b"\n_START_ARTICLE_\nMC5\n_START_SECTION_\nVarhaiset vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nMC5:n perustivat parhaat yst\xc3\xa4vykset Wayne Kramer ja Fred \xe2\x80\x9dSonic\xe2\x80\x9d Smith Detroitissa vuonna 1964. He ihailivat rhythm and blues - ja blues -artisteja, Chuck Berry\xc3\xa4, Dick Dalea ja The Venturesia. Yhtye esitti n\xc3\xa4iden inspiroimaa energist\xc3\xa4, raakasointista ja nopeatempoista musiikkia, jota voi kutsua garage rockiksi. Yhtyeell\xc3\xa4 oli poliittinen, vallankumouksellinen ja kapinallinen asenne. Alkuper\xc3\xa4isess\xc3\xa4 kokoonpanossa Wayne Kramer oli kitaristi-laulaja, Fred \xe2\x80\x9dSonic\xe2\x80\x9d Smith basisti, Billy Vargo toinen kitaristi sek\xc3\xa4 Bob Gaspar rumpali. He j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t opiskelunsa ja ty\xc3\xb6paikkansa keskitty\xc3\xa4kseen yhtyeeseen._NEWLINE_Wayne Kramerin mielest\xc3\xa4 he tarvitsivat managerin ja h\xc3\xa4n pyysi t\xc3\xa4h\xc3\xa4n teht\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n Rob Tyneri\xc3\xa4, joka oli poliittisesti aktiivinen, k\xc3\xa4ynyt kouluja ja vahvasti mukana silloisessa beatnik-kulttuurissa. Vuonna 1965 Fred Smith otti Billy Vargon paikan kakkoskitaristina ja Rob Tynerist\xc3\xa4 tuli basisti. He huomasivat Tynerin olevan olevan lahjakkaampi laulajana kuin basistina. Patrick Burrows liittyi yhtyeeseen basistiksi, mutta vuoden kuluttua h\xc3\xa4n ja Bob Gaspar j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t MC5:n vuonna 1966. Heid\xc3\xa4t korvattiin Michael Davisilla ja Dennis Thompsonilla. Davisin ja Thompsonin tultua mukaan MC5:n klassinen kokoonpano oli syntynyt._NEWLINE_L\xc3\xa4hes yksinomaan vain Detroitissa esiintynyt MC5 sai mainetta heid\xc3\xa4n eritt\xc3\xa4in energisist\xc3\xa4 konserteistaan ja erikoisista tempauksistaan. Kirjailija Robert Bixbyn mukaan MC5 oli \xe2\x80\x9dhallitsematon luonnonvoima, jota yhtye itse vain v\xc3\xa4h\xc3\xa4n jos lainkaan pystyi hallitsemaan\xe2\x80\x9d. Heid\xc3\xa4n levy-yhti\xc3\xb6ns\xc3\xa4 oli Elektra Records ja managerina Danny Fields.\n_START_SECTION_\nMerkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4t vuodet\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1969 MC5 julkaisi ensimm\xc3\xa4isen lp-levyns\xc3\xa4 Kick Out The Jams, joka oli detroitilaisella Grande Ballroom- klubilla vuotta aikaisemmin \xc3\xa4\xc3\xa4nitetty konserttitaltiointi. Kyseess\xc3\xa4 on ehk\xc3\xa4 koko 1960-luvun rajuin ja hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4vin rocklevytys. Levyn tyylikirjo ulottui suorasukaisesta rockista free jazz- ja Jimi Hendrix-vivahteiseen \xc3\xa4\xc3\xa4niteokseen \xe2\x80\x9dStarship\xe2\x80\x9d. Sanoitustensa puolesta MC5 liittyi avoimesti 1960-luvun protestiliikkeeseen. Esikoislevyn tuottaja oli vasemmistoradikaalin White Panther -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n johtajiin lukeutunut John Sinclair. Levy nousi Yhdysvalloissa Top 30 -albumilistalle asti, vaikka sen sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4m\xc3\xa4 provosoiva kielenk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6, kuten nimikappaleen \xe2\x80\x9dmotherfuckers!\xe2\x80\x9d-huuto, aiheuttikin reaktioita j\xc3\xa4lleenmyyjien keskuudessa. Hudson's Department Store -levykauppa kielt\xc3\xa4ytyi myym\xc3\xa4st\xc3\xa4 kaikkia Elektra Recordsin julkaisemia levyj\xc3\xa4, jolloin MC5 aloitti Hudsons'in vastaisen mainoskampanjan. Levyn my\xc3\xb6hemm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 versiossa sana olikin sensuroitu muotoon \xe2\x80\x9dbrothers and sisters\xe2\x80\x9d.    _NEWLINE_Yhtyeen seuraavat lp-levyt olivat suoraviivaiseen rockiin keskittynyt Back In The USA (1970) sek\xc3\xa4 High Time (1971), jolla oli j\xc3\xa4lleen l\xc3\xa4sn\xc3\xa4 kokeellisiakin elementtej\xc3\xa4. N\xc3\xa4iden levyjen myyntiluvut j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t ilmestymisen aikoihin melko olemattomiksi. Nykyisin kyseiset albumit ovat Kick Out The Jamsin tapaan hyvin arvostettuja rock-kriitikoiden keskuudessa.\n_START_SECTION_\nYhtyeen hiipuminen ja hajoaminen\n_START_PARAGRAPH_\nMC5:n musiikki oli her\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt huomiota ja kiinnostusta Euroopassa, ja yhdysvaltalaisen suosionsa hiipuessa yhtye harkitsi Britanniaan siirtymist\xc3\xa4. Vuonna 1972 MC5 teki kiertueen Euroopassa ja konsertoi elokuussa my\xc3\xb6s Turun Ruisrockissa. Ennen t\xc3\xa4t\xc3\xa4 Michael Davis oli erotettu yhtyeest\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen heroiiniriippuvuutensa vuoksi. Laulaja Rob Tyner erosi yhtyeest\xc3\xa4 Ruisrockin j\xc3\xa4lkeisen\xc3\xa4 syksyn\xc3\xa4 ja pian h\xc3\xa4nen per\xc3\xa4ss\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti my\xc3\xb6s Dennis Thompson._NEWLINE_MC5:n kokoonpano alkoi rakoilla ja j\xc3\xa4senten keskin\xc3\xa4iset v\xc3\xa4lit huonontua. Yhtyeeseen kaksin j\xc3\xa4\xc3\xa4neet Wayne Kramer ja Fred \xe2\x80\x9dSonic\xe2\x80\x9d Smith l\xc3\xb6ysiv\xc3\xa4t korvaaviksi j\xc3\xa4seniksi basisti Derek Hughesin ja rumpaliksi Ritchie Dharman. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 kokoonpano konsertoi vuoden 1972 marraskuussa Helsingin Kulttuuritalolla ja Tampereen Kinopalatsissa.  Yhtye ei kuitenkaan onnistunut en\xc3\xa4\xc3\xa4 pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n vanhaa henke\xc3\xa4 yll\xc3\xa4 ja j\xc3\xa4i Kulttuuritalon konsertissa l\xc3\xa4mmittelij\xc3\xa4yhtyeens\xc3\xa4 Hurriganesin varjoon. Viimeisen kerran yhtye esiintyi kotikaupunkinsa Detroitin Grande Ballroomissa uudenvuodenaattona 1972._NEWLINE_Kaksi yhtyeen j\xc3\xa4senist\xc3\xa4 joutui sittemmin vankilaan huumausainerikosten johdosta.\n_START_SECTION_\nHajoamisen j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\n1970-luvun lopulla punkkarit alkoivat kiinnostua MC5:n musiikista. Yhtyeen maine ja suosio kasvoivat voimakkaasti 1980- ja 1990-luvuilla. Varsinkin ns. action rock -tyyli\xc3\xa4 ja garage rockin uusinta sukupolvea edustavat yhtyeet ovat saaneet suuria vaikutteita MC5:lt\xc3\xa4. _NEWLINE_Yhtyeen j\xc3\xa4senist\xc3\xa4 Fred \xe2\x80\x9dSonic\xe2\x80\x9d Smith perusti Sonic\xe2\x80\x99s Rendezvous Bandin ja avioitui punk-runoilija Patti Smithin kanssa. Pariskunta teki yhteisen levyn Dream of Life (1987). Rob Tyner pysyi kauan erossa musiikin tekemisest\xc3\xa4, kunnes aloitti soolouran vuonna 1990 ja teki sooloalbumin Blood Brothers. Tyner kuoli syd\xc3\xa4nkohtaukseen syyskuussa 1991. Fred \xe2\x80\x9dSonic\xe2\x80\x9d Smith kuoli alkoholismin aiheuttamaan sairauteen vuonna 1994. Kahta vuotta aiemmin yhtye oli kokoontunut klassisen kokoonpanonsa elossa olevien j\xc3\xa4senten voimin esiintym\xc3\xa4\xc3\xa4n Tynerin muistokonsertissa. Wayne Kramer on julkaissut useita sooloalbumeja.\n_START_SECTION_\nYhtyeen paluu\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 2003 MC5:n kolme elossa olevaa j\xc3\xa4sent\xc3\xa4 eli Wayne Kramer, Michael Davis ja Dennis Thompson, alkoivat esiinty\xc3\xa4 yhdess\xc3\xa4 nimell\xc3\xa4 MC5/DKT. He tekiv\xc3\xa4t paluun esiintym\xc3\xa4ll\xc3\xa4 100 Clubilla Lontoossa sijaitsevalla klubilla. Fred Smithin ja Rob Tynerin paikat t\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t useat uudet muusikot. Laulajan paikan jakoivat David Vanian, Lemmy Kilmister ja Ian Astbury. Smithin paikalla soitti v\xc3\xa4h\xc3\xa4n aikaa Nicke Andersson. Uusi MC5 ei tehnyt uusia levytyksi\xc3\xa4._NEWLINE_Helmikuussa 2005 MC5:n laulajaksi liittyi Handsome Dick Manitoba, joka tunnetaan The Dictatorsin laulajana. Hein\xc3\xa4kuussa 2005 yhtye esiintyi Joensuun Ilosaarirockissa. MC5:n ura p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi lopullisesti helmikuussa 2012 Michael Davisin kuoltua maksasairauteen 68-vuotiaana."