b'\n_START_ARTICLE_\nJan Hendrik Leopold\n_START_SECTION_\nBiografija\n_START_PARAGRAPH_\nStudijavo klasikin\xc4\x99 literat\xc5\xabr\xc4\x85 Leideno universitete. 1892 m. daktaras. 1891\xe2\x80\x931924 m. dirbo mokytoju Erazmo gimnazijoje Roterdame.\n_START_SECTION_\nK\xc5\xabryba\n_START_PARAGRAPH_\nIdeal\xc5\xb3 eil\xc4\x97ra\xc5\xa1t\xc4\xaf suprato kaip savaranki\xc5\xa1k\xc4\x85 esat\xc4\xaf, nurodan\xc4\x8di\xc4\x85 tik pa\xc4\x8di\xc4\x85 save ir tai, kas nepasakoma. Jo poezija d\xc4\x97l kra\xc5\xa1tutinio jausmingumo ypa\xc4\x8d individuali, joje rei\xc5\xa1kiamas priverstin\xc4\x97s ir lemtingos vienatv\xc4\x97s tragi\xc5\xa1kumas. Ankstyvojoje k\xc5\xabryboje vyrauja skundo motyvas, v\xc4\x97liau ry\xc5\xa1kesnis ry\xc5\xbetas, greta grynosios lyrikos labiau \xc5\xbeymus epinis vaizdavimas, kuriamas bendresnis mirtingojo \xc5\xbemogaus likimo paveikslas. Da\xc5\xbeniausiai li\xc5\xabdnoje jo poezijoje esama \xc5\xbeaismingumo, humoro ir pakyl\xc4\x97tumo. Ry\xc5\xa1ki filosofo B. Spinozos \xc4\xaftaka.'