b'\n_START_ARTICLE_\nSimuliuojama tikrov\xc4\x97\n_START_PARAGRAPH_\nSimuliuojama tikrov\xc4\x97\xc2\xa0\xe2\x80\x93 tikrov\xc4\x97, simuliuojama (pavyzd\xc5\xbeiui, kompiuteriu) taip tiksliai, kad ji yra neatskiriama nuo \xe2\x80\x9etikros\xe2\x80\x9c tikrov\xc4\x97s. Radikaliausia simuliuojamos tikrov\xc4\x97s hipotez\xc4\x97s forma teigia, kad mes visi gyvename tokioje simuliacijoje. Esamos technologin\xc4\x97s priemon\xc4\x97s ir mokslo \xc5\xbeinios kol kas nepakankamos simuliuojamos tikrov\xc4\x97s suk\xc5\xabrimui, ta\xc4\x8diau \xc5\xa1i samprata yra populiari filosofijoje bei mokslin\xc4\x97s fantastikos k\xc5\xabriniuose.\n_START_SECTION_\nSkai\xc4\x8diavimo kr\xc5\xabvis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc5\xa0iuo metu galingiausi pasaulio kompiuteriai tur\xc4\x97t\xc5\xb3 dirbti i\xc5\xa1tisus m\xc4\x97nesius, kad pilnai susimuliuot\xc5\xb3 visk\xc4\x85, kas \xc4\xafvyksta per 1/10 sekund\xc4\x97s vienoje baltymo molekul\xc4\x97je. Tokiam visos visatos simuliavimui reik\xc4\x97t\xc5\xb3 be galo daug skai\xc4\x8diavimo galios. Bet gali b\xc5\xabti, kad n\xc4\x97ra simuliuojama kiekviena molekul\xc4\x97, o, pavyzd\xc5\xbeiui, tik tos realyb\xc4\x97s vietos, kurias kas nors tuo metu mato arba lie\xc4\x8dia. Taip pat gali b\xc5\xabti, kad simuliuojami yra tik kai kurie \xc5\xbemon\xc4\x97s arba vienintelis \xc5\xbemogus\xc2\xa0\xe2\x80\x93 j\xc4\xaf \xc4\xaftikinti, kad jis gyvena daug didesniame pasaulyje, negu i\xc5\xa1 tikro yra, prireikt\xc5\xb3 daug ma\xc5\xbeiau skai\xc4\x8diavimo galios. Taip pat viena m\xc5\xabs\xc5\xb3 pasaulio sekund\xc4\x97 gali b\xc5\xabti simuliuojama i\xc5\xa1tisus metus arba atvirk\xc5\xa1\xc4\x8diai. Tiesa, jei simuliacija yra pirmo tipo\xc2\xa0\xe2\x80\x93 smegenys prijungtos prie kompiuterio\xc2\xa0\xe2\x80\x93 m\xc5\xabs\xc5\xb3 biologinis k\xc5\xabnas turb\xc5\xabt teikt\xc5\xb3 tam tikrus simuliacijos grei\xc4\x8dio apribojimus. Bet jei esame dirbtiniai intelektai, visas m\xc5\xabs\xc5\xb3 m\xc4\x85stymas ir visos molekul\xc4\x97s m\xc5\xabs\xc5\xb3 pasaulyje jud\xc4\x97t\xc5\xb3 simuliacijos ritmu, tod\xc4\x97l nepasteb\xc4\x97tume net jei simuliacija staiga b\xc5\xabt\xc5\xb3 pagreitinta, sul\xc4\x97tinta ar sustabdyta milijonui met\xc5\xb3 ir tada v\xc4\x97l paleista visai kitos civilizacijos. Tokiu atveju yra taip pat \xc4\xafmanoma, kad simuliacija buvo sukurta su gyventojais, kurie jau turi prisiminimus ir galvoja, kad jau gyveno ilg\xc4\x85 laik\xc4\x85, nors i\xc5\xa1 tikro visas j\xc5\xb3 pasaulis buvo sukurtas prie\xc5\xa1 penkias minutes (bambos hipotez\xc4\x97). Kitaip tariant, gali b\xc5\xabti, kad tik \xc5\xa1ios penkios minut\xc4\x97s yra simuliuojamos\xc2\xa0\xe2\x80\x93 visa praeitis yra tik iliuzija, o ateitis tuomet irgi gali bet kada pasibaigti. Bet i\xc5\xa1 tikro nieko negalime \xc5\xbeinoti apie pasaul\xc4\xaf, kuriame mes esame simuliuojami, nes ten gali galioti visai kiti fizikos d\xc4\x97sniai ar b\xc5\xabti daug daugiau resurs\xc5\xb3 ir tod\xc4\x97l apskai\xc4\x8diavimo galios problema gali ten i\xc5\xa1 viso neegzistuoti.\n_START_SECTION_\nSapno argumentas\n_START_PARAGRAPH_\nSapn\xc5\xb3 egzistavimas \xc4\xafrodo, kad mus gali apgauti simuliacija, nes kiekvien\xc4\x85 kart\xc4\x85 sapnuodami, mes tikime, kad sapnas\xc2\xa0\xe2\x80\x93 m\xc5\xabs\xc5\xb3 smegen\xc5\xb3 simuliuojama tikrov\xc4\x97\xc2\xa0ir yra tikrov\xc4\x97. Tiesa, kai kurie \xc5\xbemon\xc4\x97s moka atpa\xc5\xbeinti sapn\xc4\x85 ir sapnuoti, suvokdami, jog sapnuoja.\n_START_SECTION_\nOkamo skustuvas\n_START_PARAGRAPH_\n\xc4\xae \xc5\xa1i\xc4\x85 teorij\xc4\x85 da\xc5\xbenai \xc5\xbei\xc5\xabrima skepti\xc5\xa1kai naudojantis Okamo skustuvo principu (\xe2\x80\x9eJei kelios teorijos vienodai gerai paai\xc5\xa1kina stebim\xc4\x85 rei\xc5\xa1kin\xc4\xaf, reikia rinktis t\xc4\x85, kuri reikalauja ma\xc5\xbeiau prielaid\xc5\xb3.\xe2\x80\x9c). Bet tai yra tik euristinis principas, o ne gamtos taisykl\xc4\x97.'