b"\n_START_ARTICLE_\nPaul Bley\n_START_PARAGRAPH_\nHyman Paul Bley (10. marraskuuta 1932 Montreal \xe2\x80\x93 3. tammikuuta 2016 Stuart, Florida, Yhdysvallat) oli kanadalainen jazzpianisti. H\xc3\xa4n kuului levytetyimpiin jazzpianisteihin, ja h\xc3\xa4nen uransa oli erottamattomasti kiedottu nykyjazzin kehitykseen 1900-luvun j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 puoliskolla.\n_START_SECTION_\nUra\n_START_PARAGRAPH_\nBley oli aluksi viululahjakkuus, mutta aloitti pianonsoiton 8-vuotiaana ja opiskeli McGill-yliopistossa, josta sai diplominsa yhdentoista vuoden i\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Bley jatkoi opintojaan Juilliard Schoolissa, jota k\xc3\xa4ydess\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4n soitti Roy Eldridgen, Bill Harrisin, Ben Websterin, Sonny Rollinsin, Charlie Parkerin, Donald Byrdin, Jackie McLeanin, Doug Watkinsin ja Art Taylorin kanssa._NEWLINE_Bleyn ensimm\xc3\xa4inen studio\xc3\xa4\xc3\xa4nitys on marraskuulta 1953 Charles Mingusin ja Art Blakeyn kanssa. Bley teki uransa aikana lis\xc3\xa4ksi yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 Chet Bakerin, Lester Youngin, Ornette Colemanin, Don Cherryn, Charlie Hadenin, Billy Higginsin, Herb Spanierin ja Dave Piken kanssa. Vuonna 1957 Bley meni naimisiin Karen Borgin (my\xc3\xb6hemmin Carla Bley) kanssa. Paul muutti vuonna 1957 Kaliforniaan, mutta siirtyi vuonna 1959 puolisonsa kanssa New Yorkiin. Vuonna 1961 Bley teki ensimm\xc3\xa4isen Euroopan-matkansa._NEWLINE_Vuonna 1963 Bley kiersi Japanissa Sonny Rollinsin kanssa. Seuraavana vuonna h\xc3\xa4n hyv\xc3\xa4ksyi puolisonsa kanssa Bill Dixonin kutsun liitty\xc3\xa4 Jazz Composer's Guildiin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 loi heille yhteyden Michael Mantleriin, Bennie Greeniin, Roswell Ruddiin, Archie Sheppiin, John Tchicaihin ja Cecil Tayloriin. Bley ty\xc3\xb6skenteli my\xc3\xb6s Albert Aylerin kanssa ja nauhoitti session John Gilmoren, Gary Peacockin ja Paul Motianin kanssa._NEWLINE_Erottuaan vaimostaan vuonna 1967 Bley meni naimisiin Annette Peacockin kanssa. Peacock lauloi joskus Bleyn kokoonpanoissa, ja Bley alkoi itse tehd\xc3\xa4 kokeiluja s\xc3\xa4hk\xc3\xb6soittimilla. Joulukuusta 1970 tammikuuhun 1971 h\xc3\xa4n \xc3\xa4\xc3\xa4nitti albumia Paul Bley Synthesizer Show. Vuonna 1972 Bley ja Peacock erosivat. Bleyn seuraava kumppani oli videotaiteilija Carol Goss, jonka kanssa h\xc3\xa4n perusti Improvising Artists -levy-yhti\xc3\xb6n. Pariskunta avioitui vuonna 1980. 1980-luvulla Bley levytti John Surmanin, John Abercrombien, John Scofieldin, Bill Frisellin, Jesper Lundgaardin, Red Mitchellin, Ron McCluren, Bob Cranshawin, George Cross MacDonaldin, Aage Tanggaardin, Keith Copelandin ja Billy Hartin kanssa._NEWLINE_Vuonna 1993 Bley julkaisi piano- ja syntetisaattorilevyn Synth Thesis. H\xc3\xa4n teki yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 1990-luvun aikana muiden muassa Franz Koglmannin, Hans Kochin, Gary Burtonin, Niels-Henning \xc3\x98rsted Pedersenin, Tiziana Ghiglionin, Kenny Wheelerin, Lee Konitzin, Evan Parkerin, Ralph Simonin, Sonny Greenwichin, Jay Andersonin, Dave Youngin, Barre Phillipsin, Stich Wynstonin, Adam Nussbaumin, Bruce Ditmasin, Satoko Fujin, St\xc3\xa9phan Olivan, Hans Ludemannin, Jean-Luc Pontyn, Paul Hainesin ja Maarten Altenan kanssa. 2000-vuosikymmenell\xc3\xa4 Bleyn yhteisty\xc3\xb6kumppaneita olivat Keshavan Maslak, Fran\xc3\xa7ois Carrier, Yuri Honing, Andreas Willers, Mario Pavone ja Jeanette Lambert._NEWLINE_Bley opetti New England Conservatory of Musicissa."