b'\n_START_ARTICLE_\nPsichologija\n_START_SECTION_\nKoreliacinis tyrimo b\xc5\xabdas\n_START_PARAGRAPH_\nKoreliacija\xc2\xa0\xe2\x80\x93 tai statistinis ry\xc5\xa1io matas, kuris parodo, kaip glaud\xc5\xbeiai tarpusavyje siejasi du rei\xc5\xa1kiniai_NEWLINE_ir kaip tuomet pagal vien\xc4\x85 galime numatyti kit\xc4\x85. Teigiama koreliacija rodo tiesiogin\xc4\xaf ry\xc5\xa1\xc4\xaf, t. y. abu rei\xc5\xa1kiniai ir did\xc4\x97ja, ir ma\xc5\xbe\xc4\x97ja kartu. Jeigu prievarta, kuri\xc4\x85 regime per TV, teigiamai susijusi su agresyviu elgesiu, tai i\xc5\xa1 \xc5\xbemoni\xc5\xb3 \xc4\xafpro\xc4\x8di\xc5\xb3 \xc5\xbei\xc5\xabr\xc4\x97ti televizori\xc5\xb3 galima sp\xc4\x97ti apie j\xc5\xb3 agresyvum\xc4\x85. Neigiama koreliacija\xc2\xa0\xe2\x80\x93 rodo atvirk\xc5\xa1\xc4\x8di\xc4\x85 ry\xc5\xa1\xc4\xaf tarp kintam\xc5\xb3j\xc5\xb3. Kai vienas rei\xc5\xa1kinys did\xc4\x97ja, kitas ma\xc5\xbe\xc4\x97ja. Pavyzd\xc5\xbeiui, neigiama koreliacija tarp savigarbos ir depresijos rei\xc5\xa1kia, kad \xc5\xbemon\xc4\x97ms su menka savigarba b\xc5\xabdingi dideli depresijos \xc4\xafver\xc4\x8diai. Remiantis koreliacija, galima numatyti, ta\xc4\x8diau negalima paai\xc5\xa1kinti. Jei du veiksniai yra susij\xc4\x99, tai dar negalima teigti, kad juos sieja prie\xc5\xbeastingumo ry\xc5\xa1ys.\n_START_SECTION_\nFunkcionalizmas\n_START_PARAGRAPH_\nAtstovai\xc2\xa0\xe2\x80\x93 V. D\xc5\xbeeimsas (William James, 1842\xe2\x80\x931910), R. Vudvortsas (R. Woodworth, 1862\xe2\x80\x931962), H. Spenseris (H. Spenser, 1820\xe2\x80\x931903)._NEWLINE_Teig\xc4\x97, kad psichologijos u\xc5\xbedavinys\xc2\xa0\xe2\x80\x93 tirti tai, kaip psichika padeda \xc5\xbemogui prisitaikyti prie aplinkos. Buvo priimta \xc4\x8c. Darvino mintis, kad evoliucijos procese i\xc5\xa1lieka tik stipriausi. Buvo manoma, kad prisitaikymo prie aplinkos d\xc4\x97snis tinka ir \xc5\xbemon\xc4\x97ms._NEWLINE_V. D\xc5\xbeeimsas teig\xc4\x97, kad \xc5\xbemogaus s\xc4\x85mon\xc4\x97 atlieka prisitaikymo prie aplinkos funkcij\xc4\x85. Psichiniai procesai buvo siejami su smegen\xc5\xb3 veikla. S\xc4\x85mon\xc4\x97 atrenka tai, kas susij\xc4\x99 su poreikiais ir suteikia psichinei b\xc5\xab\xc4\x8diai form\xc4\x85._NEWLINE_Svarbiausia yra tai, kaip \xc5\xbemogus jau\xc4\x8diasi savo vidin\xc4\x97je psichin\xc4\x97je erdv\xc4\x97je, kuri neb\xc5\xabtinai atitinka objektyv\xc5\xb3 pasaul\xc4\xaf. \xc5\xbdmogaus vidinis gyvenimas yra unikalus ir nepakartojamas._NEWLINE_R. Vudvortsas sukoncentravo d\xc4\x97mes\xc4\xaf \xc4\xaf motyvacijos tyrin\xc4\x97jimus. J\xc4\xaf domino, kas skatina \xc5\xbemog\xc5\xb3 vienu ar kitu b\xc5\xabdu veikti._NEWLINE_Kritika\xc2\xa0\xe2\x80\x93 teorijos r\xc4\x97m\xc4\x97si daugiausia asmenine savistaba, o ne kit\xc5\xb3 \xc5\xbemoni\xc5\xb3 steb\xc4\x97jimu bei eksperimentais._NEWLINE_Privalumas\xc2\xa0\xe2\x80\x93 s\xc4\x85lygojo spart\xc5\xb3 taikomosios psichologijos vystym\xc4\x85si XX am\xc5\xbeiaus prad\xc5\xbeioje.\n_START_SECTION_\nBiheviorizmas\n_START_PARAGRAPH_\nAtstovai\xc2\xa0\xe2\x80\x93 D\xc5\xbe. Votsonas (J. Watson, 1878\xe2\x80\x931958), E. Torndaikas (E. Thorndike, 1874\xe2\x80\x931949)._NEWLINE_Atstovai i\xc5\xa1k\xc4\x97l\xc4\x97 id\xc4\x97j\xc4\x85, kad psichologija, siekdama objektyvumo, turi tyrin\xc4\x97ti elges\xc4\xaf, nes j\xc4\xaf galima objektyviai steb\xc4\x97ti. Pats elgesys buvo suprantamas kaip organizmo reakcij\xc5\xb3 \xc4\xaf aplinkos stimulus visuma (S\xc2\xa0\xe2\x80\x93 R). Organizmas gauna dirgikl\xc4\xaf (stimul\xc4\x85 S) ir atsako \xc4\xaf j\xc4\xaf tam tikru veiksmu (R). Vidin\xc4\x97 psichin\xc4\x97 realyb\xc4\x97, kuri\xc4\x85 tyrin\xc4\x97jo funkcionalizmas, negali b\xc5\xabti objektyviai stebima bei tiriama. Tod\xc4\x97l psichikos aprai\xc5\xa1kos turi b\xc5\xabti stebimos elgsenoje. Elgesio tyrimuose dalyvaudavo i\xc5\xa1 prad\xc5\xbei\xc5\xb3 vaikai, tai u\xc5\xbedraudus\xc2\xa0\xe2\x80\x93 imta naudoti vi\xc5\xa1\xc4\x8diukus, peles ir kt. gyv\xc5\xabnus. Buvo teigiama, kad elgesys yra s\xc4\x85lygotas patyrimo ir yra tiesioginis jo rezultatas. \xc5\xbdinant patyrim\xc4\x85, elgesys gali b\xc5\xabti lengvai prognozuojamas. S\xc4\x85vokos \xe2\x80\x9eprotas\xe2\x80\x9c, \xe2\x80\x9es\xc4\x85mon\xc4\x97\xe2\x80\x9c, \xe2\x80\x9ei\xc5\xa1gyvenimas\xe2\x80\x9c prarado prasm\xc4\x99._NEWLINE_Tyrim\xc5\xb3 su gyv\xc5\xabnais rezultatai parod\xc4\x97, kad apdovanojimas turi teigiamos \xc4\xaftakos i\xc5\xa1mokimui. V\xc4\x97liau tie rezultatai buvo naudojami bandant paai\xc5\xa1kinti \xc5\xbemogaus elges\xc4\xaf. D\xc4\x97l to bihevioristai buvo kritikuojami._NEWLINE_\xc5\xa0ios krypties atstovai i\xc5\xa1k\xc4\x97l\xc4\x97 psichologini\xc5\xb3 tyrim\xc5\xb3 objektyvumo problem\xc4\x85. Gana greitai paai\xc5\xa1k\xc4\x97jo, kad elgesys n\xc4\x97ra taip lengvai nusakomas, kaip buvo \xc4\xafsivaizduojama. Buvusi schema S\xc2\xa0\xe2\x80\x93 R buvo pakeista schema S\xc2\xa0\xe2\x80\x93 X \xe2\x80\x93 R, kur X rei\xc5\xa1kia tarp stimulo ir reakcijos neapibr\xc4\x97\xc5\xbet\xc4\x85 kintam\xc4\x85j\xc4\xaf. E. Tolmenas (E. Tolman, 1886\xe2\x80\x931959) tuo kintamuoju laik\xc4\x97 gyv\xc5\xabn\xc5\xb3 tikslus. I\xc5\xa1mokimas, anot jo, yra grind\xc5\xbeiamas universaliais mechanizmais, kurie yra bendri gyv\xc5\xabnams ir \xc5\xbemon\xc4\x97ms. Pastiprinimo d\xc4\x97ka i\xc5\xa1mokimas yra automati\xc5\xa1kas, nes vyksta nerv\xc5\xb3 sistemos lygmenyje ir nepriklauso nuo subjekto valios ar nerv\xc5\xb3. Tokiu b\xc5\xabdu neobihevioristai dar\xc4\x97 toli siekian\xc4\x8dias i\xc5\xa1vadas\xc2\xa0\xe2\x80\x93 stimul\xc5\xb3 ir pastiprinimo d\xc4\x97ka galima formuoti bet kok\xc4\xaf elges\xc4\xaf, manipuliuoti individu._NEWLINE_Privalumas\xc2\xa0\xe2\x80\x93 objektyvumo siekimas._NEWLINE_Tr\xc5\xabkumas\xc2\xa0\xe2\x80\x93 \xc5\xbemogaus ir gyv\xc5\xabn\xc5\xb3 elgesio sutapatinimas.'