b'\n_START_ARTICLE_\nRacionalaus pasirinkimo teorija\n_START_SECTION_\nIstorija\n_START_PARAGRAPH_\nRacionalaus pasirinkimo i\xc5\xa1takos siekia XVII a., kuomet Adamas Smitas i\xc5\xa1leido veikal\xc4\x85 \xe2\x80\x9eTaut\xc5\xb3 turtas\xe2\x80\x9c (1776), kuriuo remiasi neoklasikin\xc4\x97 ekonomikos teorija. Viena i\xc5\xa1 veikalo id\xc4\x97j\xc5\xb3 teigia, kad kiekvienas i\xc5\xa1 m\xc5\xabs\xc5\xb3 siekiame savanaud\xc5\xbei\xc5\xb3 tiksl\xc5\xb3, ta\xc4\x8diau tinkamoje aplinkoje \xc5\xa1ie savanaudi\xc5\xa1ki siekiai gali duoti visuomenei naudingus vaisius. Nors RPT i\xc5\xa1takos siekia Adamo Smito laikus, ta\xc4\x8diau \xc5\xa1i\xc4\x85 id\xc4\x97j\xc4\x85 ilgai ignoravo tiriantieji vie\xc5\xa1\xc4\x85j\xc4\xaf sektori\xc5\xb3. Tik XX a. antrojoje pus\xc4\x97je \xc5\xa1i teorija buvo i\xc5\xa1kelta._NEWLINE_Formaliais teorijos pradininkais laikomi:_NEWLINE_Ekonomistai\xc2\xa0\xe2\x80\x93 J.M. Buchananas ir G. Tullockas 1962\xc2\xa0m. i\xc5\xa1leido veikal\xc4\x85 \xe2\x80\x9eThe Calculus of Consent\xe2\x80\x9c, kuriame buvo teigiama, kad tiek pilie\xc4\x8di\xc5\xb3, tiek valstyb\xc4\x97s tarnautoj\xc5\xb3 ne tik ekonominis, bet ir politinis elgesys yra paremtas ne municipaliniais idealais ar \xe2\x80\x9evie\xc5\xa1uoju interesu\xe2\x80\x9c, o siekimu gauti b\xc5\xabtent asmenin\xc4\x97s naudos.\n_START_SECTION_\nApibendrinimas\n_START_PARAGRAPH_\nRemiantis racionalaus pasirinkimo teorija, galima paai\xc5\xa1kinti individo sprendimo pri\xc4\x97mimo ar dalyvauti, ar nedalyvauti visuomeniniuose reikaluose proces\xc4\x85, taip pat individuali\xc5\xb3 sprendim\xc5\xb3 pri\xc4\x97mimo logik\xc4\x85 dalyvaujant kolektyviniuose reikaluose, ta\xc4\x8diau ji nepaai\xc5\xa1kina, kaip toki\xc5\xb3 kolektyv\xc5\xb3 individai bendrauja tarpusavyje, kad priimt\xc5\xb3 maksimaliai nauding\xc4\x85 sau ir kitiems sprendim\xc4\x85. Tuo po\xc5\xbei\xc5\xabriu racionalaus pasirinkimo teorija yra ribota, nes baigiasi su dalyvavimo prad\xc5\xbeia. Tod\xc4\x97l, vystant diskusijas d\xc4\x97l teorinio visuomen\xc4\x97s dalyvavimo pagrindo, reikia remtis ir komunikacine planavimo teorija, kurios loginis pagrindas tik prasideda, kai baigiasi racionalaus pasirinkimo teorija.'