b'\n_START_ARTICLE_\nMannerheim-risti\n_START_PARAGRAPH_\nMannerheim-ristin ritariksi nimitettiin jatkosodan aikana ja v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti sotien j\xc3\xa4lkeen 191 sotilasta. Mannerheim-ristin 1. ja 2. luokan ristit kuuluvat Vapaudenristin ritarikuntaan. Ritarikunnan sis\xc3\xa4isess\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 1. luokan Mannerheim-risti on toisena Vapaudenristin Suurristin (VR SR) j\xc3\xa4lkeen. 2. luokan Mannerheim-risti on j\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4s. 1. ja 2. luokan v\xc3\xa4liin sijoittuu Vapaudenristin 1. luokka rintat\xc3\xa4htineen (VR 1 rtk.)_NEWLINE_Puolustusvoimien komentajina toimi sotien j\xc3\xa4lkeen kolme Mannerheim-ristin ritaria: kenraalit Erik Heinrichs (1945), Kaarlo Heiskanen (1954\xe2\x80\x931959) ja Yrj\xc3\xb6 Keinonen (1965\xe2\x80\x931969). Viimeinen puolustusvoimien palveluksessa ollut ritari oli merivoimien komentajana vuosina 1966\xe2\x80\x931974 toiminut vara-amiraali Jouko Pirhonen. _NEWLINE_Ritariksi nimitettyjen keski-ik\xc3\xa4 oli 32 vuotta.\n_START_SECTION_\nTausta\n_START_PARAGRAPH_\nMannerheim-risti oli jalkav\xc3\xa4enkenraali Adolf Ehrnroothin mukaan ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Gustaf Mannerheimin oma ajatus. Mannerheim halusi kunniamerkin, joka voitiin samanlaisena - ilman aikaisempaa "luokkajakoa" - antaa niin kenraalille kuin sotamiehellekin._NEWLINE_Ristin piirsi Oskar Pihl Vapaudenristien pohjalta, jotka Akseli Gallen-Kallela oli suunnitellut._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen ritari oli 5. divisioonan komentaja, eversti Ruben Lagus, nimitysp\xc3\xa4iv\xc3\xa4 on 22. hein\xc3\xa4kuuta 1941. Seuraava ritari oli VI armeijakunnan komentaja, kenraalimajuri Paavo Talvela, kolmas 14. divisioonan komentaja, eversti Erkki Raappana ja nelj\xc3\xa4s jalkav\xc3\xa4kirykmentti 27:n panssarintorjuntatykin ampuja, sotamies Vilho R\xc3\xa4tt\xc3\xb6.\n_START_SECTION_\nLis\xc3\xa4yksi\xc3\xa4 ja muutoksia\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1940 joulukuussa tehtiin lis\xc3\xa4ys Vapaudenristin ja Vapaudenmitalin kunniamerkeist\xc3\xa4 8. joulukuuta 1939 annettuun asetukseen, jolloin sen 4. pyk\xc3\xa4l\xc3\xa4 totesi: "Erinomaisen urheuden, taistellen saavutettujen eritt\xc3\xa4in t\xc3\xa4rkeiden tulosten tai erityisen ansiokkaasti johdettujen sotatoimien palkitsemiseksi voidaan Suomen puolustusvoimain sotilas h\xc3\xa4nen sotilasarvostaan riippumatta nimitt\xc3\xa4\xc3\xa4 1. tai 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi."_NEWLINE_Ristin my\xc3\xb6nt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 koskeviin s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6ksiin tehtiin sodan aikana kaksi huomattavaa muutosta. Laki kunniapalkinnon suorittamisesta... 14. toukokuuta 1943, jolla ristiin liitettiin valtion varoista maksettava kunniapalkinto 50\xc2\xa0000 markkaa, joka suuruudeltaan vuonna 1943 vastasi vakinaisessa palveluksessa olevan luutnantin vuosipalkkaa. Toisena muutoksena 18. elokuuta 1944 lis\xc3\xa4ttiin asetukseen mahdollisuus palkita sotilas uusista ansioista toistamiseen._NEWLINE_Koska Mannerheim-risti oli korkein sotilaallisista ansioista my\xc3\xb6nnett\xc3\xa4v\xc3\xa4 kunnianosoitus, sen jakaminen haluttiin heti alussa rajoittaa pieneksi, ja t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 my\xc3\xb6s pysyttiin: Mannerheim-ristin sai kaikista sotilaista noin 0,03 prosenttia. Esitykset kulkivat monen seulan l\xc3\xa4pi, ja jokaisessa portaassa karsinta oli ankara. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 esityksen saattoi tehd\xc3\xa4 komppanianp\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen pataljoonan komentaja suositti sit\xc3\xa4 eteenp\xc3\xa4in rykmentin komentajalle, sielt\xc3\xa4 edelleen divisioonan komentajalle ja seuraavaksi armeijakuntaan. Lopullinen leikkuri oli P\xc3\xa4\xc3\xa4majan komentoesikunnassa, jossa ainakin 109 sotilaan tie ritariksi katkesi. Viel\xc3\xa4 viimeisen seulan l\xc3\xa4p\xc3\xa4isseiden listan k\xc3\xa4vi henkil\xc3\xb6kohtaisesti l\xc3\xa4pi marsalkka Gustaf Mannerheim, joka saattoi puuttua \xe2\x80\x93 ja hyvin usein puuttuikin \xe2\x80\x93 suosituskirjelmien esityksiin. Ilman Mannerheim-risti\xc3\xa4 j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t n\xc3\xa4in ollen esimerkiksi kenraalimajuri Hannu Hannuksela, eversti Armas Kemppi, kapteeni Ky\xc3\xb6sti Karhila ja v\xc3\xa4\xc3\xa4peli Alfons Almi.\n_START_SECTION_\nOsallistuminen Linnan juhliin\n_START_PARAGRAPH_\nKaikki Mannerheim-ristin ritarit kutsuttiin itsen\xc3\xa4isyysp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n vastaanotolle vuodesta 1994 l\xc3\xa4htien. Ritarit tulivat vastaanotolle ensimm\xc3\xa4isin\xc3\xa4. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n heit\xc3\xa4 on elossa en\xc3\xa4\xc3\xa4 yksi, Tuomas Gerdt ja h\xc3\xa4n on osallistunut vuosina (2008\xe2\x80\x932010, 2012 ja 2014\xe2\x80\x932015)  itsen\xc3\xa4isyysp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n vastaanotolle.\n_START_SECTION_\n1. luokan ritarit\n_START_PARAGRAPH_\n1. luokan ritariksi nimitettiin kaksi henkil\xc3\xb6\xc3\xa4; ylip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6, sotamarsalkka Gustaf Mannerheim ja yleisesikunnan p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6, jalkav\xc3\xa4enkenraali Erik Heinrichs. Mannerheim sai samalla kertaa sek\xc3\xa4 1. ja 2. luokan Mannerheim-ristit 7. lokakuuta 1941 presidentti Risto Rytin ja siihen menness\xc3\xa4 nimitettyjen 17 ritarin esityksest\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nToistamiseen ritariksi nimetyt\n_START_PARAGRAPH_\nToisen kerran Mannerheim-ristin ritariksi nimitettiin 3. divisioonan komentaja, kenraalimajuri Aaro Pajari, Jalkav\xc3\xa4kirykmentti 50:n komentaja, eversti Martti Aho, H\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4lentolaivue 24:n lentueen p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6, kapteeni Hans Wind ja H\xc3\xa4vitt\xc3\xa4j\xc3\xa4lentolaivue 34:n ohjaaja, lentomestari Ilmari Juutilainen.\n_START_SECTION_\nJakauma aselajeittain ja puolustushaaroittain\n_START_PARAGRAPH_\nNimitetyist\xc3\xa4 ritareista 165 palveli maavoimissa, 19 ilmavoimissa ja seitsem\xc3\xa4n merivoimissa. Maavoimien ritareista 159 palveli jalkav\xc3\xa4ess\xc3\xa4 (n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 18 panssarintorjunnassa), nelj\xc3\xa4 _NEWLINE_kentt\xc3\xa4tykist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ja kaksi pioneerijoukoissa.\n_START_SECTION_\nSosiaalinen ja maakunnallinen tausta sek\xc3\xa4 sotilasarvot\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4hes puolet ritareista (81) oli syntyisin maanviljelij\xc3\xa4perheist\xc3\xa4; toiseksi eniten oli virkamiesten (32) ja kolmanneksi eniten liikkeenharjoittajien poikia (30). Eniten ritareita oli kotoisin Karjalasta (49), toiseksi eniten Pohjanmaalta (34) ja kolmanneksi eniten Savosta (30). Nelj\xc3\xa4 ritaria oli syntynyt ulkomailla. Suomessa syntyneist\xc3\xa4 ritareista 141 oli kotoisin maalaiskunnista ja 46 kaupungeista. J\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4reit\xc3\xa4 oli ritareista 20. Suojeluskuntaj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xb6n kuului 121 ritaria eli liki kaksi kolmasosaa kaikista ritareista. Nimityshetkell\xc3\xa4 oli ritareista upseereja 110, aliupseereja 58 ja miehist\xc3\xb6\xc3\xa4 23.\n_START_SECTION_\nKaatuneet ja sodan aikana kuolleet ritarit\n_START_PARAGRAPH_\n28 ritariksi nimitetty\xc3\xa4 kaatui, yksi teki itsemurhan ja yhdeks\xc3\xa4n kuoli muista syist\xc3\xa4 jatkosodan aikana. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 kaatui korpraali Arvid Janhunen, joka kuoli Karhum\xc3\xa4en l\xc3\xa4hist\xc3\xb6ll\xc3\xa4 26. marraskuuta 1941. Viimeinen kaatunut ritari oli kapteeni Paavo Kahla, joka sai surmansa tiedustelulennolla Kittil\xc3\xa4ss\xc3\xa4 23. lokakuuta 1944.\n_START_SECTION_\nLuettelo ritareista\n_START_PARAGRAPH_\nSeuraavassa ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 nimitysnumero, nimen j\xc3\xa4lkeen sotilasarvo nimityshetkell\xc3\xa4 (kahdesti nimitettyjen kohdalla j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isen nimityksen hetkell\xc3\xa4), sek\xc3\xa4 nimitysp\xc3\xa4iv\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4.'