b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xa4ttil\xc3\xa4issirkkalintu\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nLinnun pituus on noin 15 senttimetri\xc3\xa4, siipien k\xc3\xa4rkiv\xc3\xa4li 21\xe2\x80\x9324 senttimetri\xc3\xa4 ja paino 25\xe2\x80\x9328 grammaa. Koiras on hieman naarasta kookkaampi. Laji on suurin sirkkalintu, suunnilleen rastaskerttusen kokoinen. H\xc3\xb6yhenpuku on selk\xc3\xa4puolelta oliivinruskea ja alapuolelta harmahtavan ruskea. Pyrst\xc3\xb6 on yksiv\xc3\xa4risen ruskea. Sukupuolet ovat samanv\xc3\xa4risi\xc3\xa4. Laulu on voimakas, lyhyt s\xc3\xa4e, joka poikkeaa muiden sirkkalintujen sirin\xc3\xb6ist\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nEsiintyminen\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4ttil\xc3\xa4issirkkalintu esiintyy It\xc3\xa4-Aasiassa: Keski-Siperiasta Novosibirskist\xc3\xa4 it\xc3\xa4\xc3\xa4n Sahalinille, Kuriileille, Hokkaidolle, Pohjois-Mant\xc5\xa1uriaan ja Koreaan. Alalaji amnicola (Stepanyan, 1972) el\xc3\xa4\xc3\xa4 kauempana id\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Laji on muuttolintu, joka talvehtii Filippiineill\xc3\xa4, Indonesiassa ja Uuden-Guinean l\xc3\xa4nsiosissa. Lajin elinalueen laajuus on 100\xc2\xa0000\xe2\x80\x931\xc2\xa0000\xc2\xa0000 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4 ja lajin kanta on elinvoimainen.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nPesim\xc3\xa4paikallaan j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4issirkkalintu vaatii korkeaa aluskasvillisuutta, kuten ruohoja, haapavesaikkoa tai pajukkoa. Muuten laji ei ole kovin tarkka paikan suhteen, se pesii esimerkiksi rannoilla, soilla, hakkuu- tai kuloaukeilla ja bambutiheik\xc3\xb6iss\xc3\xa4.'