b'\n_START_ARTICLE_\nTuominopsasiipi\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nTuominopsasiiven siipiv\xc3\xa4li on yleens\xc3\xa4 30\xe2\x80\x9335 mm. Suomessa on mitattu siipien k\xc3\xa4rkiv\xc3\xa4liksi 25\xe2\x80\x9336 mm ja naaraat ovat keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin koiraita kookkaampia. Siipien yl\xc3\xa4puolen p\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4ri on koiraalla ruskeanmusta. Etusiiven yl\xc3\xa4puolella on koiraalla pieni koirast\xc3\xa4pl\xc3\xa4 ja naaraalla postdiskaalialassa ep\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4inen kellert\xc3\xa4v\xc3\xa4 t\xc3\xa4pl\xc3\xa4. Takasiiven yl\xc3\xa4puolella on koiraalla submarginaalialassa oranssinv\xc3\xa4risi\xc3\xa4 t\xc3\xa4pli\xc3\xa4, jotka ovat naaraalla yhtyneet l\xc3\xa4hes yhten\xc3\xa4iseksi juovaksi. Siipien yl\xc3\xa4pinnan p\xc3\xa4\xc3\xa4see luonnossa n\xc3\xa4kem\xc3\xa4\xc3\xa4n yleens\xc3\xa4 vain lent\xc3\xa4v\xc3\xa4ll\xc3\xa4 yksil\xc3\xb6ll\xc3\xa4. Takasiiven ulkoreunassa l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 siiven takanurkkaa on kaksi kannusta, joista taaempi on pitempi. Siipien alapinnat ovat harmaanruskeat. Etusiiven alapinnalla on ohut valkoinen poikkijuova ja sen ulkopuolella muutama pieni musta t\xc3\xa4pl\xc3\xa4. Takasiiven alapuolella on molemmilla sukupuolilla submarginaalialassa oranssinv\xc3\xa4rinen juova ja sen sis\xc3\xa4puolella rivi mustia valkoreunaisia t\xc3\xa4pli\xc3\xa4. Siipien alapuolella on siipisuonten kohdilla katkeileva valkoinen poikkiviiru, joka ei muodosta selv\xc3\xa4\xc3\xa4 W-kirjaimen muotoista kuviota._NEWLINE_Samann\xc3\xa4k\xc3\xb6inen laji on jalavanopsasiipi (Satyrium w-album), jolla on takasiiven alapinnalla selke\xc3\xa4 valkoinen W-kuvio.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja lentoaika\n_START_PARAGRAPH_\nTuominopsasiiven levinneisyysalue ulottuu L\xc3\xa4nsi-Euroopasta Siperian kautta Amurille ja Koreaan. Laji puuttuu etel\xc3\xa4isimm\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja pohjoisimmasta Euroopasta. Britteinsaarilla Englannissa tuominopsasiipi esiintyy harvinaisena ja paikallisena. Fennoskandiassa levinneisyysalue ulottuu Ruotsin ja Suomen etel\xc3\xa4osiin. Ruotsissa laji on levinneisyydelt\xc3\xa4\xc3\xa4n kaakkoinen ja muissa Pohjoismaissa sit\xc3\xa4 ei tavata lainkaan._NEWLINE_Suomessa tuominopsasiipi esiintyy harvinaisena ja paikallisena maan etel\xc3\xa4osissa selke\xc3\xa4n it\xc3\xa4painotteisesti. Vahvimmat kannat ovat Kaakkois-Suomessa ja Etel\xc3\xa4-H\xc3\xa4meess\xc3\xa4. Laji on ilmeisesti taantunut Lounais-Suomessa, ja sit\xc3\xa4 on eritt\xc3\xa4in v\xc3\xa4h\xc3\xa4n Ahvenanmaalla ja l\xc3\xa4nsirannikolla. Lentoaika on kes\xc3\xa4kuun loppupuoliskolta hein\xc3\xa4kuun lopulle, levinneisyysalueen etel\xc3\xa4osissa aikaisemminkin.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6 ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nTuominopsasiiven elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xa4 ovat rehev\xc3\xa4t lehtimets\xc3\xa4t, lehtomaiset mets\xc3\xa4t, peltojen, niittyjen ja metsien reunat, puutarhat sek\xc3\xa4 teiden ja katujen varret. Se el\xc3\xa4\xc3\xa4 l\xc3\xa4hisukulaisiaan harvemmin kovin avoimissa ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6iss\xc3\xa4. Koiraat oleilevat usein ryhmin\xc3\xa4 ja lentelev\xc3\xa4t latvustoissa etsien naaraita. Laji on esiintymiselt\xc3\xa4\xc3\xa4n paikoittainen ja esiintymispaikoillakin yksil\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4t ovat yleens\xc3\xa4 pieni\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi perhoset voivat pysytell\xc3\xa4 paikoillaan tunteja ja k\xc3\xa4yv\xc3\xa4t harvoin kukilla nauttien ravinnokseen ilmeisesti p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa kirvojen lehdille pudottamaa mesikasteella. Usein paras tapa selvitt\xc3\xa4\xc3\xa4 tuominopsasiiven esiintymist\xc3\xa4 paikalla onkin etsi\xc3\xa4 munia puiden oksilta._NEWLINE_Naaras munii ravintokasvin oksille valoisaan mutta tuulensuojaiseen paikkaan ja kuoriutumisvalmis toukka talvehtii munan sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Toukat kuoriutuvat aikaisin kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja el\xc3\xa4v\xc3\xa4t p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa y\xc3\xb6aktiivisina sy\xc3\xb6den kukintoja ja my\xc3\xb6hemmin lehti\xc3\xa4. Toukkakehityksen kesto on 4\xe2\x80\x9311 viikkoa riippuen hyvin vahvasti l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilasta. Toukka my\xc3\xb6s koteloituu ravintokasvin oksalle, johonkotelo kiinnittyy silkkirihman avulla. Kotelovaheen kesto on 2\xe2\x80\x934 viikkoa.\n_START_SECTION_\nRavintokasvi\n_START_PARAGRAPH_\nToukan ravintokasveja ovat tuomi (Prunus padus), oratuomi (Prunus spinosa), luumupuu (Prunus domestica) ja vadelma (Rubus idaeus).'