b'\n_START_ARTICLE_\nInkeri\n_START_SECTION_\nMaantiede\n_START_PARAGRAPH_\nInkerin kallioper\xc3\xa4 muistuttaa Pohjois-Viron geologisia olosuhteita. Vanhimmat kivilajit, kuten graniitti ja gneissi, ovat Suomeen verrattuna hyvin syv\xc3\xa4ll\xc3\xa4, Nevajoen ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 300 metrin ja etel\xc3\xa4mp\xc3\xa4n\xc3\xa4 jopa 400 metrin syvyydess\xc3\xa4. Niit\xc3\xa4 peitt\xc3\xa4v\xc3\xa4t nuoremmat kerrostumat, jotka ovat peruskalliona Pohjois-Inkeriss\xc3\xa4 ja suuressa osassa L\xc3\xa4nsi-Inkeri\xc3\xa4. Kambrikauden aikana muodostuneet hiekkakivet, saviliuskeet ja savet leimaavat kapeana vy\xc3\xb6hykkeen\xc3\xa4 maaper\xc3\xa4\xc3\xa4 Narvasta aina Laatokalle saakka. Inkerin yl\xc3\xa4nk\xc3\xb6\xc3\xa4 dominoivat ordovikikauden kalkkikivet, dolomiitit ja hiekkakivet. Alueen etel\xc3\xa4osista alkaa Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle ulottuvat devonikauden muodostumat, l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 punainen hiekkakivi, merkeli ja savi._NEWLINE_Maalajit ovat tyypillisi\xc3\xa4 podsolimaita, joiden kerrokset ovat maanviljelysalueilla kuitenkin sekoittuneet. Mekaaniselta koostumukseltaan Inkerinmaalla tavataan nelj\xc3\xa4\xc3\xa4 maalajityyppi\xc3\xa4: 1) l\xc3\xa4nness\xc3\xa4, Suomenlahden rannikolla ja Nevasta pohjoiseen hiekka- ja moreenimaata, 2) Keski-Inkerin yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6ll\xc3\xa4 kalkkipitoista savimaata, 3) etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja kaakossa muita kevyit\xc3\xa4 savimaita sek\xc3\xa4 4) turvemaat, joita on yksitt\xc3\xa4isin\xc3\xa4 alueina kaikkialla._NEWLINE_Inkeri on kokonaisuutena alavaa maata. Erityisesti Nevan laakso ja Laatokan rannikko on tasaista, samoin l\xc3\xa4nness\xc3\xa4, etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja id\xc3\xa4ss\xc3\xa4 maaper\xc3\xa4 on alavaa ja usein soista. Keski-Inkerin yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6n korkeimmat kohdat kohoavat kuitenkin 150 metri\xc3\xa4 merenpinnan yl\xc3\xa4puolelle. Yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6n koillisosassa Tuutarin kukkuloilla sijaitsevat koko Inkerin korkeimmat kohdat: \xc3\x84ij\xc3\xa4nm\xc3\xa4ki (168 metri\xc3\xa4) ja Pulkkalanm\xc3\xa4ki. Yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6n pohjoisrajana on Suomenlahden rantapenkere, joka yhten\xc3\xa4isen\xc3\xa4 vallina ulottuu Jaaman ja Kattilan seuduilta Tuutarin ja Saaren tienoille Pietarin etel\xc3\xa4puolelle. Yl\xc3\xa4nk\xc3\xb6alue on tasaista ja avointa, samoin sielt\xc3\xa4 puuttuvat vaihtelua lis\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t vesist\xc3\xb6t, jotka ovat tyypillisi\xc3\xa4 Pohjois-Inkeriss\xc3\xa4._NEWLINE_Suomenlahden tasaista rannikkoa halkovat runsaat joet ja purot, suurimpana l\xc3\xa4nness\xc3\xa4 Laukaanjoki. Soita on Inkerinmaalla kaikkialla lukuun ottamatta Keski-Inkerin yl\xc3\xa4nk\xc3\xb6\xc3\xa4. Eniten soita on maan l\xc3\xa4nsi-, etel\xc3\xa4- ja it\xc3\xa4laidalla sek\xc3\xa4 Pohjois-Inkerin Laatokan-puoleisella rannikolla._NEWLINE_Suomenlahden pohjukka on matalaa ja vesi v\xc3\xa4h\xc3\xa4suolaista. Suurimmat lahdet ovat Narvan, Laukaan, Kaprion ja Pietarin lahdet. Jokia ja j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 on paljon, mutta ne ovat p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa pieni\xc3\xa4. Suuri poikkeus on Nevajoki, joka on 74 kilometri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4 ja keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin 500 metri\xc3\xa4 leve\xc3\xa4. Putous on Laatokasta Suomenlahteen vain 4 metri\xc3\xa4. L\xc3\xa4nnemp\xc3\xa4n\xc3\xa4 Suomenlahteen laskevista joista merkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4t ovat Narvanjoki ja Laukaanjoki. Narvanjoen tekoallas Narvan kaupungin yl\xc3\xa4puolella on pinta-alaltaan yli 190 km\xc2\xb2. Laukaanjoki on 300 kilometri\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4. J\xc3\xa4rvi\xc3\xa4 on eniten Pohjois-Inkeriss\xc3\xa4, muun muassa Siestarjoenj\xc3\xa4rvi, Hepoj\xc3\xa4rvi ja Lempaalan j\xc3\xa4rvet. L\xc3\xa4nsi-Inkeriss\xc3\xa4 on my\xc3\xb6s runsaasti pieni j\xc3\xa4rvi\xc3\xa4, mm. Koppano, Baabina ja Valkeaj\xc3\xa4rvi. Suurin j\xc3\xa4rvi on Euroopan suurin j\xc3\xa4rvi Laatokka, josta tosin vain lounaiskulma rajoittuu Inkeriin.\n_START_SECTION_\nEsihistoriasta ja keskiaika\n_START_PARAGRAPH_\nInkerin vaiheista ennen 1000-lukua on vain v\xc3\xa4h\xc3\xa4n tietoa, sill\xc3\xa4 paikalliset, it\xc3\xa4merensuomalaisten it\xc3\xa4ryhm\xc3\xa4n kulttuurit j\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t niukasti arkeologisia j\xc3\xa4lki\xc3\xa4 itsest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Keskiajan alkuun asti alueella asui kuitenkin vain suomensukuisia heimoja. Muinaisven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset heimot asettuivat ensimm\xc3\xa4isen vuosituhannen loppupuolella Keski-Inkerin yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6lle, miss\xc3\xa4 ne joutuivat _NEWLINE_tekemisiin suomalaisheimojen kanssa. Pohjoista kohti suuntautuneen slaavilaisekspansion my\xc3\xb6t\xc3\xa4 j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t suomensukuiset heimot Novgorodin valtion alaisuuteen. Inkerinmaan etel\xc3\xa4puolisilla alueilla slaavilaisv\xc3\xa4est\xc3\xb6 kasvoi enemmist\xc3\xb6ksi keskiajan kuluessa. _NEWLINE_Inkerinmaan it\xc3\xa4rajan tuntumassa, Olhavanjoen suussa sijaitseva  Laatokanlinna (Staraja Ladoga) syntyi 750-luvulla. Sill\xc3\xa4 oli suuri merkitys  Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n valtakunnan muodostumisessa. Viikinkisaagoissa (Eymundar \xc3\xbe\xc3\xa1ttr hrings) kerrotaan, ett\xc3\xa4 Ruotsin kuninkaan Olavi Sylikuninkaan tyt\xc3\xa4r Ingegerd meni naimisiin Novgorodin ja Kiovan suuriruhtinaan, Jaroslav I Viisaan kanssa vuonna 1019. Ingegerd sai Jaroslavilta h\xc3\xa4\xc3\xa4lahjaksi Laatokanlinnan ja siihen liittyv\xc3\xa4t maat (Aldeigjuborg ok \xc3\xbeat jarlsr\xc3\xadki, er \xc3\xbear fylg\xc3\xb0i).  Siit\xc3\xa4 l\xc3\xa4htien aluetta on kutsuttu nimell\xc3\xa4 Inkeri (eli Ingegerdin maat). _NEWLINE_Inkerin asukkaat omaksuivat ortodoksisen kristinuskon viimeist\xc3\xa4\xc3\xa4n 1200-luvun alkupuolella, luultavimmin kristillinen vaikutus juontuu jo vuoden 1000 tienoilta. Heid\xc3\xa4n kerrotaan taistelleen Novgorodin ruhtinas Aleksanterin puolella taistelussa Ruotsia vastaan vuonna 1240. Lis\xc3\xa4nimen Nevski (nevalainen) saanut Aleksanteri liitti Inkerinmaan osaksi it\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kulttuuripiiri\xc3\xa4. Ruotsalaiset kilpailivat Novgorodin kanssa ja perustivat 1300 lyhytaikaisen Maankruunun linnan nykyisen Pietarin paikalle. Kalparitarit miehittiv\xc3\xa4t l\xc3\xa4nsiosaa ja perustivat Kaprion linnan. 1478 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 liitti Inkerin itseens\xc3\xa4, mutta alueesta k\xc3\xa4ytiin taisteluja 1500-luvulla.\n_START_SECTION_\nRuotsin vallan aika\n_START_PARAGRAPH_\nInkerin sodassa Ruotsi valtasi Inkerin itselleen. Stolbovan rauhassa vuonna 1617 Ruotsin voitot vahvistettiin. Karjalaisten ja p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa savolaisten muutto Inkeriin alkoi. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 tai ortodoksisia karjalaisia pakeni Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n puolelle. 1642 Inkerin hallinnollinen keskus siirrettiin Tartosta Nevanlinnaan. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isten tuhottua kaupungin vuonna 1656 l\xc3\xa4\xc3\xa4ninhallinto siirrettiin kuitenkin Narvaan. Ortodoksien pako Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle ja luterilaisten tulo alueelle synnytti j\xc3\xa4nnitteit\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja Ruotsin v\xc3\xa4lille._NEWLINE_Vuosina 1656\xe2\x80\x931658 k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 Ruptuurisodassa Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Inkeriin, mutta sodan lopputuloksena rajat eiv\xc3\xa4t muuttuneet. Sota aiheutui suuresta ortodoksien muuttoliikkeest\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n puolelle sek\xc3\xa4 ortodoksien luterilaistamisesta. 1600-luvulla noin 20 000 ihmist\xc3\xa4 muutti Ruotsille siirtyneest\xc3\xa4 Inkerist\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle._NEWLINE_Ruptuurisodan j\xc3\xa4lkeen erityisesti Inkerin superintendentin Johannes Gezelius nuoremman aikoina 1681-1689 inkeroisia ja karjalaisia alettiin voimakkaasti k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 luterilaisuuteen. 1600-luvun lopulla 75% Inkerin asukkaista oli jo luterilaisia suomalaisia.\n_START_SECTION_\nVen\xc3\xa4j\xc3\xa4n vallan aika\n_START_PARAGRAPH_\nSuuressa Pohjan sodassa 1702\xe2\x80\x931703 Pietari Suuri valloitti Inkerin ja aloitti Pietarin, uuden p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupungin, rakentamisen. Vuonna 1708 alueesta tuli Inkerin ja vuonna 1710 Pietarin kuvernementti. Ruotsi luovutti alueen virallisesti Uudenkaupungin rauhassa 1721 Suuren Pohjan sodan p\xc3\xa4\xc3\xa4tteeksi.\n_START_SECTION_\nInkeril\xc3\xa4isten syrjint\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nInkerinmaan sy\xc3\xb6ksykierre alkoi kohta kommunistien tekem\xc3\xa4n Lokakuun vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen. Maakunnan jouduttua takaisin Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n valtaan 1700-luvun alussa luterilainen kirkko oli j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt ainoaksi inkeril\xc3\xa4isi\xc3\xa4 yhdist\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi viralliseksi tahoksi. Vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen aloitettiin uskontojen vainoaminen ja kirkko yritettiin aluksi korvata suomenkielisell\xc3\xa4 sivistysel\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4, joka p\xc3\xa4\xc3\xa4sikin hyv\xc3\xa4\xc3\xa4n alkuun. Kommunistien keskin\xc3\xa4inen valtakamppailu johti pian maltillisen suuntauksen, men\xc5\xa1evikkien h\xc3\xa4vi\xc3\xb6\xc3\xb6n ja yksinvaltiaiksi nousivat kansallismieliset eli bol\xc5\xa1evikit. Yhteiskunnan muuttaminen sai entist\xc3\xa4 rajumpia muotoja. Maatalouden kollektivisointi ja Suomen vastaisen rajaseudun etninen puhdistus johtivat 1930-luvulla kymmenientuhansien inkeril\xc3\xa4isten karkottamiseen muille Neuvostoliiton alueille. Samassa yhteydess\xc3\xa4 teloitettiin ja sai surmansa tuhansia ihmisi\xc3\xa4. _NEWLINE_Inkeril\xc3\xa4iset olivat l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 l\xc3\xa4nsimaisen kirkkokuntansa vuoksi olleet ep\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4vien vierassyntyisten maineessa jo keisariajalla. Vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen valtav\xc3\xa4est\xc3\xb6n tuntemaan kansalliseen ep\xc3\xa4luuloon liittyi viel\xc3\xa4 Leningradin poliittisen johdon k\xc3\xa4sitys inkeril\xc3\xa4isist\xc3\xa4 takapajuisina ja vallankumouksen vastaisina. Valtakunnanrajan kahden puolin asuvat v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6kansallisuudet n\xc3\xa4htiin turvallisuutta vaarantavina tekij\xc3\xb6in\xc3\xa4. Josif Stalinin aikana 1930-luvulla jonkinasteinen autonomia lopullisesti p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi. Inkeril\xc3\xa4isten suomenkielinen yhteiskunnallinen el\xc3\xa4m\xc3\xa4 kouluineen ja kirkkoineen lakkautettiin. Vuoteen 1938 menness\xc3\xa4 kaikki suomalaiset seurakunnat oli lakkautettu.\n_START_SECTION_\nSota jakaa Inkerinmaan kahtia\n_START_PARAGRAPH_\nToisen maailmansodan aikana saksalaisten valtaamalla alueella suomenkieliset koulut ja kirkollinen el\xc3\xa4m\xc3\xa4 olivat sallittuja. El\xc3\xa4m\xc3\xa4 miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n komennossa oli kuitenkin niukkaa, ankaraa ja t\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 n\xc3\xb6yryytyksi\xc3\xa4. Inkeril\xc3\xa4isalueilla ei miehitysaikana varsinaisesti ollut vastarintaliikett\xc3\xa4. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isill\xc3\xa4 seuduilla partisaaniliikett\xc3\xa4 taas tuettiin, mik\xc3\xa4 johti siell\xc3\xa4 lukuisiin siviilien joukkomurhiin. Suomen kanssa liitossa olevat miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4t kohtelivat inkeril\xc3\xa4isi\xc3\xa4 lievemmin kuin ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isi\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 lopulta sekin vain yllytti sodanj\xc3\xa4lkeist\xc3\xa4 valtav\xc3\xa4est\xc3\xb6n katkeruutta. Miehitysaikana kehittyi nopeasti ankara ruokapula. Se johti rintaman l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 suoranaiseen n\xc3\xa4l\xc3\xa4nh\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4n, mik\xc3\xa4 vaati lopulta tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n nopeita ratkaisuja n\xc3\xa4lk\xc3\xa4katastrofin v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4miseksi._NEWLINE_Saksan miehitetty\xc3\xa4 Leningradin aluetta toisessa maailmansodassa inkeril\xc3\xa4isemigranttien perustama Inkerin asiain hoitokunta toivoi, ett\xc3\xa4 Inkeri liitett\xc3\xa4isiin Suomeen. Saksalaiset puolestaan haluavat n\xc3\xa4l\xc3\xa4nh\xc3\xa4d\xc3\xa4n uhan vuoksi poistaa inkeril\xc3\xa4issiviilit pois armeijansa hallitsemalta sotatoimialueelta ja aloittivat inkeril\xc3\xa4isten kortistoinnin marraskuun puolesta v\xc3\xa4list\xc3\xa4 1941. Saksan Suomen-suurl\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s Wipert von Bl\xc3\xbccher ehdotti 9. joulukuuta 1941, ett\xc3\xa4 Suomi ottaisi vastaan 50\xc2\xa0000 inkeril\xc3\xa4ist\xc3\xa4._NEWLINE_Inkeril\xc3\xa4ist\xc3\xa4 maaseutua j\xc3\xa4i my\xc3\xb6s Leningradin saarron sis\xc3\xa4puolelle sek\xc3\xa4 Kannaksella ett\xc3\xa4 erillisess\xc3\xa4 Tyr\xc3\xb6n ja Hevaan saarekkeessa (Oraniembaumskii platsdarm). Tyr\xc3\xb6n ja Leningradin v\xc3\xa4liselt\xc3\xa4 sotatoimialueelta evakuoitiin siviilit Kannaksen puolelle Toksovaan jo syksyll\xc3\xa4 1941. Saarron sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ankara ruokapula yltyi pian n\xc3\xa4l\xc3\xa4nh\xc3\xa4d\xc3\xa4ksi. Sotilaat teurastivat yksityisten karjan, p\xc3\xa4\xc3\xa4 ja sorkat j\xc3\xa4tettiin taloon, muu osa meni yhteiskunnalle. My\xc3\xb6s kotipalstoilta korjatusta sadosta oli luovutettava suurin osa. Paikkakunnalle evakuoitujen tilanne puolestaan k\xc3\xa4rjistyi nopeasti n\xc3\xa4lk\xc3\xa4katastrofiksi, etenkin kun yhteiskunnan jakama p\xc3\xa4ivitt\xc3\xa4inen leip\xc3\xa4annos keskitalvella hupeni 125 grammaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi salainen poliisi sepitti talvella 1942 Leningradissa syyt\xc3\xb6ksen, jonka mukaan inkeril\xc3\xa4iset hautoisivat kapinaa. Korkeimman valtiojohdon p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksell\xc3\xa4 kev\xc3\xa4ttalvella 1942 saarrosta karkotettiin 28 000 inkeril\xc3\xa4ist\xc3\xa4. Saksalaiset ja suomalaiset Tyr\xc3\xb6n motista liitettiin samaan joukkoon. Karkotettavat kuljetettiin kuorma-autoilla Laatokan J\xc3\xa4\xc3\xa4tien kautta selustaan ja edelleen rautateitse ja jokiproomuilla Pohjois-Siperiaan, Laptevinmeren rannalle. N\xc3\xa4l\xc3\xa4nh\xc3\xa4d\xc3\xa4n heikent\xc3\xa4mist\xc3\xa4 karkotetuista p\xc3\xa4\xc3\xa4si hengiss\xc3\xa4 perille vajaa kolmannes. Inkeril\xc3\xa4isten mukana saarron sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4 katosi suurin osa maanviljelysv\xc3\xa4est\xc3\xb6\xc3\xa4._NEWLINE_Elintarviketilanne heikkeni my\xc3\xb6s Saksan valtaamalla Inkerinmaalla. Tuhannet suomalaiset olivat joutuneet j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n kotinsa sotatoimialueella. N\xc3\xa4lk\xc3\xa4 pakotti my\xc3\xb6s rauhallisemmilla alueilla asuvat inkeril\xc3\xa4iset liikkeelle ensin pakolaisleireille ja kauemmas Viroon. Ostlandin valtakunnankomissariaatin SS-Brigadef\xc3\xbchrer Walter Stahlecker vieraili Suomessa 20. tammikuuta 1942 kertoen saksalaisten v\xc3\xa4est\xc3\xb6nsiirtosuunnitelmista ja inkeril\xc3\xa4isten n\xc3\xa4l\xc3\xa4nh\xc3\xa4d\xc3\xa4st\xc3\xa4. H\xc3\xa4n suhtautui my\xc3\xb6nteisesti inkeril\xc3\xa4isten siirt\xc3\xa4miseen Suomeen, mutta piti asiaa poliittisena, mink\xc3\xa4 vuoksi aikomusta ei voinut julkaista ilman poliittisen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksenteon vahvistusta. Suomalaiset p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t l\xc3\xa4hett\xc3\xa4\xc3\xa4 asiaa tutkimaan Pelkosen komission, johon kuuluivat lehtori Lauri Pelkonen, pastori Juhani J\xc3\xa4\xc3\xa4skel\xc3\xa4inen, valtiollisen poliisin esittelij\xc3\xa4 Kaarlo Stendal sek\xc3\xa4 kapteeni Jukka Tirranen It\xc3\xa4-Karjalan sotilashallinnosta._NEWLINE_Suomen elintarviketilanne muodostui kire\xc3\xa4ksi kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1942. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1942 noin 183\xc2\xa0000 karjalaista kuitenkin p\xc3\xa4\xc3\xa4si muuttamaan jatkosodassa takaisin vallatuille alueille ja Suomea uhkasi ty\xc3\xb6voimapula. Suomen hallituksen kielteisyys inkeril\xc3\xa4isten vastaanottamiselle lieveni ja Suomen Saksan-suurl\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s Toivo Kivim\xc3\xa4ki ehdotti 10\xc2\xa0000 inkeril\xc3\xa4isen tai virolaisen maanviljelij\xc3\xa4n siirt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 Suomeen ty\xc3\xb6voimaksi. 20\xc2\xa0000 inkeril\xc3\xa4ist\xc3\xa4 oli jo paennut heikkoa elintarviketilannetta Viroon._NEWLINE_Inkeril\xc3\xa4isten siirtyminen Viroon ja Suomeen sopi Saksan suunnitelmiin Leningradin alueen asuttamisesta saksalaisilla. Inkeril\xc3\xa4isten asuma-aluetta ei aiottukaan kaavailla luovutettavaksi Suomelle, vaan osittain it\xc3\xa4ministeri\xc3\xb6n kanssa kilpailevan SS:n Id\xc3\xa4n yleissuunnitelmaan laatiman tarkennuksen perusteella alue aiottiin asuttaa 25 vuoden kuluessa 350\xc2\xa0700 saksalaisella. Alkuper\xc3\xa4isv\xc3\xa4est\xc3\xb6 oli tarkoitus karkottaa tai surmata._NEWLINE_Kun Suomen ty\xc3\xb6voimatarve pysyi suurena ja saksalaiset olivat jo sijoittaneet virolaisia ja inkeril\xc3\xa4isi\xc3\xa4 sotataloutensa palvelukseen mm. tuotannossa, suomalaiset alkoivat haluta inkeril\xc3\xa4isi\xc3\xa4 Suomeen ty\xc3\xb6voimaksi, kun taas Saksan halukkuus luovuttaa heit\xc3\xa4 Suomeen muuttui vastustukseksi. Saksan maavoimien esikunta, OKH ja Saksan valloitettujen It\xc3\xa4alueiden ministeri\xc3\xb6 vastustivat inkeril\xc3\xa4isten siirtoa Suomeen ty\xc3\xb6voimaksi, kun taas Suomen hallitus oli valmis ottamaan vastaan 40\xc2\xa0000 inkeril\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertasiirrolla. 23. tammikuuta 1943 Saksan ulkoasiainministeri\xc3\xb6 ilmoitti suostuvansa enint\xc3\xa4\xc3\xa4n 12\xc2\xa0000 inkeril\xc3\xa4isen siirtoon. Saksan valtakunnanhallitus ratkaisi asian 5. helmikuuta 1943 l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 poliittista suosiollisuuttaan. Siirrett\xc3\xa4viksi suunnitelluista oli 8\xc2\xa0000 ty\xc3\xb6kykyisi\xc3\xa4 miehi\xc3\xa4. Siirrossa pyrittiin pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n perheit\xc3\xa4 koossa. Siirtoa varten nimitettiin Helasen komissio, joka l\xc3\xa4hti tutkimaan asiaa Tallinnaan 25. helmikuuta 1943.\n_START_SECTION_\nSiirrot Suomeen\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4iset vapaaehtoiset inkeril\xc3\xa4isten siirrot alkoivat 29. maaliskuuta 1943 Kloogan leirilt\xc3\xa4. 302 siirtolaista siirtyi Paldiskin satamassa yhteysalus S/S Arandaan. Kuljetuksia suoritettiin 2\xe2\x80\x933 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n v\xc3\xa4liajoin Hangon leirille. Huhtikuun alkupuolella S/S Arandan tueksi kuljetuksiin lis\xc3\xa4ttiin S/S Suomi, joka kykeni kuljettamaan 450 matkustajaa. Hein\xc3\xa4kuussa kolmanneksi alukseksi kuljetuksiin alkoi osallistua miinalaiva Louhi. Reitill\xc3\xa4 olivat ongelmana merimiinat, joita jouduttiin raivaamaan. Syksyll\xc3\xa4 kuljetukset siirrettiin y\xc3\xb6aikaan tapahtuviksi Neuvostoliiton ilmavoimien toiminnan tehostuttua Suomenlahdella. Siirrot olivat vapaaehtoisia ja perustuivat jo Pelkosen komission uhanalaisimmiksi m\xc3\xa4\xc3\xa4rittelemiin l\xc3\xa4himp\xc3\xa4n\xc3\xa4 rintamalinjaa asuvien inkeril\xc3\xa4isten keskuuteen._NEWLINE_Siirroista laadittiin loppup\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirja 17. lokakuuta 1943_NEWLINE_Sotilaallisen tilanteen kehitytty\xc3\xa4 Saksalle ep\xc3\xa4edullisesti ryhtyiv\xc3\xa4t Viron kenraalikomissariaatti ja Saksan pohjoinen armeijaryhm\xc3\xa4 evakuoimaan inkeril\xc3\xa4isaluetta sotilaallisista syist\xc3\xa4 riippumatta Suomen kanssa aikaisemmin sovitusta vapaaehtoisesta evakuoinnista. Suunnitelman mukaan alueelta evakuoitavat, joita Suomi ei my\xc3\xb6hemmin halua, voidaan sopia my\xc3\xb6hemmin. Asiassa oli ollut aktiivinen Viron kenraalikomissariaatin Erwin Schott riippumatta Saksan valloitettujen It\xc3\xa4alueiden ministeri\xc3\xb6st\xc3\xa4 ja Saksan ulkoasiainministeri\xc3\xb6st\xc3\xa4. Evakuoinnin oli tarkoitus tapahtua kuukauden aikana ja se aloitettiin 15. lokakuuta 1943._NEWLINE_Valloitettujen it\xc3\xa4alueiden ministeri\xc3\xb6 ja ulkoasiainministeri\xc3\xb6 hyv\xc3\xa4ksyiv\xc3\xa4t aloitetut siirrot. 2. marraskuuta 1943 saksalaiset hyv\xc3\xa4ksyiv\xc3\xa4t 40\xc2\xa0000 inkeril\xc3\xa4isen siirrot kustantaen siirron alkuosan satamaan. Sopimus siirroista tehtiin  4. marraskuuta 1943. My\xc3\xb6hemmin sovittavaksi j\xc3\xa4i vain ty\xc3\xb6palveluksessa olevien inkeril\xc3\xa4isten siirto. Inkerinmaata koskevat tiedot toisen maailmansodan ajalta p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyv\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 t\xc3\xa4h\xc3\xa4n.\n_START_SECTION_\nSodan j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\n63\xc2\xa0000 ihmist\xc3\xa4 siirrettiin Suomeen toisen maailmansodan aikana, mutta Neuvostoliitto vaati heit\xc3\xa4 takaisin vuonna 1944. Samaan aikaan Leningradin alueen (oblastin) viranomaiset myiv\xc3\xa4t inkeril\xc3\xa4isten ehjiksi j\xc3\xa4\xc3\xa4neet tyhj\xc3\xa4t talot ja rakennukset ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isille. Suomesta palaajat kuljetettiin ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isille alueille, kuten Pihkovan, Tverin, Novgorodin maaseudulle ym. Jotkut joutuivat kauemmaskin, kuten Kazakstaniin, minne jo 1930-luvulla oli karkotettu paljon varakkaiksi luokiteltuja inkeril\xc3\xa4isi\xc3\xa4 talonpoikia. Sodan j\xc3\xa4lkeen monet Suomessa olleet yrittiv\xc3\xa4t  palata kotiseudulle ja hankkivat jopa sit\xc3\xa4 varten lupia ylemmilt\xc3\xa4 viranomaisilta. Uudet asukkaat kuitenkin vastustivat ankarasti inkeril\xc3\xa4isten paluuta ja estiv\xc3\xa4t paikallisviranomaisten avulla useimpien asettumisen entisille kotipaikoille. _NEWLINE_Vuonna 1947 s\xc3\xa4\xc3\xa4dettiin salainen asetus, jolla kiellettiin inkeril\xc3\xa4isten asuminen Leningradin l\xc3\xa4himaillakaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 merkitsi l\xc3\xa4hes kaikkien Inkeriin jo p\xc3\xa4\xc3\xa4sseiden karkottamista. Palaaminen Leningradin l\xc3\xa4hist\xc3\xb6lle k\xc3\xa4vi mahdolliseksi vasta Stalinin vuonna 1953 tapahtuneen kuoleman j\xc3\xa4lkeen, kun lakeja lievennettiin. Seuraavalla vuosikymmenell\xc3\xa4 asettumista Inkeriin ruvettiin j\xc3\xa4lleen rajoittamaan. Monet olivat jo kuitenkin ehtineet asettua uusille paikkakunnille. Suurehkot inkeril\xc3\xa4isyhteis\xc3\xb6t muodostuivat Viroon ja Karjalan Tasavaltaan. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tavoin inkeril\xc3\xa4isist\xc3\xa4 tuli l\xc3\xa4hes kaikkialla Inkerinmaalla v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6 ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isten siirtolaisten ja vanhojen ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isasukkaiden joukossa. Enemmist\xc3\xb6n inkeril\xc3\xa4iset ovat 1900-luvun j\xc3\xa4lkipuoliskolla muodostaneet vain paikoitellen L\xc3\xa4nsi-Inkeriss\xc3\xa4 ja parissa Keski-Inkerin pikkukyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4._NEWLINE_Neuvostoliiton romahdettua vuonna 1991 j\xc3\xa4ljelle j\xc3\xa4\xc3\xa4neiden inkeril\xc3\xa4isten on sallittu muuttaa paluumuuttajina Suomeen. 1990-luvulta l\xc3\xa4htien Suomen hallitus on tukenut Inkeri-projektien puitteissa muun muassa kirkollisia toimintoja ja vanhusten terveydenhuoltoa Inkeriss\xc3\xa4 ja Virossa.\n_START_SECTION_\nKansalliset symbolit\n_START_PARAGRAPH_\nInkerin lippu on skandinaavinen ristilippu, jossa keltaisella pohjalla on punainen risti ja sen p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sininen p\xc3\xa4\xc3\xa4llike. Lippu oli alkuaan Inkerin rykmentin lippu, mutta inkeril\xc3\xa4iset itse omaksuivat sen nopeasti kansallislipukseen. Neuvostoliitossa sen ja muiden kansallisten symbolien k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 oli ankarasti kielletty._NEWLINE_Inkerin vaakunalla on pitk\xc3\xa4t historialliset perinteet. Sen symboliikka periytyy 1580-luvulla laaditusta Iivananlinnan vaakunasta, vaikka v\xc3\xa4rit ovat my\xc3\xb6hemmin muuttuneet. Vasemmassa yl\xc3\xa4nurkassa oli keltainen risti kuvaamassa kristinuskon l\xc3\xa4ntist\xc3\xa4 kirkkokuntaa.  Nykymuotoonsa se vakiintui 1700-luvulle tultaessa. Siin\xc3\xa4 kultaisella (keltaisella) kent\xc3\xa4ll\xc3\xa4 on sakaraharjainen vastapalkkinen, punainen muuri, jonka p\xc3\xa4\xc3\xa4llikkeen\xc3\xa4 on aaltokoroinen sininen vastapalkki. Kruununa on herttuakunnan kruunu. _NEWLINE_Inkerin kansallislaulu on Mooses Putron 1888 s\xc3\xa4velt\xc3\xa4m\xc3\xa4 ja sanoittama Nouse, Inkeri!, joka kantaesitettiin yleisinkeril\xc3\xa4isill\xc3\xa4 laulujuhlilla 1899. Hymnin toisen s\xc3\xa4keist\xc3\xb6n sanat on kirjoittanut Paavo R\xc3\xa4ikk\xc3\xb6nen.  _NEWLINE_Uusin kansallinen symboli on kansalliskukka, joksi Inkerin kulttuuriseuran j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4 valittiin 1996 keto-orvokki. Kukan v\xc3\xa4rit sininen ja keltainen muistuttavat lipun v\xc3\xa4reist\xc3\xa4. Kukan sitkeys ja vaatimattomuus kuvastaa omalla tavallaan inkeril\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4.'