b'\n_START_ARTICLE_\nMilanon edikti\n_START_PARAGRAPH_\nMilanon edikti (lat. Edictum Mediolanense) julistettiin vuonna 313 Rooman it\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ja l\xc3\xa4ntist\xc3\xa4 puoliskoa hallitsevien keisareiden Konstantinus I:n ja Liciniuksen nimiss\xc3\xa4. Ediktin mukaan Rooman imperiumista tuli uskonnollisten vakaumusten suhteen puolueeton, mik\xc3\xa4 poisti lopullisesti esteet kristinuskon ja muiden uskontojen harjoittamiselta. Galerius oli jo laillistanut kristinuskon huhtikuussa 311 ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 keisarina, joka m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si, ett\xc3\xa4 kaikkia uskontoja kohtaan on osoitettava suvaitsevuutta. Galeriuksen ediktiss\xc3\xa4 kristinuskosta k\xc3\xa4ytetyt sanamuodot osoittavat kuitenkin varsin nuivaa suhtautumista sit\xc3\xa4 kohtaan. Historioitsija Philip Schaff on huomauttanut, ett\xc3\xa4 toinen edikti meni pidemm\xc3\xa4lle kuin vuoden 311 edikti: \xe2\x80\x9dse oli ratkaiseva askel vihamielisest\xc3\xa4 neutraaliudesta yst\xc3\xa4v\xc3\xa4lliseen neutraaliuteen ja suojelukseen, ja tasoitti tiet\xc3\xa4 kristinuskon tunnustamiselle valtakunnan viralliseksi uskonnoksi.\xe2\x80\x9d Milanon ediktin nojalla kristityilt\xc3\xa4 takavarikoidut kohtaamispaikat ja muu omaisuus palautettiin heille. Konstantinus olikin ensimm\xc3\xa4inen keisari, joka konkreettisesti tuki kristillist\xc3\xa4 kirkkoa ja sen toimintaa._NEWLINE_Itse ediktit eiv\xc3\xa4t ole s\xc3\xa4ilyneet kiveen hakattuna, mutta antiikin historioitsijat ovat lainanneet niit\xc3\xa4 kattavasti kirjoituksissaan.'