b'\n_START_ARTICLE_\nValistus\n_START_SECTION_\nValistuksen vuosisata\n_START_PARAGRAPH_\n\xc2\xbbTulee p\xc3\xa4iv\xc3\xa4, jolloin tyranneja, pappeja ja heid\xc3\xa4n harhaan johdettuja rikollisia k\xc3\xa4tyreit\xc3\xa4\xc3\xa4n n\xc3\xa4hd\xc3\xa4\xc3\xa4n vain teatterilavalla ja historian lehdill\xc3\xa4 ja jolloin aurinko nousee vapaiden ihmisten suvulle, ihmisten, jotka eiv\xc3\xa4t tunnusta herrakseen mit\xc3\xa4\xc3\xa4n muuta kuin oman j\xc3\xa4rkens\xc3\xa4.\xc2\xbb _NEWLINE_(Ranskalainen vallankumousmies ja matemaatikko Markiisi de Condorcet (1743\xe2\x80\x931794).)_NEWLINE_ _NEWLINE_Nimitys valistusaika eli j\xc3\xa4rjen aikakausi ilment\xc3\xa4\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 vastakohtaisuutta, joka vallitsi verrattuna edelliseen vuosisataan. 1600-luvulle olivat ominaisia muun muassa tiukka s\xc3\xa4\xc3\xa4tyjako (aatelisto, papisto, porvaristo, talonpojat), ankara kirjallinen sensuuri (valtio valvoi, mit\xc3\xa4 kirjoja sai julkaista) sek\xc3\xa4 toisinajattelevien vainot. Valistusajattelijat arvostelivat my\xc3\xb6s sotia sek\xc3\xa4 valtion ja kirkon ylivaltaa. Poikkeuksen 1600-luvulla olivat muodostaneet Hollanti ja Englanti, joissa porvariston valta oli kasvanut ja s\xc3\xa4\xc3\xa4tyerot olivat jo alkaneet kaventua. Monet valistusajattelijat oleskelivat pitki\xc3\xa4 aikoja n\xc3\xa4iss\xc3\xa4 maissa._NEWLINE_Luonnontieteet olivat edistyneet edellisill\xc3\xa4 vuosisadoilla, ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 vaikutti todellisuusk\xc3\xa4sitykseen. My\xc3\xb6s tiedot muista maanosista vaikuttivat k\xc3\xa4sityksiin yhteiskunnasta ja uskonnosta. Ajateltiin, ett\xc3\xa4 oma vuosisata oli edellist\xc3\xa4 kehittyneempi ja ett\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjen johtamina voitiin odottaa yh\xc3\xa4 valoisampaa tulevaisuutta_NEWLINE_(Vasta)valistusajattelija Jean-Jacques Rousseau kysyi, onko taiteiden ja tieteiden edistyminen todella lis\xc3\xa4nnyt ihmisten onnea ja hyvett\xc3\xa4. H\xc3\xa4n vastasi t\xc3\xa4h\xc3\xa4n kysymykseen kielteisesti (alkuper\xc3\xa4isen aikeensa vastaisesti, koska Denis Diderot neuvoi h\xc3\xa4nen siten voittavan aihetta koskevan kirjoituskilpailun, kuten k\xc3\xa4vikin). H\xc3\xa4n vaati paluuta luontoon. 1800-luvun romantiikka oli vastavaikutus valistusajan j\xc3\xa4rkeen perustuvalle ajattelulle. _NEWLINE_Kulttuurintutkija Stuart Hallin mukaan valistuksen t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 elementti oli l\xc3\xa4ntisen sivistyksen vertaaminen muiden maanosien eriasteiseen sivistym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myyteen. H\xc3\xa4nen mukaansa valistuksen j\xc3\xa4rkevyys n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytyi ainoastaan l\xc3\xa4nsimaiden menneisyydess\xc3\xa4 ja muiden maanosien nykyisyydess\xc3\xa4 ilmenev\xc3\xa4n raakalaismaisuuden ja j\xc3\xa4rjett\xc3\xb6myyden taustaa vasten. L\xc3\xa4nsimaiden lis\xc3\xa4ksi ehk\xc3\xa4 vain Kiina n\xc3\xa4htiin sivistyneen\xc3\xa4, joskin Kiinan sivistyst\xc3\xa4 pidettiin hyvin erilaisena kuin l\xc3\xa4nsimaista. Toisaalta vieraiden kulttuureiden varsinainen tieteellinen tutkimus alkoi vasta valistusajalla; aikaisempia k\xc3\xa4sityksi\xc3\xa4 olivat vahvasti hallinneet myyttisyys ja tarunomaisuus.\n_START_SECTION_\nTausta\n_START_PARAGRAPH_\nValistuksen pohjana oli optimistinen ajatus, ett\xc3\xa4 ihmisen oli mahdollista suunnitelmallisesti j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 elinolojaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n ajattelutavan mahdollisena taustatekij\xc3\xa4n\xc3\xa4 voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 uskonsotien j\xc3\xa4lkeisen ajan olojen vakiintumista ja elintason nousua L\xc3\xa4nsi-Euroopassa. Siihen vaikuttivat my\xc3\xb6s keskusvallan merkityksen kasvu ja yhteiskunnan organisoituminen sek\xc3\xa4 siirtomaakaupan kasvu. Valistukselle olennaista oli my\xc3\xb6s kriittisyys, jolle loi edellytyksi\xc3\xa4 l\xc3\xb6yt\xc3\xb6retket, kolonialismi ja tutkimusmatkat, jotka antoivat mahdollisuuden verrata eurooppalaista kulttuuria ja yhteiskuntaa muihin.\n_START_SECTION_\nValistuksen edelt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 1600-luvulla\n_START_PARAGRAPH_\nEnglantilaisen Francis Baconin mukaan kaikki tieto perustuu yksinomaan kokemukseen. Hollantilainen Hugo Grotius korosti luonnonoikeutta vastakohtana tahtoon perustuvalle oikeudelle. K\xc3\xa4sityksest\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kaikkialla oli alun perin vallinnut ihmisten luonnosta johtuva luonnonoikeus, muodostui perusta valistuksen yhteiskunnallisille opeille. Ranskalainen Ren\xc3\xa9 Descartes korosti ep\xc3\xa4ily\xc3\xa4 kaiken inhimillisen tiedon l\xc3\xa4ht\xc3\xb6kohtana. Englantilaisen Thomas Hobbesin materialismi vaikutti voimakkaasti valistusajan materialisteihin. Materialistien mukaan aine oli ensisijainen ja ajattelu oli jotakin, jota tapahtuu aineessa. Englantilaisen John Locken ajattelu korosti aistihavaintojen ja itsehavaintojen merkityst\xc3\xa4 tiedon l\xc3\xa4hteen\xc3\xa4. Locken mukaan ihmisell\xc3\xa4 ei ole mit\xc3\xa4\xc3\xa4n synnynn\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ajatuksia, vaan tieto syntyy kokemuksen ja havaintojen avulla._NEWLINE_My\xc3\xb6s 1600-luvun \xe2\x80\x9doppineet libertiinit\xe2\x80\x9d (les libertins \xc3\xa9rudits) olivat er\xc3\xa4\xc3\xa4nlaisia valistuksen edell\xc3\xa4k\xc3\xa4vij\xc3\xb6it\xc3\xa4. Libertiinit eiv\xc3\xa4t kuitenkaan pyrkineet muuttamaan yhteiskuntaa ja toimimaan julkisesti. Merkitt\xc3\xa4vimpi\xc3\xa4 libertiinej\xc3\xa4 olivat La Mothe le Vayer ja Pierre Gassendi. N\xc3\xa4iden lis\xc3\xa4ksi esity\xc3\xb6t\xc3\xa4 valistukselle teki skeptikkofilosofi Pierre Bayle.\n_START_SECTION_\nUuden tiedon vaikutus kulttuuriin\n_START_PARAGRAPH_\nAikaisemmin Euroopassa tunnettu maailmanhistoria oli ollut L\xc3\xa4hi-id\xc3\xa4n ja Euroopan historiaa. Marco Polon kertomukset olivat jo vuosisatoja aikaisemmin tehneet tunnetuiksi Kiinan ja Intian kulttuureja. Niin sanotut l\xc3\xb6yt\xc3\xb6retket toivat Eurooppaan valtavan m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n tietoa eurooppalaisille vieraista kulttuureista ja uskonnoista. Muut kulttuurit olivat erilaisia kuin Euroopan kulttuuri. Antiikin tutkimus oli osoittanut, ett\xc3\xa4 antiikin ei-kristityt pystyiv\xc3\xa4t el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n hyveellisesti. Nyt l\xc3\xb6yt\xc3\xb6retket osoittivat, ett\xc3\xa4 my\xc3\xb6s muiden uskontojen kannattajat eliv\xc3\xa4t hyveellisesti. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 heikensi kristinuskon valta-asemaa ja oli omiaan vahvistamaan deismi\xc3\xa4 ja ateismia. Johdonmukaisinta ateismia edustivat ranskalaiset materialistit, kuten paroni Holbach ja Denis Diderot. Ateistista ajattelua esitteli yksityiskohtaisesti Holbachin teos Le Bons-Sens (1772, englanniksi Good Sense: or Natural Ideas Opposed to Supernatural), kansantajuistettu laitos kaksiosaisesta Syst\xc3\xa8me de la nature -teoksesta.\n_START_SECTION_\nValistusajattelua\n_START_PARAGRAPH_\nMonet valistusajattelijat hyv\xc3\xa4ksyiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s itse\xc2\xadvaltiuden, jos se oli valistunutta. Tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteiskuntasopimuksella ihmiset saattoivat rajoittaa oikeuksiaan luovuttamalla osan niist\xc3\xa4 hallitsijan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Varhaista demokratiaa edusti Rousseau, joka vaati hallitsijan tilalle v\xc3\xa4lit\xc3\xb6nt\xc3\xa4 kansanvaltaa ja alistumista enemmist\xc3\xb6n p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksiin. Montesquieu vaati valtiovallan jakamista kolmeen osaan, lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6valtaan, toimeenpanovaltaan ja tuomiovaltaan. Lait piti s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4 tai oikeammin tutkimalla palauttaa luonnonoikeuden mukaisiksi. Valistuksen vaatimuksia alettiinkin v\xc3\xa4hitellen toteuttaa eri maiden lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nn\xc3\xb6iss\xc3\xa4. Alettiin vaatia kidutuksen ja orjuuden poistamista. Vankiloiden ja mielisairaaloiden oloja alettiin parantaa._NEWLINE_Erityisen syv\xc3\xa4llisesti valistus vaikutti kasvatukseen. Vaadittiin havaintoon ja kokemukseen perustuvaa opetusta, ammattikouluja ja k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6n harjoittelua, koulutuksen ulottamista alempiin yhteiskuntaryhmiin ja naisiin sek\xc3\xa4 aikuisten jatko-opetusta. Rousseau kokosi osittain n\xc3\xa4it\xc3\xa4 n\xc3\xa4kemyksi\xc3\xa4 teokseensa \xc3\x89mile. Rousseau kuitenkin keskittyi l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 pojan kasvattamiseen mieheksi ja \xe2\x80\x9dkansalaiseksi\xe2\x80\x9d. K\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 valistuksen kasvatusajatuksia alkoi toteuttaa Johann Heinrich Pestalozzi. My\xc3\xb6s talouden alalla syntyi uusia ajatuksia. Kun valtiovalta oli rajoittanut vapaata kilpailua edellisell\xc3\xa4 vuosisadalla, valistus kannatti vapaata markkinataloutta. Uudet n\xc3\xa4kemykset kokosi skotlantilainen Adam Smith kirjaansa Kansojen varallisuus. H\xc3\xa4nen taloudellista ajattelutapaansa kutsutaan liberalismiksi, joskin sen loivat muut ennen h\xc3\xa4nt\xc3\xa4._NEWLINE_Valistusaatteiden piiriss\xc3\xa4 omaisuutta pidettiin yleens\xc3\xa4 luonnollisena oikeutena. Vuosisadan loppupuolella ranskalainen Fran\xc3\xa7ois-No\xc3\xabl Babeuf vaati omaisuuden poistamista. Anarkismin (valtiottomuuden) ensimm\xc3\xa4isiin edustajiin kuulunut William Godwin halusi poistaa valtion lis\xc3\xa4ksi omaisuuden ja avioliiton. Antoine Condorcet uskoi ihmiskunnan saavuttaneen t\xc3\xa4ysi-ik\xc3\xa4isyyden ja rajattoman edistyksen asteen. Historioitsijat tutkivat kulttuurien rappion syit\xc3\xa4. Erityisen kuuluisaksi tuli Edward Gibbonin teos Rooman valtakunnan rappio ja tuho.\n_START_SECTION_\nValistusajattelijoita ja ensyklopedia\n_START_PARAGRAPH_\nValistusajattelijain suurin voimann\xc3\xa4yte oli tietosanakirja Encyclop\xc3\xa9die (\xe2\x80\x9dEnsyklopedia\xe2\x80\x9d). Se sis\xc3\xa4lsi 28 nidett\xc3\xa4 ja seitsem\xc3\xa4n t\xc3\xa4ydennysosaa. Tietosanakirjan toimittajana oli Denis Diderot. Encyclop\xc3\xa9die oli kaiken kulttuurin rakenteellinen esitys. Kirjoittamiseen osallistui erilaisia ihmisi\xc3\xa4, ja artikkelien kannanotot vaihtelivat. Kirkko yritti useita kertoja est\xc3\xa4\xc3\xa4 tietosanakirjan painamisen, mutta useista painokielloista ja paavin pannaan julistamisesta huolimatta Diderot onnistui yst\xc3\xa4vineen painattamaan kirjan Pariisissa \xe2\x80\x93 tosin painopaikaksi jouduttiin merkitsem\xc3\xa4\xc3\xa4n ulkomailla sijaitseva paikkakunta. Kuuluisimmat niist\xc3\xa4 ranskalaisista materialisteista, jotka avustivat Encyclop\xc3\xa9die\xe2\x80\x99t\xc3\xa4, olivat Julien Offray de La Mettrie, Claude Adrien Helvetius ja paroni d\xe2\x80\x99Holbach.\n_START_SECTION_\nVoltaire\n_START_PARAGRAPH_\nVoltaire (1694\xe2\x80\x931778) oli menestynyt valistuskirjailija, jota on pidetty my\xc3\xb6s liikkeen tunnuskuvana. H\xc3\xa4nt\xc3\xa4 vainottiin Ranskassa kirjoitustensa vuoksi, ja h\xc3\xa4n pakeni Britanniaan. H\xc3\xa4n sai sielt\xc3\xa4 vaikutteita etenkin Newtonin ja Locken ajatuksista sek\xc3\xa4 Britannian uskonvapaudesta. H\xc3\xa4n palasi Ranskaan vuonna 1729 ja alkoi ajaa maassa uusia aatteita. Voltaire keskittyi etenkin valistuksen ydinalueeseen, suhtautumiseen uskontoon ja kirkkoon. H\xc3\xa4nen n\xc3\xa4kemyksens\xc3\xa4 aiheesta olivat radikaaleja: Voltaire kritisoi voimakkaasti kirkkoa ja kristinuskoa ja kannatti deismi\xc3\xa4. Voltaire vastusti etenkin uskonnollisia vainoja ja vaati suvaitsevaisuutta ja uskonvapautta. Voltaire my\xc3\xb6s puolusti inhimillisyytt\xc3\xa4 ja ihmisen henkist\xc3\xa4 vapautta ja vastusti ennakkoluuloja, sensuuria, julmuutta oikeudenk\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ja v\xc3\xa4\xc3\xa4rink\xc3\xa4yt\xc3\xb6ksi\xc3\xa4. Voltaire oli taitava kirjailija, joka pyrkii vaikuttamaan julkisilla kirjoituksillaan sek\xc3\xa4 yksityisell\xc3\xa4 kirjeenvaihdollaan, jota h\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi aikansa vaikutusvaltaisten henkil\xc3\xb6iden sek\xc3\xa4 muiden valistuskirjailijoiden kanssa.\n_START_SECTION_\nBritannia\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1688 mainio vallankumous aloitti Englannissa uuden vapaamielisen ajan. 1700-luvulla Englanti oli suvaitsevaisuuden edell\xc3\xa4k\xc3\xa4vij\xc3\xa4maa, jossa perustuslaillinen monarkia turvasi kansan oikeudet ja poikkeavia uskonnollisia mielipiteit\xc3\xa4 arvostettiin. Uusi vapaus oli ennen kaikkea my\xc3\xb6s sananvapautta, ja ennakkosensuuri lakkautettiin Englannissa vuonna 1695. Vallankumoukselliset ja uskontoa rienaavat teokset voitiin kuitenkin viel\xc3\xa4 takavarikoida ja tekij\xc3\xb6it\xc3\xa4 rangaista. _NEWLINE_Poliittisia mielipiteit\xc3\xa4 alettiin vaihtaa kahviloissa, joissa kehittyi uusi lukeva yhteis\xc3\xb6 sanomalehtien ilmestymisen ansiosta, sek\xc3\xa4 klubeissa. Uusi kirjallisuus suunnattiin suurelta osin n\xc3\xa4iden asiakkaille, eli varakkaalle porvaristolle ja vapaamieliselle aatelille._NEWLINE_Keskeisi\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6it\xc3\xa4 Englannin valistuksessa olivat muun muassa filosofi John Locke, joka loi ajattelullaan pohjaa poliittiselle liberalismille, sek\xc3\xa4 kirjailijat Jonathan Swift ja Daniel Defoe.\n_START_SECTION_\nRanska\n_START_PARAGRAPH_\nRanskassa valistuksessa keskeist\xc3\xa4 oli k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6llinen ajattelu ja uskonnon kritisoiminen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli tietysti ristiriidassa kirkon opetuksen kanssa. My\xc3\xb6s Ranskassa porvaristo nousi valtaan valistuksen aikana.\n_START_SECTION_\nRuotsi\n_START_PARAGRAPH_\nVuosina 1771\xe2\x80\x931792 hallinnut Ruotsin kuningas Kustaa III oli valistunut itsevaltias, joka uudisti elinkeinoel\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 ja rikoslains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4._NEWLINE_Suomessa valistusaatteet levisiv\xc3\xa4t 1700-luvulla l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 sivistyneist\xc3\xb6n keskuuteen. Er\xc3\xa4iss\xc3\xa4 kartanoissa oli valistusajattelijain teoksia. My\xc3\xb6s oppineet ja papit tunsivat jonkin verran n\xc3\xa4it\xc3\xa4 aatteita. Valistuksen aatteet olivat my\xc3\xb6s esill\xc3\xa4 Valhalla-seurassa, joka toimi vuosina 1781-1786. Tunnetuin ja jyrkin ateistisluontoisen katsomuksen esitt\xc3\xa4j\xc3\xa4 silloisessa Ruotsissa oli papin poika, kirjailija ja dosentti Johan Kellgren, joka tunsi ranskalaisten materialistien tuotantoa. Tunnetuimpia suomalaisia valistusajattelijoita olivat Petter Forsk\xc3\xa5l sek\xc3\xa4 suomalaisen (ja ruotsalaisen) liberalismin is\xc3\xa4n\xc3\xa4 pidetty Anders Chydenius._NEWLINE_Valistusaatteet synnyttiv\xc3\xa4t Suomessa my\xc3\xb6s vastustusta. Turun piispa Johan Browallius nimitti materialisteja ja ateisteja ihmiskunnan h\xc3\xa4pe\xc3\xa4tahroiksi, ja vuonna 1749 itse kuningas kielsi yliopiston filosofisen tiedekunnan opettajia kajoamasta uskonnollisiin kysymyksiin. Henrik Gabriel Porthanin mukaan ateismia on rangaistava, koska se on yhteiskunnalle vaarallinen. Erityisesti Porthan varoitti ateismin levitt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 rahvaan (talonpoikien) ja porvareiden keskuuteen. H\xc3\xa4n kirjoitti vapaamielisest\xc3\xa4 papista: \xe2\x80\x9dH\xc3\xa4n on siin\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4rin mielet\xc3\xb6n, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n saarnoissaan ja Katekismusta koskevissa kuulusteluissaan selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 helvetin tulen pelk\xc3\xa4ksi vertauskuvalliseksi lauseeksi ja ett\xc3\xa4 paholainen ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 vaikuta ihmisiin, tuskin lienee olemassakaan...\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Kun valistusaatteet levisiv\xc3\xa4t p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa aateliston keskuuteen, Kymin ja Porvoon kihla\xc2\xadkuntien talonpojat esittiv\xc3\xa4t valtiop\xc3\xa4iville valituksen herrojen vapaa-ajattelusta, \xe2\x80\x9djoka ilmeni tolkuttomina ja tuomittavina lausuntoina uskonnon opeista ja sen p\xc3\xa4\xc3\xa4kappaleista sek\xc3\xa4 Jumalan pyh\xc3\xa4st\xc3\xa4 sanasta ja jumalanpalvelusten sek\xc3\xa4 kalliiden armonosoitusten halveksintana.\xe2\x80\x9d Sivistyneist\xc3\xb6n piiriss\xc3\xa4 ja varsinkin upseeristossa esiintyi nurjamielisyytt\xc3\xa4 papistoa kohtaan. Papisto moitti aatelisia siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 eiv\xc3\xa4t k\xc3\xa4yneet kirkossa eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 edes l\xc3\xa4hett\xc3\xa4neet palvelusv\xc3\xa4ke\xc3\xa4\xc3\xa4nk\xc3\xa4\xc3\xa4n. Papisto yritti taivuttaa herrasv\xc3\xa4ke\xc3\xa4 kirkkokurilla, mutta n\xc3\xa4m\xc3\xa4 vastasivat syyt\xc3\xb6ksill\xc3\xa4 papiston huonosta el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 kuten juopottelusta, ahneudesta jne. Herrasv\xc3\xa4en uskonnon halveksinta oli silloisen hallitusmuodon vastainen. Hallitus s\xc3\xa4\xc3\xa4ti lain, jonka mukaan kirkon toimitusten k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 oli virkanimitysten ehto.\n_START_SECTION_\nSaksa\n_START_PARAGRAPH_\nValistus alkoi vaikuttaa Saksassa noin 1650-luvulla ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi noin 1700-luvun lopulla. Saksan valistus (saks. Aufkl\xc3\xa4rung) erosi muun Euroopan valistuksesta. Toisin kuin Ranskassa ja Englannissa, Saksassa ei valistuksen aikaan ollut varsinaista kulttuurikeskusta, josta uusi aate olisi levinnyt sanomalehtien tai kahviloiden avulla. Saksassa valistuksen keskuksia olivat pappilat ja salongit, siksi saksalainen valistus oli uskonnollista ja painotti kansansivistyst\xc3\xa4. Uskontoa ei kritisoitu, sill\xc3\xa4 valistus keskittyi enemm\xc3\xa4n mystiikkaan ja esti t\xc3\xa4ten riitaantumisen kirkon kanssa. _NEWLINE_Oleellisia saksalaisia valistusajan henkil\xc3\xb6it\xc3\xa4 olivat esimerkiksi filosofi Immanuel Kant, joka m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteli valistuksen esseess\xc3\xa4\xc3\xa4n \xe2\x80\x9dVastaus kysymykseen: Mit\xc3\xa4 on valistus?\xe2\x80\x9d. Kantin mukaan valistus on ihmisen p\xc3\xa4\xc3\xa4semist\xc3\xa4 ulos h\xc3\xa4nen itsens\xc3\xa4 aiheuttamasta alaik\xc3\xa4isyyden tilasta. H\xc3\xa4n otti valistuksen tunnuslauseeksi antiikin n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4kirjailija Horatiuksen n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4st\xc3\xa4 ajatuksen: \xe2\x80\x9dSapere aude!\xe2\x80\x9d sananmukaisesti: \xe2\x80\x9dUskalla olla viisas!\xe2\x80\x9d._NEWLINE_My\xc3\xb6s kirjailija Johann Wolfgang von Goethe sek\xc3\xa4 matemaatikko ja filosofi Gottfried Wilhelm Leibniz olivat merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 saksalaisia valistusajan henkil\xc3\xb6it\xc3\xa4. Valistuksen sanotaan yhdist\xc3\xa4neen Saksaa kulttuurillisesti, sill\xc3\xa4 valistus mahdollisti lehtien julkaisemisen vapautumisen sek\xc3\xa4 oikeusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n parantumisen ja tuomioiden muuttumisen inhimillisemmiksi. My\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n aateliston ja keskiluokan v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 ei ollut erimielisyyksi\xc3\xa4 ja osittain n\xc3\xa4iden muutosten ansiosta Saksasta tuli yhten\xc3\xa4inen kansakunta vuonna 1871.\n_START_SECTION_\nValistusaatteiden seurauksia\n_START_PARAGRAPH_\nValistusaatteiden levi\xc3\xa4mist\xc3\xa4 vaikeutti muun muassa siihen aikaan yleinen lukutaidon puute. Valistus vaikutti kuitenkin usein juuri niihin henkil\xc3\xb6ihin, joilla oli yhteiskunnallista vaikutusvaltaa. Suvaitsevaisuus lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi valistuksen vaikutuksesta. Uskonsotia ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 ollut, noitavainot v\xc3\xa4heniv\xc3\xa4t ja juutalaisten asema parani. Yhteiskunnallinen tasa-arvoisuus lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi, oikeudenk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 inhimillistyi (kidutukset poistettiin tai niit\xc3\xa4 v\xc3\xa4hennettiin), maaorjuus lakkautettiin Keski-Euroopasta, taistelu orjuuden poistamiseksi alkoi, hallinto kehittyi vallanjaon periaatteiden pohjalta ja alkavan liberalismin hengess\xc3\xa4, terveydenhoitoa kehitettiin, sananvapaus laajeni ja kansansivistys levisi. Tieteiden alalla kehitys johti muun muassa kansantaloustieteen, tilastotieteen, sosiologian, kokeellisen psykologian ja kulttuurihistorian syntymiseen.'