b'\n_START_ARTICLE_\nFanaattisuus\n_START_PARAGRAPH_\nFanaattisuus (lat. fanaticus) on kiihkomielist\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymist\xc3\xa4, jonkin asian kiihkomielist\xc3\xa4 puolustamista. Lievemm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 merkityksess\xc3\xa4 sanalla tarkoitetaan, ett\xc3\xa4 sill\xc3\xa4 kuvattu henkil\xc3\xb6 omistaa liikaa aikaa tai vaivaa tiettyyn toimintaan, kuten harrastukseen tai puhtauteen. Sana fanaticism tuli englannin kieleen kuvaamaan puritaanisia, jumalalliseen ilmoitukseen nojaavia lahkoja.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4sityksi\xc3\xa4 fanaattisuudesta\n_START_PARAGRAPH_\nBertrand Russell kirjoitti: \xe2\x80\x9dFanaattisuus on ensisijaisesti j\xc3\xa4rjen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n \xc3\xa4lyllist\xc3\xa4 vajavaisuutta, sellaista johon filosofiasta l\xc3\xb6ytyy \xc3\xa4lyllinen vastamyrkky\xe2\x80\x9d. Er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 radiopuheessaan h\xc3\xa4n liitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kiihkomielisyyden erityisesti pelkoon._NEWLINE_Filosofi John Passmoren mukaan fanaattisuus-sana voi rappeutua pelk\xc3\xa4ksi haukkumasanaksi, jolla vastustetaan uusia ajatuksia ja yhteiskunnallista toimeliaisuutta. Passmoren mielest\xc3\xa4 on teht\xc3\xa4v\xc3\xa4 ero niiden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4, jotka ovat fanaattisia ja niiden jotka eiv\xc3\xa4t ole fanaattisia keskittyess\xc3\xa4\xc3\xa4n asiaansa. Vastakohdaksi Passmore asettaa vapaan keskustelun harjoittamisen, osallistujien kannustamisen asettamaan kysymyksi\xc3\xa4, selkeytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n vastav\xc3\xa4itteens\xc3\xa4 ja erimielisyytens\xc3\xa4 perusteet. Pehme\xc3\xa4\xc3\xa4 suvaitsevuutta on Passmoren mukaan se, ett\xc3\xa4 ajattelija on suvaitsematon virheellisin\xc3\xa4 pit\xc3\xa4mi\xc3\xa4\xc3\xa4n todisteluita, ep\xc3\xa4selv\xc3\xa4\xc3\xa4 ajattelua ja kyseenalaistamattomia oletuksia kohtaan. Suvaitsevuuden ongelmaksi nousee Passmoren mukaan se, ett\xc3\xa4 suvaitsevuuden vaatimus voi tulla niilt\xc3\xa4, jotka heti valtaa saatuaan ovat t\xc3\xa4ysin suvaitsemattomia.'