b'\n_START_ARTICLE_\nMorsiusharso\n_START_SECTION_\nUlkon\xc3\xa4k\xc3\xb6 ja koko\n_START_PARAGRAPH_\nMorsiusharso on monivuotinen ja runsaasti haarova. Varret ovat tanakat, ainakin yl\xc3\xa4osasta kaljuja ja pituudeltaan noin 20\xe2\x80\x9390\xc2\xa0cm pitki\xc3\xa4. Varret ja lehdet ovat sinivihreit\xc3\xa4. Lehtien muoto vaihtelee suikeista kapean kolmiomaisiin. Kukinto on tihe\xc3\xa4hk\xc3\xb6, runsaskukkainen viuhko. Kukkaper\xc3\xa4t ovat tavallisesti verhi\xc3\xb6t\xc3\xa4 lyhyempi\xc3\xa4, 2,5\xe2\x80\x935\xc2\xa0mm pitki\xc3\xa4. Verhi\xc3\xb6 on kellomainen, valkojuovainen ja viisiliuskainen. Ulkoverhi\xc3\xb6 puuttuu. Valkoinen teri\xc3\xb6 on 4\xe2\x80\x936 mm leve\xc3\xa4, noin 1,5 kertaa verhi\xc3\xb6n pituinen. Ter\xc3\xa4lehdet ovat kynnelliset. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Suomessa morsiusharso kukkii hein\xc3\xa4-elokuussa. Hedelm\xc3\xa4 on 2\xc2\xa0mm mittainen, neliliuskaisesti aukeava kota.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys\n_START_PARAGRAPH_\nMorsiusharso kasvaa alkuper\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Saksasta, Unkarista ja Romaniasta it\xc3\xa4\xc3\xa4n aina L\xc3\xa4nsi-Siperiaan asti. Lajia kasvaa my\xc3\xb6s Kaukasuksen alueella ja Iranin pohjoisosissa. Sit\xc3\xa4 tavataan monin paikoin my\xc3\xb6s satunnaisena viljelykarkulaisena, muun muassa Fennoskandiassa ja Benelux-maissa sek\xc3\xa4 monin paikoin my\xc3\xb6s Pohjois-Amerikassa. Suomessa morsiusharsoa on tavattu harvinaisena villiintyneen\xc3\xa4 tai satunnaisena uustulokkaana eri puolilta maata Etel\xc3\xa4-Lappia my\xc3\xb6ten.\n_START_SECTION_\nElinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nVilliintyneen\xc3\xa4 morsiusharsoa tavataan pihoilla, joutomailla ja lastauspaikoilla.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nMorsiusharso on suosittu leikkokukka, jota viljell\xc3\xa4\xc3\xa4n ymp\xc3\xa4ri maailmaa. Lajista on jalostettu my\xc3\xb6s kerrottukukkaisia ja vaaleanpunaisia lajikkeita. Sit\xc3\xa4 voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s kuivakukkana.'