b'\n_START_ARTICLE_\nArgentinos radikali pilietin\xc4\x97 s\xc4\x85junga\n_START_PARAGRAPH_\nArgentinos radikali pilietin\xc4\x97 s\xc4\x85junga (URC, isp. \xe2\x80\x93 Uni\xc3\xb3n C\xc3\xadvica Radical) seniausia veikianti Argentinos politin\xc4\x97 partija._NEWLINE_\xc4\xaekurta radikali\xc5\xb3 liberal\xc5\xb3 1891 m. Jos lyderis Ipolitas Irigojenas 1916\xe2\x80\x931922 m. ir 1928\xe2\x80\x931930 m. buv\xc4\x99s Argentinos prezidentu, nacionalizavo JAV priklaususias naftos versloves, \xc4\xafved\xc4\x97 8 val. darbo dien\xc4\x85. Jo darbus t\xc4\x99s\xc4\x97 kitas radikal\xc5\xb3 lyderis Marcelas T. de Alvearas, valstyb\xc4\x97s valdym\xc4\x85 ir partijos veikl\xc4\x85 sutvark\xc4\x99s pagal pranc\xc5\xabz\xc5\xb3 pavyzd\xc4\xaf. Ta\xc4\x8diau \xc5\xa1ias reformas panaikino 1930 m. po JAV inspiruoto perversmo prezidentu tap\xc4\x99s A. Chustas._NEWLINE_1936 m. kairiosios partijos susib\xc5\xabr\xc4\x97 \xc4\xaf Liaudies front\xc4\x85, ta\xc4\x8diau atsispirti JAV ekspansijai jos nesugeb\xc4\x97jo. Demokratines reformas prat\xc4\x99s\xc4\x97 tik 1946 m. prezidentu i\xc5\xa1rinktas Chuanas Peronas, ta\xc4\x8diau jis \xc4\xafk\xc5\xabr\xc4\x97 savo partij\xc4\x85 (nuo 1958 m. Chustisialist\xc5\xb3 partija). Po 1955 m. perversmo \xc5\xa1al\xc4\xaf vald\xc4\x97 kari\xc5\xa1kiai, ta\xc4\x8diau jau 1958 m. pirmuosiuose laisvuose rinkimuose prezidentu buvo i\xc5\xa1rinktas radikalas A. Frondisis. 1963 m. j\xc4\xaf pakeit\xc4\x97 Arturas Ilija. Bet 1966 m. vald\xc5\xbei\xc4\x85 v\xc4\x97l u\xc5\xbe\xc4\x97m\xc4\x97 kari\xc5\xa1kiai. Tik 1973 m. rinkimuose kairiosios partijos susib\xc5\xabr\xc4\x97 \xc4\xaf Revoliucin\xc4\xaf liaudies front\xc4\x85, jo atstovas E. Kampora buvo i\xc5\xa1rinktas prezidentu. 1973 m. prezidentu v\xc4\x97l tapo Ch. Peronas, o po jo mirties 1974 m. \xe2\x80\x93 jo na\xc5\xa1l\xc4\x97 ir viceprezident\xc4\x97 M. Martines de Peron._NEWLINE_Po karinio perversmo radikalai politin\xc4\x99 veikl\xc4\x85 atnaujino tik 1983 m., kandidatu \xc4\xaf prezidentus pirmuosiuose demokratiniuose rinkimuose i\xc5\xa1k\xc4\x97l\xc4\x99 Raul\xc4\xaf Alfonsin\xc4\x85. Jis buvo perrinktas ir 1989 m. Politiniai siekiai ap\xc4\x97m\xc4\x97 plat\xc5\xb3 spektr\xc4\x85 \xe2\x80\x93 nuo liberalizmo iki socialdemokratijos. 1997 m. sudarius koalicij\xc4\x85 su FREPASO, 1999 m. prezidentu i\xc5\xa1rinktas Fernando de la R\xc3\xbaa. 2001 m. Deputat\xc5\xb3 r\xc5\xabmuose gavo 71 viet\xc4\x85 i\xc5\xa1 257, 2005 m. liko antr\xc4\x85ja partija, laim\xc4\x97jusi 10 viet\xc5\xb3 i\xc5\xa1 127 Nacionaliniame kongrese ir 2 vietas i\xc5\xa1 24 senate.\n_START_SECTION_\nStrukt\xc5\xabra\n_START_PARAGRAPH_\nVadovaujantis organas \xe2\x80\x93 Nacionaliniame konvente renkamas 15 nari\xc5\xb3 Nacionalinis komitetas. Veikia Jaun\xc5\xb3j\xc5\xb3 radikal\xc5\xb3, Darbinink\xc5\xb3 radikal\xc5\xb3 organizacijos, Region\xc5\xb3 komitetas ir Deputat\xc5\xb3 blokas. Socialist\xc5\xb3 Internacionalo konsultacin\xc4\x97 nar\xc4\x97 nuo 1996 m. rugs\xc4\x97jo 9 d., tikroji nar\xc4\x97 nuo 1999 m. lapkri\xc4\x8dio 8 d.'