b'\n_START_ARTICLE_\nKalbos filosofija\n_START_SECTION_\nIdealiosios kalbos filosofija\n_START_PARAGRAPH_\nIdealiosios kalbos filosofijos \xc5\xa1alininkai nat\xc5\xabrali\xc4\x85sias kalbas laiko netobulomis, kadangi d\xc4\x97l tam tikr\xc5\xb3 netikslum\xc5\xb3 jos neatitinka grie\xc5\xbetosios logikos reikalavim\xc5\xb3. Tod\xc4\x97l \xc5\xa1ios filosofijos krypties tikslas yra per\xc5\xbei\xc5\xabr\xc4\x97ti ar apskritai pakeisti nat\xc5\xabrali\xc4\x85j\xc4\x85 kalb\xc4\x85 mokslo sumetimais \xc4\xaf ideali\xc4\x85j\xc4\x85, formali\xc4\x85j\xc4\x85 kalb\xc4\x85._NEWLINE_Paai\xc5\xa1k\xc4\x97jo, kad \xc5\xa1\xc4\xaf projekt\xc4\x85 \xc4\xafgyvendinti yra sud\xc4\x97tinga. Pagrindin\xc4\x97 problema yra ta, kad kiekviena kalba, net ir formali, turi b\xc5\xabti interpretuojama, o interpretacijos kalba paprastai yra nat\xc5\xabrali. \xc5\xa0i\xc4\x85 srit\xc4\xaf vis d\xc4\x97lto b\xc5\xabt\xc5\xb3 galima laikyti vaisinga, kadangi analizuojant loginius ir s\xc4\x85vokinius s\xc4\x85ry\xc5\xa1ius, \xc4\xafgauta svari\xc5\xb3 \xc5\xbeini\xc5\xb3 apie formaliosios kalbos sandar\xc4\x85._NEWLINE_Idealiosios kalbos kalbos filosofijos pradininku galima laikyti matematik\xc4\x85, logik\xc4\x85 ir kalbos filosof\xc4\x85 Gotlob\xc4\x85 Fr\xc4\x97g\xc4\x99, nor\xc4\x97jusiu \xc4\xafgyvendinti \xc5\xa1\xc4\xaf projekt\xc4\x85 savo knygoje \xe2\x80\x9eBegriffsschrift\xe2\x80\x9c. Tarp kit\xc5\xb3 svarbi\xc5\xb3 autori\xc5\xb3 \xe2\x80\x93 Bertranas Raselas, kartu su Alfredu Nortu Vaithedu para\xc5\xa1\xc4\x99s knyg\xc4\x85 \xe2\x80\x9ePrincipia Matematica\xe2\x80\x9c; ankstyvasis L. Vitgen\xc5\xa1teinas, \xe2\x80\x9eLoginio filosofinio traktato\xe2\x80\x9c autorius; Rudolfas Karnapas ir kiti ankstyvosios analitin\xc4\x97s filosofijos atstovai; taip pat Vilhelmas Kamlahas ir Polis Lorencenas, Erlangerio mokyklos \xc4\xafk\xc5\xabr\xc4\x97jai.\n_START_SECTION_\nNormaliosios kalbos filosofija\n_START_PARAGRAPH_\nNormaliosios kalbos filosofijoje \xc4\xaf nat\xc5\xabrali\xc4\x85j\xc4\x85 kalb\xc4\x85 \xc5\xbei\xc5\xabrima ne kaip \xc4\xaf netobul\xc4\x85, o kaip \xc4\xaf visi\xc5\xa1kai tinkam\xc4\x85 tikslui, kuriam yra vartojama, ypa\xc4\x8d komunikacijai socialiniame gyvenime. \xc5\xa0ios filosofijos tikslas yra ne per\xc5\xbei\xc5\xabr\xc4\x97ti ar pakeisti kalb\xc4\x85, bet, pavyzd\xc5\xbeiui, apra\xc5\xa1yti, stebint s\xc4\x85vokinius ir reguliatyviuosius s\xc4\x85ry\xc5\xa1ius, ar, kaip kai kurie autoriai pareik\xc5\xa1t\xc5\xb3, paai\xc5\xa1kinti._NEWLINE_Normaliosios kalbos filosofijos pradininkais laikomas v\xc4\x97lyvasis L. Vitgen\xc5\xa1teinas, \xe2\x80\x9eFilosofini\xc5\xb3 tyrin\xc4\x97jim\xc5\xb3\xe2\x80\x9c autorius. Kiti svarb\xc5\xabs \xc5\xa1ios srov\xc4\x97s filosofai \xe2\x80\x93 Gilbertas Railas, D\xc5\xbeonas Leng\xc5\xa1o Ostinas ir Pyteris Strosonas._NEWLINE_\xc5\xa0i srov\xc4\x97 prisid\xc4\x97jo prie kalbos akt\xc5\xb3 teorijos, vieno i\xc5\xa1 svarbiausi\xc5\xb3 lingvistin\xc4\x97s pragmatikos aspekt\xc5\xb3, vystymosi. Normaliosios kalbos metod\xc5\xb3 produktyvum\xc4\x85 galima \xc4\xaf\xc5\xbevelgti ir gausyb\xc4\x97je filosofini\xc5\xb3 gin\xc4\x8d\xc5\xb3, tarp kuri\xc5\xb3 \xe2\x80\x93 gin\xc4\x8dai d\xc4\x97l s\xc4\x85mon\xc4\x97s ir materijos santykio (\xc4\xafprastas \xc5\xa1io klausimo traktavimas, anot G. Railo, veda \xc4\xaf iliuzijas)._NEWLINE_Kai kuriems kritikams toks esamos kalbos vartosenos laikymasis atrodo problemati\xc5\xa1kas d\xc4\x97l keli\xc5\xb3 prie\xc5\xbeas\xc4\x8di\xc5\xb3. Priekai\xc5\xa1taujama, kad, remiantis normaliosios kalbos metodais, paai\xc5\xa1kinimai ir pateisinimai vis gr\xc4\xaf\xc5\xbet\xc5\xb3 \xc4\xaf t\xc4\x85 pat\xc4\xaf ta\xc5\xa1k\xc4\x85 ar b\xc5\xabt\xc5\xb3 pritaikomi tik tam tikr\xc5\xb3 kalbos sistem\xc5\xb3 srityje. Kartais tvirtinama, kad, sprend\xc5\xbeiant normatyvines problemas, kalbos filosofija tik veda \xc4\xaf nat\xc5\xabralistines klaidas.\n_START_SECTION_\nPo\xc5\xbei\xc5\xabriai \xc4\xaf kalb\xc4\x85\n_START_PARAGRAPH_\nSkiriami \xc5\xa1ie po\xc5\xbei\xc5\xabriai \xc4\xaf kalb\xc4\x85: analitin\xc4\x97 filosofija, filosofin\xc4\x97 antropologija, kalbos kritika ir strukt\xc5\xabralizmas.\n_START_SECTION_\nAnalitin\xc4\x97 filosofija\n_START_PARAGRAPH_\nAnalitin\xc4\x97je filosofijoje kalba kaip objektas tiriamas, naudojant analitinius kalbos metodus. Vienais i\xc5\xa1 analitin\xc4\x97s filosofijos pradinink\xc5\xb3 laikomi G. Fr\xc4\x97g\xc4\x97, B. Raselas ir L. Vitgen\xc5\xa1teinas.\n_START_SECTION_\nFilosofin\xc4\x97 antropologija\n_START_PARAGRAPH_\nFilosofin\xc4\x97je antropologijoje tiriama \xc5\xbemogaus prigimtis, \xc5\xbemogaus geb\xc4\x97jimas vartoti kalb\xc4\x85 laikomas esminiu bruo\xc5\xbeu, skirian\xc4\x8diu j\xc4\xaf nuo gyv\xc5\xabn\xc5\xb3. Vieni i\xc5\xa1 \xc5\xa1ios srities atstov\xc5\xb3 \xe2\x80\x93 Johanas Gotfrydas Herderis ir Vilhelmas fon Humboltas. Pastarasis i\xc5\xa1k\xc4\x97l\xc4\x97 hipotez\xc4\x99, kad kalbiniai s\xc4\x85vok\xc5\xb3 k\xc5\xabrimo skirtumai tarp taut\xc5\xb3 paai\xc5\xa1kinami ne bendru suvokimu, bet kalb\xc5\xb3 tyrin\xc4\x97jimais. \xc5\xa0ios nuostatos v\xc4\x97liau laik\xc4\x97si Ernstas Kasireris, j\xc4\x85 i\xc5\xa1rei\xc5\xa1k\xc4\x99s savo darbe \xe2\x80\x9eVersuch \xc3\xbcber den Menschen\xe2\x80\x9c (\xe2\x80\x9eEs\xc4\x97 apie \xc5\xbemog\xc5\xb3\xe2\x80\x9c).\n_START_SECTION_\nKalbos kritika\n_START_PARAGRAPH_\nKalba gali b\xc5\xabti kritikuojama kaip visuomenin\xc4\x97 priemon\xc4\x97 galiai panaudoti. Remiantis Mi\xc5\xa1elio Fuko diskurso teorija, n\xc4\x97ra tokio diskurso, kurio nenulemt\xc5\xb3 galios santykiai. Diskurso taisykl\xc4\x97s tam tikram kontekstui nustato, kas tur\xc4\x97t\xc5\xb3 ir kas netur\xc4\x97t\xc5\xb3 b\xc5\xabti pasakyta ir kurie kalb\xc4\x97tojai tur\xc4\x97t\xc5\xb3 k\xc4\x85 ir kada pasakyti._NEWLINE_Jurgenas Habermasas kaip prie\xc5\xa1prie\xc5\xa1\xc4\x85 pasi\xc5\xabl\xc4\x97 diskurso be galios ideal\xc4\x85. Komunikacij\xc4\x85 jis sieja su normatyviniais visuomen\xc4\x97s pagrindais ir savo pagrindiniame darbe \xe2\x80\x9eKomunikacinio veiksmo teorija\xe2\x80\x9c pateikia sociologi\xc5\xa1kai pagr\xc4\xafst\xc4\x85 analiz\xc4\x99, skirt\xc4\x85 komunikacijos reik\xc5\xa1mei socialiniam gyvenimui demokratin\xc4\x97je visuomen\xc4\x97je._NEWLINE_Diskriminacij\xc4\x85 d\xc4\x97l lyties ir moter\xc5\xb3 priespaud\xc4\x85 naudojant kalb\xc4\x85, pvz., stereotipus ar u\xc5\xbegauliojimus, nagrin\xc4\x97ja feministin\xc4\x97 lingvistika. Feministin\xc4\x97s filosofijos atstovus domina lyties ir gimin\xc4\x97s perskyra ir (taip pat kalbin\xc4\x97s) lyties konstrukcija.\n_START_SECTION_\nStrukt\xc5\xabralizmas ir semiotika\n_START_PARAGRAPH_\nStrukt\xc5\xabralizme kalba tyrin\xc4\x97jama kaip \xc5\xbeenkl\xc5\xb3 sistema. Strukt\xc5\xabralizmo pradininku laikomas Ferdinandas de Sosi\xc5\xabras. Svar\xc5\xb3 indel\xc4\xaf \xc5\xa1ioje srityje \xc4\xafne\xc5\xa1\xc4\x97 Romanas Jakobsonas ir Klodas Levi-Strausas. I\xc5\xa1 strukt\xc5\xabralizmo i\xc5\xa1sivyst\xc4\x97 poststrukt\xc5\xabralizmas. Svarbiausi poststrukt\xc5\xabralistai \xe2\x80\x93 M. Fuko, \xc5\xbdakas Derida, \xc5\xbdilis Deliozas, Rolanas Bartas, \xc5\xbdakas Lakanas ir Judit Butler. \xc5\xbd. Derida i\xc5\xa1vyst\xc4\x97 dekonstrukcijos teorij\xc4\x85. Tuo tarpu biosemiotika, semiotikos at\xc5\xa1aka, tiria \xc5\xbeenkl\xc5\xb3 naudojim\xc4\x85 \xc5\xbemoni\xc5\xb3 negyvenamoje gamtoje.\n_START_SECTION_\nKalba ir veiksmai\n_START_PARAGRAPH_\nAnot D\xc5\xbe. L. Ostino, kalb\xc4\x97tojas ne tik ka\xc5\xbek\xc4\x85 vaizduoja, bet ir ka\xc5\xbek\xc4\x85 veikia. \xc5\xa0i mintis jo buvo i\xc5\xa1sakyta paskait\xc5\xb3 ciklo metu 1955 m. (1962 m. publikuota knygoje \xe2\x80\x9eHow To Do Things With Words\xe2\x80\x9c). D\xc5\xbe. L. Ostinas skiria lokucin\xc4\xaf, ilokucin\xc4\xaf ir perlokucin\xc4\xaf aktus; kitaip tariant, skiriamai tai, kas pasakymu yra pasakoma, padaroma ir pasiekiama. Pavyzd\xc5\xbeiui, pasakius \xe2\x80\x9eNu\xc5\xa1auk \xc5\xa1\xc4\xaf \xc5\xbev\xc4\x97r\xc4\xaf!\xe2\x80\x9c, tuo pasakoma, kad pasakymo adresatas tur\xc4\x97t\xc5\xb3 nu\xc5\xa1auti \xc5\xbev\xc4\x97r\xc4\xaf (lokucija), adresatui buvo patarta ar \xc4\xafsakyta nu\xc5\xa1auti \xc5\xbev\xc4\x97r\xc4\xaf (ilokucija) ir adresatas buvo galimai \xc4\xaftikintas, kad tur\xc4\x97t\xc5\xb3 nu\xc5\xa1auti \xc5\xbev\xc4\x97r\xc4\xaf (perlokucija)._NEWLINE_Kai kurie pasakymai yra vadinamieji ekspliciti\xc5\xa1kai performatyv\xc5\xabs pasakymai. Tai rei\xc5\xa1kia, kad kalb\xc4\x97tojas savo pasakymui atvirai suteikia ilokucin\xc4\x99 rol\xc4\x99, pvz., \xe2\x80\x9e\xc4\xaesp\xc4\x97ju tave!\xe2\x80\x9c Performatyvus pasakymas n\xc4\x97ra nei teisingas, nei klaidingas \xe2\x80\x93 jis gali b\xc5\xabti tik s\xc4\x97kmingas arba nes\xc4\x97kmingas. Pasakym\xc5\xb3 analiz\xc4\x97s kriterijais laikomos vadinamosios performatyvi\xc5\xb3 pasakym\xc5\xb3 s\xc4\x97kmingumo s\xc4\x85lygos._NEWLINE_D\xc5\xbeonas Syrlas band\xc4\x97 susisteminti D\xc5\xbe. L. Ostino teiginius kaip kalbos akt\xc5\xb3 teorij\xc4\x85 ir suk\xc5\xabr\xc4\x97 \xc5\xa1nekos akt\xc5\xb3 klasifikacij\xc4\x85. Skiriami \xc5\xa1ie penki \xc5\xa1nekos akt\xc5\xb3 tipai: asertyvai (pvz., ka\xc5\xbek\xc4\x85 teigti), direktyvai (pvz., ka\xc5\xbekieno pra\xc5\xa1yti), komisyvai (pvz., ka\xc5\xbekam ka\xc5\xbek\xc4\x85 pri\xc5\xbeaid\xc4\x97ti), ekspresyvai (pvz., ka\xc5\xbekam pad\xc4\x97koti) ir deklaratyvai (pvz., ka\xc5\xbek\xc4\x85 pakrik\xc5\xa1tyti). Vis d\xc4\x97lto nesutariama, kiek naudingas yra \xc5\xa1is skirstymas.\n_START_SECTION_\nImplikat\xc5\xabra\n_START_PARAGRAPH_\nKartais omenyje turima tai, kas yra sakoma, ta\xc4\x8diau da\xc5\xbenai omenyje turima ka\xc5\xbekas kita ar ka\xc5\xbekas daugiau, nei yra sakoma \xe2\x80\x93 tai yra implikuojama. Pavyzd\xc5\xbeiui, \xc4\xaf klausim\xc4\x85, kur galima \xc4\xafsipilti benzino, atsakoma, kad u\xc5\xbe kampo yra degalin\xc4\x97. \xc5\xa0iuo atveju nebuvo pasakyta, kad ten galima \xc4\xafsipilti benzino, tik implikuota._NEWLINE_P. Graisas band\xc4\x97 suprasti \xc5\xa1\xc4\xaf reik\xc5\xa1m\xc4\x97s aspekt\xc4\x85 kaip implikat\xc5\xabr\xc4\x85. Terminas \xe2\x80\x9eimplikat\xc5\xabra\xe2\x80\x9c yra dirbtinis \xc5\xbeodis, kuris ai\xc5\xa1ki\xc4\x85 reik\xc5\xa1m\xc4\x99 turi P. Graiso teorijoje ir v\xc4\x97lesniuose jos vediniuose. Pagrindin\xc4\x97 P. Graiso id\xc4\x97ja yra \xc5\xbei\xc5\xabr\xc4\x97ti \xc4\xaf kalbin\xc4\xaf supratim\xc4\x85 kaip \xc4\xaf racional\xc5\xb3 veiksm\xc4\x85, paremt\xc4\x85 vadinamuoju bendradarbiavimo principu. \xc5\xa0iam principui yra pavald\xc5\xbeios skirtingos pokalbio maksimos, pvz., kad kalb\xc4\x97tojas tur\xc4\x97t\xc5\xb3 suformuluoti prane\xc5\xa1im\xc4\x85 kuo ai\xc5\xa1kiau. Jei kalb\xc4\x97tojas pasako daugiau ar ka\xc5\xbek\xc4\x85 kita, nei turima omenyje, bet yra link\xc4\x99s bendradarbiauti, taip nutinka tod\xc4\x97l, kad viena i\xc5\xa1 maksim\xc5\xb3 yra pa\xc5\xbeeid\xc5\xbeiama ar jos n\xc4\x97ra laikomasi.\n_START_SECTION_\nMetafora\n_START_PARAGRAPH_\nMetafora vadinamas toks rei\xc5\xa1kinys, kai \xc5\xbeodis yra pavartojamas ne savo tiesiogine, bet perkeltine reik\xc5\xa1me (graiki\xc5\xa1kai \xce\xbc\xce\xb5\xcf\x84\xce\xb1\xcf\x86\xce\xbf\xcf\x81\xce\xac \xe2\x80\x93 perk\xc4\x97limas). Pasak Aristotelio, tiesiogin\xc4\x99 \xc5\xbeod\xc5\xbeio reik\xc5\xa1m\xc4\x99 ir perkeltiniu \xc5\xbeod\xc5\xbeiu pavadint\xc4\x85 objekt\xc4\x85 sieja pana\xc5\xa1umo ry\xc5\xa1ys. Pavyzd\xc5\xbeiui, metaforiniu pasakymu \xe2\x80\x9eTu esi mano saul\xc4\x97\xe2\x80\x9c turima omenyje, ne tai, kad asmuo, kuriam pasakymas yra adresuotas, i\xc5\xa1 tikr\xc5\xb3j\xc5\xb3 yra saul\xc4\x97, bet tai, kad jis \xc4\xaf saul\xc4\x99 pana\xc5\xa1us specifi\xc5\xa1kesniu aspektu. \xc5\xbdmogus gali b\xc5\xabti pana\xc5\xa1us \xc4\xaf saul\xc4\x99, nes \xe2\x80\x9e\xc5\xa1vyti\xe2\x80\x9c ar \xe2\x80\x9eblizga\xe2\x80\x9c, ta\xc4\x8diau ir \xc5\xa1iuo atveju prisireikia metaforos. Taigi, sprend\xc5\xbeiant pana\xc5\xa1umo klausim\xc4\x85, nei\xc5\xa1vengiamai reikia remtis metaforomis._NEWLINE_Pasak D. Deividsono, klaidinga kalb\xc4\x97ti apie metaforin\xc4\x99 reik\xc5\xa1m\xc4\x99 \xe2\x80\x93 \xc5\xbeod\xc5\xbeiai turi tiesiogines reik\xc5\xa1mes ir gali b\xc5\xabti vartojami metafori\xc5\xa1kai. D\xc5\xbe. Syrlas, remdamasis P. Graisu, si\xc5\xablo \xc5\xa1i\xc4\x85 vartosen\xc4\x85 ai\xc5\xa1kinti kaip implikat\xc5\xabr\xc4\x85 \xe2\x80\x93 kalb\xc4\x97tojas, pasak\xc4\x99s \xe2\x80\x9etu esi mano saul\xc4\x97\xe2\x80\x9c, implikuoja, kad asmuo primena saul\xc4\x99 ka\xc5\xbekokiu dominuojan\xc4\x8diu aspektu. Vis d\xc4\x97lto taip n\xc4\x97ra paai\xc5\xa1kinama, kaip reik\xc4\x97t\xc5\xb3 suprasti \xe2\x80\x9eprimena\xe2\x80\x9c.\n_START_SECTION_\nKalbinis reliatyvizmas\n_START_PARAGRAPH_\nKalbininkai Edvardas Sepiras ir Bend\xc5\xbeaminas Vorfas, kaip ir prie\xc5\xa1 juos gyven\xc4\x99s V. fon Humboltas, k\xc4\x97l\xc4\x97 kalbinio reliatyvumo teorij\xc4\x85. E. Sepiro ir B. Vorfo teigimu, mintys yra priklausomos nuo kalbos, nes nes tam tikras mintis galima suformuluoti ir suprasti tik tam tikra kalba. Anot j\xc5\xb3, tai galima patvirtinti ir empiriniais eskim\xc5\xb3 ir ind\xc4\x97n\xc5\xb3 kalb\xc5\xb3 tyrimais. D. Deividsonas \xc5\xa1iai min\xc4\x8diai nepritaria ir teigia, kad visi \xc5\xbemon\xc4\x97s komunikuodami tarpusavyje naudoja t\xc4\x85 pa\xc4\x8di\xc4\x85 konceptualin\xc4\x99 schem\xc4\x85, nes fundamentaliai skirtinga konceptualin\xc4\x97 schema \xc5\xbemon\xc4\x97ms neb\xc5\xabt\xc5\xb3 suprantama.\n_START_SECTION_\nHermeneutika\n_START_PARAGRAPH_\nKalba taip pat yra ir priemon\xc4\x97 k\xc4\x85 nors suprasti. Hermeneutika yra supratimo ir kartu kalbos kaip supratimo priemon\xc4\x97s tyrin\xc4\x97jimas. Hermeneutikos pradininkas \xe2\x80\x93 Frydrichas \xc5\xa0lejermacheris. Hermeneutikos atsinaujinim\xc4\x85 XX a. paskatino Vilhelmas Diltis, Martinas Haidegeris ir Hansas Georgas Gadameris.\n_START_SECTION_\nKomunikacija\n_START_PARAGRAPH_\nKalba taip pat yra komunikacijos priemon\xc4\x97. Ypa\xc4\x8d \xc5\xbeymus yra Karlo Biulerio 1933 m. sukurtas organono modelis, kuriame skiriama \xc5\xbeenklo ekspresyvin\xc4\x97, reprezentatyvin\xc4\x97 ir apeliatyvin\xc4\x97 funkcijos. R. Jakobsonas i\xc5\xa1pl\xc4\x97t\xc4\x97 \xc5\xa1\xc4\xaf model\xc4\xaf iki \xc5\xa1e\xc5\xa1i\xc5\xb3 funkcij\xc5\xb3._NEWLINE_Informacijos teorijoje standartiniu prane\xc5\xa1imo perdavimo modeliu laikomas Klodo \xc5\xa0enono ir Voreno Vyverio 1949 m. sukurtas siunt\xc4\x97jo\xe2\x80\x93gav\xc4\x97jo modelis. Danas Sperb\xc4\x97 ir Deirdr\xc4\x97 Vilson pademonstravo, kad \xc5\xa1is \xc5\xbemoni\xc5\xb3 komunikacijos paai\xc5\xa1kinimo modelis n\xc4\x97ra pakankamai i\xc5\xa1samus ir turi b\xc5\xabti i\xc5\xa1pl\xc4\x97stas naudojant inferencialistin\xc4\xaf model\xc4\xaf._NEWLINE_D. Sperb\xc4\x97 ir D. Vilson knygoje \xe2\x80\x9eRelevance\xe2\x80\x9c (1986 m.) i\xc5\xa1vystyta relevancijos teorija susieja D\xc5\xbeerio Fodoro moduliarin\xc4\x99 s\xc4\x85mon\xc4\x97s teorij\xc4\x85 su P. Graiso samprotavimais, teorij\xc4\x85 i\xc5\xa1 esm\xc4\x97s sudaro du relevancijos principai. Pirmuoju teigiama, kad \xc5\xbemogaus s\xc4\x85mon\xc4\x97 linksta maksimizuoti priimamos informacijos relevancij\xc4\x85. Antruoju \xe2\x80\x93 kad kiekvienas komunikacinis pasakymas\xc2\xa0 savyje turi optimalios relevancijos prielaid\xc4\x85. Taip galima paai\xc5\xa1kinti kalbin\xc4\x99 komunikacij\xc4\x85.\n_START_SECTION_\nKalbos filosofijos istorija\n_START_PARAGRAPH_\nKalbos filosofijos i\xc5\xa1takos siekia Antikos laikus. I\xc5\xa1 Platono id\xc4\x97j\xc5\xb3 teorijos kyla predikacijos problema \xe2\x80\x93 kaip atskiri objektai siejasi su universalijomis? Aristotelis t\xc4\x99s\xc4\x97 kalbos filosofijos tyrin\xc4\x97jimus ir i\xc5\xa1vyst\xc4\x97 teigini\xc5\xb3 logik\xc4\x85. Viduram\xc5\xbeiuose logikos ir kalbos filosofijos tyrin\xc4\x97jimais u\xc5\xbesi\xc4\x97m\xc4\x97 tokie filosofai kaip P. Abelaras ir Jonas Dunsas \xc5\xa0kotas, V. Okamas i\xc5\xa1vyst\xc4\x97 nominalizmo krpyt\xc4\xaf.\xc2\xa0 Siekiant atsiriboti nuo kit\xc5\xb3 filosofijos \xc5\xa1ak\xc5\xb3, buvo apsvarstyti ir atmesti skirtingi aspektai, pvz., metodologinis nominalizmas ir prie\xc5\xa1prie\xc5\xa1a psichologizmui, ta\xc4\x8diau n\xc4\x97 vienas kriterijus nelaikomas visi\xc5\xa1kai \xc4\xafsigal\xc4\x97jusiu._NEWLINE_\xc5\xa0iuolaikin\xc4\x97 kalbos filosofija kaip savaranki\xc5\xa1ka disciplina \xc4\xafsitvirtino d\xc4\x97l moderniosios logikos vystymosi, kuriam impuls\xc4\x85 suteik\xc4\x97 G. Fr\xc4\x97g\xc4\x97s darbas \xe2\x80\x9eBegriffsschrift\xe2\x80\x9c, atstovaujantis idealiosios kalbos filosofijai. L. Vitgen\xc5\xa1teino \xe2\x80\x9eFilosofiniais tyrin\xc4\x97jimais\xe2\x80\x9c prasid\xc4\x97jo normaliosios kalbos filosofija. Abi \xc5\xa1ios tradicijos prisid\xc4\x97jo prie nauj\xc5\xb3 \xc4\xaf\xc5\xbevalg\xc5\xb3 vystymo ir nauj\xc5\xb3 sri\xc4\x8di\xc5\xb3 tyrin\xc4\x97jimo.\xc2\xa0'