b'\n_START_ARTICLE_\nTuniso istorija\n_START_SECTION_\nAntika (Kartagina ir Roma)\n_START_PARAGRAPH_\n814 pr. m. e. finikie\xc4\x8di\xc5\xb3 kolonistai i\xc5\xa1 Tyro \xc4\xafk\xc5\xabr\xc4\x97 Kartaginos gyvenviet\xc4\x99. Pasak legendos miest\xc4\x85 \xc4\xafk\xc5\xabr\xc4\x97 karalien\xc4\x97 Elisa, Tyro karaliaus Pigmaliono dukt\xc4\x97. Kai kurie istorikai atmeta \xc5\xa1i\xc4\x85 literat\xc5\xabrin\xc4\x99 tradicij\xc4\x85 ir miesto \xc4\xafk\xc5\xabrim\xc4\x85 datuoja VIII a. pr. m. e._NEWLINE_Pusantro \xc5\xa1imto met\xc5\xb3 po miesto \xc4\xafk\xc5\xabrimo kartaginie\xc4\x8diai \xc4\xafsik\xc5\xabr\xc4\x97 ir Balearuose, po to, susivienij\xc4\x99 su etruskais \xc4\x97m\xc4\x97 dominuoti Sicilijoje, \xc4\xafsik\xc4\x97l\xc4\x97 \xc4\xaf Sardinij\xc4\x85 ir i\xc5\xa1st\xc5\xabm\xc4\x97 graikus i\xc5\xa1 Korsikos.\n_START_SECTION_\nP\xc5\xabn\xc5\xb3 karai ir prijungimas prie Romos\n_START_PARAGRAPH_\nKur\xc4\xaf laik\xc4\x85 Kartagina buvo did\xc5\xbeiausias Romos konkurentas kovoje d\xc4\x97l \xc4\xafsivyravimo Vidur\xc5\xbeemio j\xc5\xabros baseine. Konkurencija netruko peraugti \xc4\xaf karus, vadinamus P\xc5\xabn\xc5\xb3 karais._NEWLINE_Pirmasis p\xc5\xabn\xc5\xb3 karas vyko 264\xe2\x80\x93241 m. pr. m. e. Did\xc5\xbeiaja dalimi tai buvo j\xc5\xabrinis konfliktas d\xc4\x97l \xc4\xaftakos Sicilijoje, kuri buvo viduryje tarp Romos ir Kartaginos. Kartaginie\xc4\x8diai u\xc5\xbe\xc4\x97m\xc4\x97 Mesinos miest\xc4\x85. Tai suk\xc4\x97l\xc4\x97 nerim\xc4\x85 rom\xc4\x97nams, nes Mesina buvo arti Italijos graik\xc5\xb3 miest\xc5\xb3, kurie buvo patek\xc4\x99 rom\xc4\x97n\xc5\xb3 globon. Romos Senatas nenor\xc4\x97jo stoti atviron kovon su Kartagina, ta\xc4\x8diau liaudis reikalavo \xc4\xafsiki\xc5\xa1ti. Taip prasid\xc4\x97jo Pirmasis p\xc5\xabn\xc5\xb3 karas, kur\xc4\xaf po 23 met\xc5\xb3 kovos Roma laim\xc4\x97jo. Kitus du P\xc5\xabn\xc5\xb3 karus Kartagina taip pat pralaim\xc4\x97jo, 146 m. pr. m. e. miestas buvo sugriautas. Po Numidijos u\xc5\xbekariavimo (46 m. pr. m. e.) Tunisas tapo Romos imperijos dalimi._NEWLINE_Pirm\xc4\x85 pergal\xc4\x99 prie\xc5\xa1 kartaginie\xc4\x8di\xc5\xb3 laivyn\xc4\x85 Roma pasiek\xc4\x97 260 m. pr. m. e. m\xc5\xab\xc5\xa1yje netoli Mil\xc5\xb3 miesto ir ky\xc5\xa1ulio.\n_START_SECTION_\nViduram\xc5\xbeiai\n_START_PARAGRAPH_\nV a. Tunis\xc4\x85 u\xc5\xbe\xc4\x97m\xc4\x97 german\xc5\xb3 gentis vandalai ir \xc4\x8dia \xc4\xafk\xc5\xabr\xc4\x97 savo trumpai gyvavusi\xc4\x85 karalyst\xc4\x99._NEWLINE_VII a. Tunis\xc4\x85 po ar\xc5\xa1aus berber\xc5\xb3 prie\xc5\xa1inimosi u\xc5\xbekariavo arabai ir prijung\xc4\x97 j\xc4\xaf prie Umajad\xc5\xb3 kalifato. Ankstyvasis musulmon\xc5\xb3 centras buvo Kairuano miestas. V\xc4\x97liau Tuniso kontrol\xc4\x97 per\xc4\x97jo Aglabidams (800-909), Fatimidams (909-972), Ziridams (972-1160) ir Hafsidams (1229-1574).\n_START_SECTION_\nNuo Osman\xc5\xb3 valdymo iki nepriklausomyb\xc4\x97s\n_START_PARAGRAPH_\nXVI a. Tunisas pateko \xc4\xaf korsar\xc5\xb3 rankas. Pripa\xc5\xbein\xc4\x99 Osman\xc5\xb3 vir\xc5\xa1enyb\xc4\x99 ir mok\xc4\x97dami jiems duokl\xc4\x99 korsarai gavo karin\xc4\x99 Osman\xc5\xb3 imperijos pagalb\xc4\x85 kovoje su Ispanija, kuri buvo i\xc5\xa1stumta i\xc5\xa1 Tuniso. Formaliai Tunisas tapo Osman\xc5\xb3 imperijos dalimi. XVII a. korsarai prarado savo \xc4\xaftak\xc4\x85, kai Europos j\xc5\xabrin\xc4\x97s valstyb\xc4\x97s Anglija, Nyderlandai ir Pranc\xc5\xabzija prad\xc4\x97jo geriau saugoti savo prekybos laivyn\xc4\x85. Po paskutini\xc5\xb3 maur\xc5\xb3 i\xc5\xa1vijimo i\xc5\xa1 Ispanijos daugelis j\xc5\xb3 persikraust\xc4\x97 \xc4\xaf Tunis\xc4\x85._NEWLINE_Nuo 1705 m. Husaidid\xc5\xb3 dinastija band\xc4\x97 stiprinti ekonominius ir prekybinius ry\xc5\xa1ius su Europa. XIX a. Tunisas tapo prakti\xc5\xa1kai savaranki\xc5\xa1kas, nors oficialiai ir tebebuvo laikomas Osman\xc5\xb3 imperijos dalimi. XIX a. d\xc4\x97l daugelio maro ir choleros epidemij\xc5\xb3 stipriai suma\xc5\xbe\xc4\x97jo gyventoj\xc5\xb3 skai\xc4\x8dius, kas gerokai paveik\xc4\x97 \xc5\xa1alies ekonomin\xc4\xaf vystym\xc4\x85si. Nepaisant to, Muhammad Bey (1855\xe2\x80\x931859) prad\xc4\x97jo valdymo ir ekonomines reformas siekdamas modernizuoti \xc5\xa1al\xc4\xaf. 1859 m. buvo paskelbtas \xe2\x80\x9ePamatinis aktas\xe2\x80\x9c, kuriuo panaikintos visos privilegijos ir visiems tunisie\xc4\x8diams suteiktos pilie\xc4\x8di\xc5\xb3 teis\xc4\x97s. 1861 m. netgi buvo patvirtinta pirmoji Konstitucija arab\xc5\xb3 \xc5\xa1alyse, nors ji taip ir ne\xc4\xafsigaliojo. D\xc4\x97l didelio \xc5\xa1alies \xc4\xafsiskolinimo 1869 m. Pranc\xc5\xabzija, Britanija ir Italija per\xc4\x97m\xc4\x97 Tuniso finans\xc5\xb3 kontrol\xc4\x99, o 1881 m. Pranc\xc5\xabzija okupavo \xc5\xa1al\xc4\xaf ir paskelb\xc4\x97 savo protektoratu._NEWLINE_Kolonijinio valdymo metu buvo masi\xc5\xa1kai nusavinama \xc5\xbeem\xc4\x97, nors pranc\xc5\xabz\xc5\xb3 kolonist\xc5\xb3 antpl\xc5\xabdis nebuvo toks didelis kaip \xc4\xaf Al\xc5\xbeyr\xc4\x85. 1920 m. susik\xc5\xabr\xc4\x97 konstitucin\xc4\x97 Destour partija, nuo kurios 1934 m. atsiskyr\xc4\x97 Habib Bourguiba vadovaujama Neo-Destour partija. Pastaroji daugiausia atstovavo naujosios viduriniosios klas\xc4\x97s interesus ir reikalavo atsiskyrimo nuo Pranc\xc5\xabzijos._NEWLINE_Antrojo pasaulinio karo metu po Pranc\xc5\xabzijos pralaim\xc4\x97jimo vokie\xc4\x8diams 1940 m. Tuniso kontrol\xc4\x97 per\xc4\x97jo pranc\xc5\xabz\xc5\xb3 Vi\xc5\xa1i vyriausybei. Nuo 1942 m. iki 1943 m. Tunise vyko kovos tarp s\xc4\x85junginink\xc5\xb3 ir vokie\xc4\x8di\xc5\xb3 - ital\xc5\xb3 kariuomen\xc4\x97s, kuri 1943 m. gegu\xc5\xbe\xc4\x99 kapituliavo. Po karo, nepaisant kai kuri\xc5\xb3 liberali\xc5\xb3 reform\xc5\xb3, Pranc\xc5\xabzija buvo priversta pripa\xc5\xbeinti Tuniso nepriklausomyb\xc4\x99 1956 m. kovo 20 d.\n_START_SECTION_\nNaujausi laikai\n_START_PARAGRAPH_\nBourguiba 1957 m. privert\xc4\x97 karali\xc5\xb3 atsisakyti sosto ir iki 1987 m. \xc4\xafved\xc4\x97 autoritarin\xc4\xaf valdym\xc4\x85, pats tap\xc4\x99s prezidentu. Jo politika pasi\xc5\xbeym\xc4\x97jo provakarieti\xc5\xa1kumu ir kova su islamo fundamentalizmu. Santykiai su Pranc\xc5\xabzija, ypa\xc4\x8d d\xc4\x97l to, kad Tunisas palaik\xc4\x97 Al\xc5\xbeyro i\xc5\xa1sivadavimo jud\xc4\x97jim\xc4\x85 (FLN), i\xc5\xa1liko \xc4\xaftempti. Po karini\xc5\xb3 susid\xc5\xabrim\xc5\xb3 Pranc\xc5\xabzija 1961 m. buvo priversta palikti savo baz\xc4\x99 Bizertoje ir i\xc5\xa1vesti i\xc5\xa1 \xc5\xa1alies visus karius._NEWLINE_1987 m. spalio 2 d. Bourguib\xc4\x85 prezidento poste pakeit\xc4\x97 Zine el-Abidine Ben Ali. Prezidento pasikeitim\xc4\x85 galima vertinti kaip pu\xc4\x8d\xc4\x85, nes Bourgiba buvo nu\xc5\xa1alintas medicinin\xc4\x97s komisijos. \xc5\xa0is pu\xc4\x8das vadinamas jazmininiu sukilimu. Ben Ali apribojo Bourguibos \xc4\xafvest\xc4\x85 neterminuot\xc4\x85 prezidento kadencij\xc4\x85 iki 5 met\xc5\xb3._NEWLINE_1989 m. Tunise \xc4\xafvyko pirmieji laisvi rinkimai, kuriuos laim\xc4\x97jo Ben Ali partija. Ben Ali buvo du kartus perrinktas prezidentu (1994 ir 1999 m.)._NEWLINE_2010 m. gruod\xc5\xbeio 18 d. Sidi Bouzido miesto gyventojai i\xc5\xa1\xc4\x97jo \xc4\xaf gatves d\xc4\x97l niekur nedirban\xc4\x8dio studento savi\xc5\xbeudyb\xc4\x97s, po to kai vyriausyb\xc4\x97 konfiskavo jo vaisi\xc5\xb3 ve\xc5\xbeim\xc4\x97l\xc4\xaf. V\xc4\x97liau neramumai peraugo \xc4\xaf riau\xc5\xa1es d\xc4\x97l did\xc4\x97jan\xc4\x8di\xc5\xb3 maisto kain\xc5\xb3, didelio nedarbingumo. 2010 m. sausio 14 d. buvo paskelbta nepaprastoji pad\xc4\x97tis, po kurios prezidentas B. Alis atsistatydino ir paliko \xc5\xa1al\xc4\xaf. Sausio 17 d. buvo paskirta nauja vyriausyb\xc4\x97, su laikinuoju prezidentu Mohamed Ghannouchi prie\xc5\xa1akyje. Sausio 18 d. po pilie\xc4\x8di\xc5\xb3 nepasitenkinimo senosios vald\xc5\xbeios liku\xc4\x8diais naujoje vyriausyb\xc4\x97je, 4 jos nariai atsisatydino.'