b'\n_START_ARTICLE_\nSamuli Toivio\n_START_PARAGRAPH_\nSamuli Tuure Taneli Toivio (8. huhtikuuta 1923 Antrea \xe2\x80\x93 30. maaliskuuta 2011 Helsinki) oli rovasti ja kanslianeuvos, joka muistetaan Suomen kirkollisen v\xc3\xa4est\xc3\xb6kirjanpidon kehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 ja Helsingin seurakuntien keskusrekisterin pitk\xc3\xa4aikaisena johtajana.\n_START_SECTION_\nUra\n_START_PARAGRAPH_\nToivio valmistui teologian kandidaatiksi 1950] ja ty\xc3\xb6skenteli seurakuntapappina Mets\xc3\xa4maalla, Siikaisissa ja Tuusulassa. Vuosina 1953\xe2\x80\x931963 h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli Helsingiss\xc3\xa4 Malmin seurakunnassa, muun muassa vt. kirkkoherrana 1961\xe2\x80\x931963._NEWLINE_H\xc3\xa4net nimitettiin Helsingin seurakuntien keskusrekisterin apulaisjohtajaksi 1963 ja johtajaksi 1971. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 teht\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 h\xc3\xa4n j\xc3\xa4i el\xc3\xa4kkeelle vuonna 1989. Keskusrekisteri oli perustettu vuonna 1950 tarkoituksella koota Helsingin seurakuntien v\xc3\xa4est\xc3\xb6kirjanpito yhteen paikkaan. Sidotut kirkonkirjat s\xc3\xa4ilytettiin keskusrekisteriss\xc3\xa4, ja p\xc3\xa4ivitt\xc3\xa4iseen ty\xc3\xb6skentelyyn kehitettiin aakkosellinen kortisto, jolloin jokaisesta seurakuntalaisesta oli kortti sek\xc3\xa4 keskusrekisteriss\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 omassa kirkkoherranvirastossa._NEWLINE_Toivio sai rovastin arvonimen 1973 ja kanslianeuvoksen arvonimen 1990.\n_START_SECTION_\nPerhelehtij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 v\xc3\xa4est\xc3\xb6kirjanpidossa\n_START_PARAGRAPH_\nToivio kehitti kirkonkirjoihin perustuvasta v\xc3\xa4est\xc3\xb6kirjanpidosta perhelehtij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n, jossa yhdell\xc3\xa4 A4-kokoisella kortilla on yhden perheen tiedot. Perhelehden perusmuotona oli is\xc3\xa4, \xc3\xa4iti ja lapset. Lapset pysyiv\xc3\xa4t perhelehdell\xc3\xa4 my\xc3\xb6s t\xc3\xa4ysi-ik\xc3\xa4isin\xc3\xa4 niin kauan kuin he olivat naimattomia ja kirjoilla jossakin keskusrekisterin kirjanpitoon kuuluvassa seurakunnassa. Lehdelle merkittiin kirkonkirjan sivunumero, josta tieto oli per\xc3\xa4isin. Perhetietojen muutokset merkittiin perhelehdelle ja tarvittaessa tehtiin uusi perhelehti. N\xc3\xa4in tehtiin avioliiton solmimisen yhteydess\xc3\xa4 tai jos perhelehdell\xc3\xa4 ollut lapsi oli synnytt\xc3\xa4nyt avioliiton ulkopuolisen lapsen. Uuteen perhelehteen tehtiin viitemerkint\xc3\xa4, milt\xc3\xa4 lehdelt\xc3\xa4 tiedot oli siirretty. Vanhan perhelehden tiedot j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t t\xc3\xa4lt\xc3\xa4 osin niin sanotuiksi passiivitiedoiksi. Jokainen merkint\xc3\xa4 tai siirto uudelle lehdelle perustui luotettavaan tositteeseen, joita olivat muun muassa syntym\xc3\xa4todistus, kuolintodistus tai tuomioistuimen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s avioerosta._NEWLINE_J\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 otettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n koko maassa 1961. Suomessa oli kaksi rinnakkaista v\xc3\xa4est\xc3\xb6kirjanpitoa: toisaalta seurakuntien (ja kirkkoon kuulumattomien osalta siviilirekisteritoimistojen) yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4m\xc3\xa4 perhekohtainen ja toisaalta henkikirjoittajien yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4m\xc3\xa4 asuinkuntaan ja kotiosoitteeseen perustuva kirjanpito. Toivion kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 otettiin 1960-luvulla k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n my\xc3\xb6s henkikirjoituksessa ja se oli k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 vuosituhannen vaihteeseen saakka. Sit\xc3\xa4 ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 p\xc3\xa4ivitet\xc3\xa4, mutta historiatietojen osalta se on k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 edelleen. Tietoja tarvitaan muun muassa sukututkimuksessa ja perunkirjoituksissa.'