b'\n_START_ARTICLE_\nDeontologija\n_START_PARAGRAPH_\nDeontologin\xc4\x97 etika arba deontologija (gr. \xce\xb4\xce\xad\xce\xbf\xce\xbd, deon - pareiga, prievol\xc4\x97 +  gr. -\xce\xbb\xce\xbf\xce\xb3\xce\xaf\xce\xb1, -logia - mokslas) \xe2\x80\x93 etikos teorija, teigianti, kad poelgiai yra savaime geri arba blogi, nepriklausomai nuo j\xc5\xb3 pasekmi\xc5\xb3. Nors teorijos \xc5\xa1alininkai sutinka, kad pasekm\xc4\x97s yra svarbu, jie teigia, jog mes privalome daryti savaime gerus poelgius (pavyzd\xc5\xbeiui, sakyti ties\xc4\x85), net jei j\xc5\xb3 pasekm\xc4\x97s bus blogos. _NEWLINE_Deontologija yra suprie\xc5\xa1inamos su pasekmizmu, kuris teigia, kad kiekvieno poelgio arba veiksmo moralin\xc4\x97 vert\xc4\x97 slypi vien tik jo pasekm\xc4\x97se. Vis d\xc4\x97lto deontologija n\xc4\x97ra tas pats kaip moralinis absoliutizmas. Deontologai, kurie taip pat yra moralinio absoliutizmo \xc5\xa1alininkai, tiki kad kai kurie poelgiai yra neteisingi nesvarbu kokius padarinius jie sukelt\xc5\xb3. Vienas i\xc5\xa1 toki\xc5\xb3 buvo Imanuelis Kantas, kuris gin\xc4\x8dijosi, kad meluoti yra visada blogai - net jei \xc5\xbemog\xc5\xbeudys klausia, kur slepiasi jo potenciali auka. Deontologai, kurie nepritaria absoliutizmui, kaip W. D. Rosas teigia, jog geros melavimo pasekm\xc4\x97s kartais gali paversti melavim\xc4\x85 teisingu pasirinkimu. Kita deontologijos forma, kurios \xc5\xa1alininkai s buvo Ren\xc4\x97 Dekartas, Viljamas Okamas ir XVIII a. kalvinistai, teigia, kad reikia daryti tai, k\xc4\x85 \xc4\xafsako dievas.\n_START_SECTION_\nDievi\xc5\xa1kojo \xc4\xafsakymo teorija\n_START_PARAGRAPH_\nDievi\xc5\xa1kojo \xc4\xafsakymo teorija i\xc5\xa1 tikro yra grup\xc4\x97 susijusi\xc5\xb3 teorij\xc5\xb3, teigian\xc4\x8di\xc5\xb3, kad poelgis yra teisingas, jei dievas paskelb\xc4\x97, kad jis yra teisingas. Tai yra deontologijos forma, nes teisingais poelgiais laikomi tie, kurie patenkina pareig\xc4\x85 laikytis dievo nurodym\xc5\xb3, o ne tie, kurie atne\xc5\xa1a geriausias pasekmes. Jei \xc5\xbemon\xc4\x97s nedirba per \xc5\xa1ab\xc4\x85 d\xc4\x97l to, kad taip \xc4\xafsak\xc4\x97 dievas, tai jie elgiasi moraliai, bet jei jie nedirba per \xc5\xa1ab\xc4\x85 d\xc4\x97l ting\xc4\x97jimo, tai j\xc5\xb3 poelgis n\xc4\x97ra moralus, net jei fizi\xc5\xa1kai atlikti veiksmai visi\xc5\xa1kai sutapt\xc5\xb3. Jei dievas \xc4\xafsako netrok\xc5\xa1ti kaimyno turto, tai to daryti ir nereik\xc4\x97t\xc5\xb3, net jei tas tro\xc5\xa1kimas padidint\xc5\xb3 \xc5\xbemoni\xc5\xb3 motyvacij\xc4\x85 dirbti ir siekti savo tiksl\xc5\xb3, kas atne\xc5\xa1t\xc5\xb3 geresnes pasekmes. Be to, pasaulis, kuriame \xc5\xbemon\xc4\x97s trok\xc5\xa1ta savo kaimyn\xc5\xb3 turto neb\xc5\xabt\xc5\xb3 laikomas geru, net jei \xc5\xbemon\xc4\x97s tokiame pasaulyje b\xc5\xabt\xc5\xb3 laimingesni nei tokiame, kur kaimyno turto n\xc4\x97ra trok\xc5\xa1tama.'