b'\n_START_ARTICLE_\nKannaksen Teatteri\n_START_PARAGRAPH_\nKannaksen Teatteri oli kuudesta jatkosodan aikana toimineesta sotateatterista lyhytik\xc3\xa4isin. Sen avajaisn\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6 oli Syntynyt terve tytt\xc3\xb6 15. maaliskuuta 1944, ohjaajana teatterin keskeinen vaikuttaja Matti Aulos. Suosittua n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4\xc3\xa4 esitettiin 53 kertaa. Kannaksen Teatterin toinen n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4 oli Aulis H\xc3\xa4m\xc3\xa4l\xc3\xa4isen ohjaama Syntipukki, joka esitettiin tiett\xc3\xa4v\xc3\xa4sti vain yhden kerran, 8. kes\xc3\xa4kuuta 1944. Kannaksen Teatterin kotipaikka oli  vasta valmistunut valistustalo, Tiurinlinna Valkj\xc3\xa4rvell\xc3\xa4. Teatteri toimi suomalaisjoukkojen 1941-1944 miehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 osassa Leningradin aluetta (Moskovan rauhansopimukseen 1940 saakka Valkj\xc3\xa4rvi kuului virallisesti Suomeen), toisin kuin muut sotateatterit, jotka sijaitsivat Suomen suurimmaksi osaksi miehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Neuvostoliiton Karjalassa eli It\xc3\xa4-Karjalassa.'