b'\n_START_ARTICLE_\nFenomenologija\n_START_PARAGRAPH_\nFenomenologija\xc2\xa0\xe2\x80\x93 Edmundo Huserlio (Edmund Husserl, 1859\xe2\x80\x931938) sukurtas filosofijos metodas, kuriuo siekiama apra\xc5\xa1yti \xc5\xbemogaus s\xc4\x85mon\xc4\x97s turin\xc4\xaf ir atskleisti jame esan\xc4\x8di\xc5\xb3 fenomen\xc5\xb3 (rei\xc5\xa1kini\xc5\xb3) esmes. \xe2\x80\x9eFenomenologija\xe2\x80\x9c dar vadinama visa i\xc5\xa1 Huserlio kilusi XX a. filosofijos kryptis. Ji buvo itin reik\xc5\xa1minga formuojantis tokioms kryptims kaip egzistencializmas ar hermeneutika. D\xc4\x97l to fenomenologais gali b\xc5\xabti vadinami ir \xc5\xa1i\xc5\xb3 kryp\xc4\x8di\xc5\xb3 atstovai. Taip pat \xe2\x80\x9efenomenologija\xe2\x80\x9c perkeltine reik\xc5\xa1me gali b\xc5\xabti vadinamas beveik bet koks (ne tik filosofinis) s\xc4\x85mon\xc4\x97je patiriam\xc5\xb3 rei\xc5\xa1kini\xc5\xb3 apra\xc5\xa1ymas.\n_START_SECTION_\nE. Huserlio fenomenologija\n_START_PARAGRAPH_\nE. Huserlio tikinimu, nors apie nepriklausom\xc4\x85 daikt\xc5\xb3 b\xc5\xabt\xc4\xaf ir negalime pasakyti nieko tikro, galime neabejoti tuo, kad jie tiesiogiai pasirodo m\xc5\xabs\xc5\xb3 s\xc4\x85mon\xc4\x97je, nesvarbu, ar m\xc5\xabs\xc5\xb3 patiriamas daiktas tikras, ar tik iliuzija. \xc4\xae objektus galima \xc5\xbei\xc5\xabr\xc4\x97ti ne kaip \xc4\xaf daiktus savaime, bet kaip \xc4\xaf formuojamus ar \xe2\x80\x9enumatomus\xe2\x80\x9c s\xc4\x85mon\xc4\x97je._NEWLINE_S\xc4\x85mon\xc4\x97 visada yra ko nors suvokimas: m\xc4\x85stydami suprantame, kad mintis \xe2\x80\x9enurodo\xe2\x80\x9c \xc4\xaf kok\xc4\xaf nors objekt\xc4\x85. M\xc4\x85stymo veiksmas ir minties objektas yra vidujai susij\xc4\x99 bei priklausomi vienas nuo kito. S\xc4\x85mon\xc4\x97 ne tik pasyviai fiksuoja pasaul\xc4\xaf, bet ir aktyviai j\xc4\xaf formuoja ar \xe2\x80\x9enumato\xe2\x80\x9c. Tad, siekdami tikrumo pirmiausia turime ignoruoti ar \xe2\x80\x9ei\xc5\xa1kelti tarp skliaust\xc5\xb3\xe2\x80\x9c visa, kas yra anapus m\xc5\xabs\xc5\xb3 tiesioginio patyrimo; i\xc5\xa1or\xc4\x97s pasaulis privalo i\xc5\xa1sitekti tik m\xc5\xabs\xc5\xb3 s\xc4\x85mon\xc4\x97s ribose. \xc5\xa0i vadinamoji \xe2\x80\x9efenomenologin\xc4\x97 redukcija\xe2\x80\x9c yra pirmas svarbus E. Huserlio \xc5\xbeingsnis. Visa, kas n\xc4\x97ra \xe2\x80\x9eimanenti\xc5\xa1ka\xe2\x80\x9c s\xc4\x85monei, turi b\xc5\xabti be dvejoni\xc5\xb3 atmesta; visa tikrov\xc4\x97, kokia ji patenka \xc4\xaf m\xc5\xabs\xc5\xb3 s\xc4\x85mon\xc4\x99, t\xc4\x97ra gryni \xe2\x80\x9efenomenai\xe2\x80\x9c, ir tai vienintelis absoliutus faktas, nuo kurio prad\xc4\x97jus galima eiti toliau. Ta\xc4\x8diau, \xc5\xa1ito m\xc5\xabs\xc5\xb3 keliamiems klausimams i\xc5\xa1spr\xc4\x99sti nepakanka. Nes bema\xc5\xbe visa, k\xc4\x85 aptinkame \xc5\xbevalgydami savo s\xc4\x85mon\xc4\x97s turin\xc4\xaf, t\xc4\x97ra atsitiktini\xc5\xb3 fenomen\xc5\xb3 kaita, chaoti\xc5\xa1kas s\xc4\x85mon\xc4\x97s srautas, ir vargu ar rasime \xc4\x8dia nors kiek tikrumo. Vis d\xc4\x97lto E. Huserlio \xe2\x80\x9egrynieji\xe2\x80\x9c fenomenai yra daugiau nei atsitiktin\xc4\x97s individualumo aprai\xc5\xa1kos. Jie sudaro universali\xc5\xb3 esmi\xc5\xb3 sistem\xc4\x85, nes fenomenologija kiekvien\xc4\x85 objekt\xc4\x85 rutulioja vaizduot\xc4\x97je tol, kol suranda jame tai, kas nekinta._NEWLINE_Fenomenologinis pa\xc5\xbeinimas fiksuoja ne pavyd\xc4\x85 ar raudonos spalvos potyr\xc4\xaf, bet universalius \xc5\xa1i\xc5\xb3 dalyk\xc5\xb3 tipus arba esmes, pavyd\xc4\x85 ir raudonum\xc4\x85 kaip tokius. Suvokti kur\xc4\xaf nors fenomen\xc4\x85 iki galo, i\xc5\xa1grynintu pavidalu\xc2\xa0\xe2\x80\x93 rei\xc5\xa1kia perprasti, kas jame esminga ir nekintama.'