visuomeninio pasirinkimo pritaikymo srityje. O kolektyviniai interesai gali b\xc5\xabti ne tik savanaudi\xc5\xa1ki, bet ir visai visuomenei svarb\xc5\xabs interesai tokie kaip: taika, gerov\xc4\x97, lygyb\xc4\x97 pagal \xc4\xafstatym\xc4\x85. Svarbiausia yra i\xc5\xa1mokti suvokti, kiek yra tinkama naudoti asmenini\xc5\xb3 interes\xc5\xb3 prielaid\xc4\x85 ai\xc5\xa1kinant vie\xc5\xa1\xc4\x85j\xc4\x85 veikl\xc4\x85. Kaip pavyzd\xc4\xaf pa\xc4\x97mus rinkimin\xc4\x99 kampanij\xc4\x85, ar gal\xc4\x97tume teigti jog ka\xc5\xbekokios partijos nariai gina tik savo interesus? Ne, da\xc5\xbeniausiai pirmiausia yra i\xc5\xa1keliami partijos interesai. Bet kokiu atveju pirmiausia \xc5\xbemogus visk\xc4\x85 \xc4\xafvertina, kas jam naudinga, o kas ne. \xe2\x80\x9eJuk kiekvienas \xc5\xbemogus visk\xc4\x85 vertina dvejopai: savanaudi\xc5\xa1kai ir altruisti\xc5\xa1kai (Lane, 2001)\xe2\x80\x9c. Visk\xc4\x85 lemia ne tik savanaudi\xc5\xa1kumas bei altruistinis interesas, bet ir socialin\xc4\x97s i\xc5\xa1laidos bei nauda. \xc5\xbdmogus yra egoisti\xc5\xa1kas, racionalus, maksimizuojantis naud\xc4\x85. Maksimizavimo aksioma nei\xc5\xa1vengia sunkum\xc5\xb3, nes n\xc4\x97ra ai\xc5\xa1ku, kokius interesus maksimizuoja vie\xc5\xa1ojo sektoriaus pareig\xc5\xabnai. \xe2\x80\x9eKad ir kokios nuomon\xc4\x97s vyraut\xc5\xb3 negalima grie\xc5\xbetai teigti, jog kiekvienos veiklos srityje individas siekia sav\xc5\xb3 ai\xc5\xa1kiai apibr\xc4\x97\xc5\xbet\xc5\xb3 ekonomini\xc5\xb3 interes\xc5\xb3, nes, pavyzd\xc5\xbeiui, kai parlamentaras skatina priimti kok\xc4\xaf nors \xc4\xafstatym\xc4\x85  jis pasisako u\xc5\xbe interesus, kurie yra platesni nei jo asmeniniai, ai\xc5\xa1kiai apibr\xc4\x97\xc5\xbeti interesai. Grupinis kontekstas yra gyvybi\xc5\xa1kai svarbus \xc5\xbemogi\xc5\xa1kosios elgsenos sprendim\xc5\xb3 pri\xc4\x97mimo kontekstas. Vie\xc5\xa1ojoje politikoje yra erdv\xc4\x97s individualiems sprendimams, ta\xc4\x8diau jie priimami grup\xc4\x97se. Naujoji vie\xc5\xa1ojo sektoriaus vadyba kildinama i\xc5\xa1 \xe2\x80\x9e\xc5\xbemogi\xc5\xa1k\xc5\xb3j\xc5\xb3 santyki\xc5\xb3\xe2\x80\x9c mokyklos. Vie\xc5\xa1ajame sektoriuje ji buvo naudojama kaip priemon\xc4\x97 \xc4\xafgyvendinant id\xc4\x97jas. Tikslas yra didesn\xc4\x97 organizacij\xc5\xb3 ir joje dirban\xc4\x8di\xc5\xb3 \xc5\xbemoni\xc5\xb3 kontrol\xc4\x97. \xc5\xa0iuo po\xc5\xbei\xc5\xabriu, \xe2\x80\x9ekomercializavimas\xe2\x80\x9c, \xe2\x80\x9ekontraktavimas\xe2\x80\x9c ir \xe2\x80\x9evie\xc5\xa1ojo sektoriaus vadyba\xe2\x80\x9c yra ne kas kita, kaip \xe2\x80\x9eindustrializavimas\xe2\x80\x9c- vie\xc5\xa1osios agent\xc5\xabros tampa tarsi gamyklomis.(Parsons, 2001)\xe2\x80\x9c._NEWLINE_\xe2\x80\x9ePagal Boulding savanaudi\xc5\xa1kumas n\xc4\x97ra pagrindinis \xc5\xbemogi\xc5\xa1kosios elgsenos motyvas. Jis i\xc5\xa1skiria tris galios kategorijas:_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Bauginimo galia savo esme destruktyvi, ypa\xc4\x8d jeigu taikoma politiniame gyvenime;_NEWLINE_\xe2\x80\xa2Ekonomin\xc4\x97 galia grind\xc5\xbeiama gamybine bei prekybine galia ir numato nuolat kintant\xc4\xaf nuosavyb\xc4\x97s pasiskirstym\xc4\x85._NEWLINE_\xe2\x80\xa2Integracin\xc4\x97 galia grind\xc5\xbeiama tokiais santykiais, kaip teis\xc4\x97tumas, simpatija, meil\xc4\x97, bendrija ir tapatyb\xc4\x97 (Parsons, 2001)\xe2\x80\x9c._NEWLINE_Boulding, \xc4\xaftraukdamas meil\xc4\x97s motyv\xc4\x85 \xc4\xaf motyvacin\xc4\xaf sprendim\xc5\xb3 pagrind\xc4\x85, atmeta savanaudi\xc5\xa1kumo prielaid\xc4\x85, kuria grind\xc5\xbeiama ekonomin\xc4\x97 teorija. Pasak jo, sprendimai gali b\xc5\xabti veikiami r\xc5\xabpinimosi kitais, o ne savo paties naudos motyvu. Sprendimams \xc4\xaftakos gali tur\xc4\x97ti grasinimai arba bauginimai. Grasinimai da\xc5\xbenai naudojami grupinio sprendim\xc5\xb3 pri\xc4\x97mimo atvejais. _NEWLINE_\xe2\x80\x9eGalbraith teigia, kad sprendimo pri\xc4\x97mimo procesui daro \xc4\xaftak\xc4\x85 tam tikro laikotarpio i\xc5\xa1mintis, o ne racionali analiz\xc4\x97. Jis atmeta savanaudi\xc5\xa1kum\xc4\x85, kaip pakankam\xc4\x85 sprendim\xc5\xb3 pri\xc4\x97mimo ai\xc5\xa1kinimo prielaid\xc4\x85, ir rinkos bei rinkos kain\xc5\xb3 mechanizm\xc4\x85, kaip pakankam\xc4\x85 pramonini\xc5\xb3 visuomeni\xc5\xb3 funkcionavimo ai\xc5\xa1kinimo pagrind\xc4\x85 (Parsons, 2001)\xe2\x80\x9c.\n_START_SECTION_\nTeorijos kaip modelio \xc4\xafvertinimas\n_START_PARAGRAPH_\nModelis, kaip ir pagrind\xc5\xbeia \xc4\xafsitikinim\xc4\x85, kad biurokratai r\xc5\xabpinasi tik savo interesais, ta\xc4\x8diau tai sunku patikrinti ir patvirtinti. Empiriniai biur\xc5\xb3 biud\xc5\xbeeto maksimizavimo tyrimai neteikia duomen\xc5\xb3, patvirtinan\xc4\x8di\xc5\xb3 \xc5\xa1i\xc4\x85 teorij\xc4\x85. Id\xc4\x97ja, kad biurokratinis sprendim\xc5\xb3 pri\xc4\x97mimas grind\xc5\xbeiamas savanaudi\xc5\xa1kais biud\xc5\xbeeto didinimo motyvais, daugiau \xc4\xaftakos padar\xc4\x97 ne savo empiriniu, bet normatyviniu turiniu. Lewi pabr\xc4\x97\xc5\xbeia: _NEWLINE_\xe2\x80\x9ePla\xc4\x8dios diskusijos d\xc4\x97l \xc5\xa1ios hipotez\xc4\x97s atskleid\xc4\x97 tiek daug jos tr\xc5\xabkum\xc5\xb3, jog kyla rimt\xc5\xb3 abejoni\xc5\xb3, ar ji apskritai atskleid\xc5\xbeia bent vien\xc4\x85 esmin\xc4\xaf vakarieti\xc5\xa1kos biurokratijos bruo\xc5\xbe\xc4\x85. Kaip atrodo, faktai jos nepatvirtina. \xc5\xbdod\xc5\xbeiu, biud\xc5\xbeeto maksimizavimo hipotez\xc4\x97 n\xc4\x97ra empiri\xc5\xa1kai pagr\xc4\xafsta (Lewi, 1991).\xe2\x80\x9c   (Parsons, 2001)_NEWLINE__NEWLINE_Literat\xc5\xabra:_NEWLINE_1.Parsons W., Parsons W. Vie\xc5\xa1oji politika. Eugrimas, 2001, p. 281-286._NEWLINE_2.Thom N., Ritz A., Vie\xc5\xa1oji vadyba. Lietuvos Teis\xc4\x97s Universitetas, 2004, p. 22-23._NEWLINE_3.Lane E. J. Vie\xc5\xa1asis sektorius. S\xc4\x85vokos, modeliai ir po\xc5\xbei\xc5\xabriai. Margi ra\xc5\xa1tai, 2001, p. 286-307.'