b'\n_START_ARTICLE_\nPerustuslaillinen oikeistopuolue\n_START_SECTION_\nPerustaminen\n_START_PARAGRAPH_\nSPK:n kannattajakortteja alettiin ker\xc3\xa4t\xc3\xa4 kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1973 ja j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 merkittiin puoluerekisteriin lokakuussa 1973. Keskeisin henkil\xc3\xb6 hankkeen taustalla oli RKP:n kansanedustaja Georg C. Ehrnrooth, joka oli puolueensa oikeistosiiven (ruots. Nordisk Grund f\xc3\xb6r frihet och social v\xc3\xa4lf\xc3\xa4rd) johtaja. H\xc3\xa4n erosi RKP:st\xc3\xa4 vastalauseena presidentti Kekkosta my\xc3\xb6t\xc3\xa4illeelle linjalle. Ehrnrooth oli yhdess\xc3\xa4 Victor Procop\xc3\xa9n kanssa kritisoinut puoluejohtaja Jan-Magnus Janssonia. Janssonin tarkoituksena oli pit\xc3\xa4\xc3\xa4 RKP hallituskelpoisena. Ehrnrooth n\xc3\xa4ki RKP:n ja kokoomuksen tuen Kekkosen uudelleenvalinnalle 1973 merkiksi suomettuneisuudesta, eik\xc3\xa4 varsinkaan hyv\xc3\xa4ksynyt sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 valinta suoritettiin poikkeus\xc2\xadlailla. Ennen kaikkea Ehrnrooth piti asiaa perustuslaillisena periaatekysymyksen\xc3\xa4, jossa valtios\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6 sivuutettiin ja kansalaiset sys\xc3\xa4ttiin syrj\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Neuvotteluihin SPK:n muodostamisesta osallistui 5\xe2\x80\x936 kokoomuksen kansanedustajaa. Mukaan hankkeeseen meni kuitenkin lopulta vain Salme Katajavuori. Katajavuori palasi kokoomukseen muutaman vuoden j\xc3\xa4lkeen.\n_START_SECTION_\nAatemaailma\n_START_PARAGRAPH_\nPuolue piti ideologisina perusarvoinaan kotia, uskontoa ja is\xc3\xa4nmaata._NEWLINE_Puolue korosti toiminnassaan perustuslaillisuutta, is\xc3\xa4nmaallisuutta, ja antikommunismia sek\xc3\xa4 Kekkos-vastaisuutta. My\xc3\xb6s kristillisyydell\xc3\xa4 oli t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 asema Ehrnroothin ja puolueen aatemaailmassa. Vahvassa konsensusilmapiiriss\xc3\xa4 perustuslailliset olivat valtakunnan toisinajattelijapuolue. \xc3\x84\xc3\xa4rivasemmisto leimasi Ehrnroothin "\xc3\xa4\xc3\xa4rioikeistolaiseksi" ja "fasistiseksi". 1970- ja 1980-luvuilla puolue vaati \xc3\xa4\xc3\xa4rivasemmiston vallan kaventamista, kansanvallan ja perustuslaillisuuden lis\xc3\xa4\xc3\xa4mist\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 ulkopolitiikan muuttamista is\xc3\xa4nmaallisempaan suuntaan. Puolue vaati my\xc3\xb6s sosiaalista hyvinvointia, parlamentarismia ja vapaampaa keskustelua Suomen ulkopolitiikasta. Kekkos-vastaisuus oli suurin syy leimaamiseen._NEWLINE_POP tuki 1980-luvulla afganistanilaisten taistelua Neuvostoliiton miehityst\xc3\xa4 vastaan. Afgaanikapinallisia osallistui POP:n vuoden 1986 puoluekokoukseen._NEWLINE_POP vaati Suomen liittymist\xc3\xa4 EY:hyn ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Suomen puolueista vuonna 1988.\n_START_SECTION_\nPerustuslain p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\n1970-1980-luvuilla puolueen suurimpia juhlap\xc3\xa4ivi\xc3\xa4 oli 17. hein\xc3\xa4kuuta vietett\xc3\xa4v\xc3\xa4 Perustuslain p\xc3\xa4iv\xc3\xa4. 17. hein\xc3\xa4kuuta 1919 vahvistettiin Suomen tasavaltainen hallitusmuoto. My\xc3\xb6hemmin p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 vietettiin virallisesti Kalevi Sorsan aloitteesta 1992 nimell\xc3\xa4 Kansanvallan p\xc3\xa4iv\xc3\xa4. P\xc3\xa4iv\xc3\xa4 oli vuoden 1994 kalenterissakin, mutta sit\xc3\xa4 ei ole en\xc3\xa4\xc3\xa4 vietetty kuin satunnaisesti.\n_START_SECTION_\nKunnallisvaalit\n_START_PARAGRAPH_\nKunnallisvaaleissa perustuslailliset asettivat ehdokkaita parhaimmillaan 52 kunnassa (1976). Paikkakunnat ja ehdokkaat v\xc3\xa4heniv\xc3\xa4t tasaisesti seuraavissa vaaleissa ja vuonna 1988 puolueella oli oma lista en\xc3\xa4\xc3\xa4 viidess\xc3\xa4 kunnassa. Puolue sai jokaisissa vaaleissa yli puolet \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4\xc3\xa4n Helsingist\xc3\xa4, jonka kaupunginvaltuustoon nousi puheenjohtaja Ehrnroothin suosion my\xc3\xb6t\xc3\xa4 muitakin puolueen edustajia. Ehrnrooth valittiin valtuustoon viel\xc3\xa4 vaaleissa 1992 Perustuslaillisen Oikeiston yhteislistalta. Helsingin lis\xc3\xa4ksi perustuslaillisia valittiin Espoon (1976\xe2\x80\x931984), Kauhajoen (1976\xe2\x80\x931980), Kauniaisten (1976\xe2\x80\x931988), Kirkkonummen (1976\xe2\x80\x931980), Kristiinankaupungin (1976\xe2\x80\x931980), N\xc3\xa4rpi\xc3\xb6n (1976\xe2\x80\x931988), Peders\xc3\xb6ren kunnan (1976\xe2\x80\x931988) ja Sipoon (1976\xe2\x80\x931984) valtuustoihin.\n_START_SECTION_\nPresidentinvaalit\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1978 presidentinvaaleissa puolueen ehdokkaana oli sosialidemokraatti Ahti M. Salonen. Salonen erotettiin SDP:st\xc3\xa4 ehdokkuutensa vuoksi. Salonen suostui perustuslaillisten ehdokkaaksi, koska h\xc3\xa4n arvosteli presidentti Kekkosen politiikkaa ja SDP tuki Kekkosta. PKP sai vaaleissa 6 valitsijamiest\xc3\xa4 ja 82 478 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 (3,4\xc2\xa0%)._NEWLINE_Vuoden 1982 presidentinvaaleissa POP asettui tukemaan SDP:n Mauno Koivistoa, mink\xc3\xa4 Koivisto itse koki varsin kiusalliseksi. Koiviston suostumusta POP:n ehdokkaaksi ei kysytty. Sosialismin vastustamisella maineensa hankkineen puolueen asettuminen sosialidemokraattisen puolueen ehdokkaan taakse her\xc3\xa4tti my\xc3\xb6s yleist\xc3\xa4 ihmetyst\xc3\xa4. Puolueen tarkoituksena olikin torjua ns. mustana hevosena pidetty Ahti Karjalainen.  POP:n sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ei oltu kuitenkaan yksimielisi\xc3\xa4 asettumisesta Koiviston taakse; esimerkiksi Ahti M. Salonen hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Hufvudstadsbladetille vaalien edell\xc3\xa4 antamassaan haastattelussa rajusti Koivistoa vastaan luonnehtien t\xc3\xa4t\xc3\xa4 "marxilaiseksi sosialistiksi".  POP sai n\xc3\xa4iss\xc3\xa4 vaaleissa 9 532 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 (0,2\xc2\xa0%), mutta ei yht\xc3\xa4\xc3\xa4n valitsijamiest\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nYlioppilaskuntien vaalit\n_START_PARAGRAPH_\nPerustuslaillinen Kansanpuolueen kannatus ruotsinkielisten opiskelijoiden keskuudessa oli laajaa. Muun muassa \xc3\x85bo Akademis Studentk\xc3\xa5rin vaaleissa perustuslaillisten kannatus oli 1970- ja 1980-luvun vaihteessa nelj\xc3\xa4nneksen luokkaa. Valtakunnallisesti perustuslailliset opiskelijat saivat vuosina 1973\xe2\x80\x931981 0,5\xe2\x80\x933,3 prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 ja parhaimmillaan 26 edustajaa vuonna 1979.'