b'\n_START_ARTICLE_\nErnst Toch\n_START_PARAGRAPH_\nErnst Toch (7. joulukuuta 1887 Wien \xe2\x80\x94 1. lokakuuta 1964 Santa Monica, Kalifornia) oli it\xc3\xa4valtalainen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4, pianisti ja opettaja. Toch kuului 1920\xe2\x80\x9330-luvun Saksassa musiikin modernismin k\xc3\xa4rkinimiin. H\xc3\xa4nen teoksiaan esitettiin Saksan lukuisilla musiikkijuhlilla ja kustannettiin vuoteen 1933 saakka, jolloin kansallissosialistit ryhtyiv\xc3\xa4t mustamaalaamaan \xe2\x80\x9dbol\xc5\xa1evikkis\xc3\xa4velt\xc3\xa4ji\xc3\xa4\xe2\x80\x9d. H\xc3\xa4n emigroitui Yhdysvaltoihin vuonna 1934.\n_START_SECTION_\nIt\xc3\xa4vallassa ja Saksassa\n_START_PARAGRAPH_\nErnst Toch syntyi Wieniss\xc3\xa4 7. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 joulukuuta 1887 juutalaiseen perheeseen. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Moritz Toch oli kauppias, eik\xc3\xa4 perheess\xc3\xa4 harrastettu musiikkia. Toch oli jo lapsena kiinnostunut \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 ja musiikista. H\xc3\xa4n opetteli soittamaan pianoa iso\xc3\xa4itins\xc3\xa4 panttilainaamossa, ja nuotinlukutaidon h\xc3\xa4n oppi alivuokralaisena asuneelta harrastelijaviolistilta. Toch ei saanut j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4llist\xc3\xa4 musiikinopetusta, eik\xc3\xa4 perhek\xc3\xa4\xc3\xa4n rohkaissut musiikkiharrastuksia._NEWLINE_Toch oli jo lukioaikanaan tutustunut Wolfgang Amadeus Mozartin jousikvartettoihin, ja voidakseen perehty\xc3\xa4 niihin paremmin h\xc3\xa4n j\xc3\xa4ljensi niit\xc3\xa4. Toch itse muisteli my\xc3\xb6hemmin: \xe2\x80\x9dSamaan aikaan minussa her\xc3\xa4si vastustamaton halu kirjoittaa kokonaan omia kvartettoja.\xe2\x80\x9d Niinp\xc3\xa4 Toch olikin 17 vuoden i\xc3\xa4n saavutettuaan s\xc3\xa4velt\xc3\xa4nyt jo kuusi jousikvartettoa \xe2\x80\x93 kaikki salassa. Kuudennen jousikvarteton a-molli op. 12 partituuri kulkeutui viulisti Arnold Ros\xc3\xa9n k\xc3\xa4siin, ja h\xc3\xa4nen Ros\xc3\xa9-kvartettinsa kantaesitti teoksen Wieniss\xc3\xa4 vuonna 1905. Tochin eloisa jousisatsi sai kiitosta._NEWLINE_Tochin is\xc3\xa4 halusi poikansa opiskelevan vakavaraiseen ammattiin, ja lukion j\xc3\xa4lkeen Toch kirjoittautui Wienin yliopistoon opiskelemaan l\xc3\xa4\xc3\xa4ketiedett\xc3\xa4 (vuosiksi 1906\xe2\x80\x931909). L\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen opintojen ohella h\xc3\xa4n kuitenkin jatkoi musiikin harrastamista._NEWLINE_Vuonna 1909 Toch voitti nuorille s\xc3\xa4velt\xc3\xa4jille joka nelj\xc3\xa4s vuosi j\xc3\xa4rjestett\xc3\xa4v\xc3\xa4n Mozart-kilpailun, johon h\xc3\xa4n oli kolme vuotta aikaisemmin pilan p\xc3\xa4iten osallistunut F-duuri-kamarisinfonialla. Palkintona oli nelivuotinen stipendi Frankfurt am Mainin konservatorioon. Toch p\xc3\xa4\xc3\xa4tti l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen opintonsa ja muutti Wienist\xc3\xa4 Saksaan. H\xc3\xa4n opiskeli Frankfurtissa pianonsoittoa Willy Rehbergin (1863\xe2\x80\x931937) ja s\xc3\xa4vellyst\xc3\xa4 Iwan Knorrin (1853\xe2\x80\x931916) johdolla._NEWLINE_Toch palkittiin vuonna 1910 Mendelssohn-palkinnolla, ja h\xc3\xa4n sai my\xc3\xb6s It\xc3\xa4vallan valtionpalkinnon nelj\xc3\xa4n\xc3\xa4 vuotena per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in. Vuonna 1913 h\xc3\xa4net nimitettiin pianonsoitonopettajaksi Mannheimin Zuscheid-musiikkikorkeakouluun. T\xc3\xa4n\xc3\xa4 aikana Toch s\xc3\xa4velsi my\xc3\xb6haisromanttiseen tyyliin muun muassa sellaiset teokset kuin sarjan Kuolevasta rokokoosta viululle ja pianolle op. 16, 8. jousikvarteton Des-duuri op. 18, serenadin kolmelle viululle op. 20 ja klarinettisonaatin A-duuri op. 22. Tuotanto painottui siis kamarimusiikkiin. Tochin s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4nura keskeytyi ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan ajaksi, koska h\xc3\xa4n palveli It\xc3\xa4vallan armeijassa. Sodan p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 Toch palasi Mannheimiin._NEWLINE_Toch jatkoi sodan j\xc3\xa4lkeen my\xc3\xb6s akateemisia opintojaan: h\xc3\xa4n v\xc3\xa4itteli filosofian tohtoriksi Heidelbergista vuonna 1921. V\xc3\xa4it\xc3\xb6skirja Beitr\xc3\xa4ge zur Stilkunde der Melodie julkaistiin vuonna 1923 nimell\xc3\xa4 Melodielehre._NEWLINE_Sodan j\xc3\xa4lkeen Toch alkoi kamarimusiikin ohella l\xc3\xa4hesty\xc3\xa4 orkesterimusiikkia: sellokonsertto op. 35 voitti \xe2\x80\x94 muiden muassa Aarre Merikannon rinnalla \xe2\x80\x94 jaetun palkinnon Schott & S\xc3\xb6hne -kustantamon kilpailussa (1925), ja 1. pianokonsertto op. 38 kantaesitettiin D\xc3\xbcsseldorfissa 8. elokuuta 1926 (solistina oli Walter Gieseking). Teos esitettiin seuraavana vuonna Frankfurtin kansainv\xc3\xa4lisill\xc3\xa4 musiikkifestivaaleilla (solistina oli Walter Frey ja kapellimestarina Hermann Scherchen), ja esityksest\xc3\xa4 tuli Tochille suuri menestys._NEWLINE_1920-luvulla Toch alkoi kiinnostua my\xc3\xb6s oopperasta. Vuodelta 1925 on keskener\xc3\xa4iseksi j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt ja kadonnut ooppera Wegwende, ja vuonna 1927 kantaesitettiin Baden-Badenissa Hans Christian Andersenin aiheeseen perustuva Prinsessa ja herne op. 43, seuraavana vuonna Mannheimissa \xe2\x80\x9dei mik\xc3\xa4\xc3\xa4n perhedraama\xe2\x80\x9d Egon ja Emilie op. 46 Christian Morgensternin tekstiin ja vuonna 1930 K\xc3\xb6nigsbergiss\xc3\xa4 ooppera Viuhka op. 51, teksti Ferdinand Lionin. Kaikki oopperat ovat aiheensa puolesta enemm\xc3\xa4n tai v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n humoristisia ja sarkastisia._NEWLINE_Vuodesta 1928 vuoteen 1933 Toch asui Berliiniss\xc3\xa4. Se oli tuolloin Saksan uuden musiikin t\xc3\xa4rkeimpi\xc3\xa4 keskuksia Dessaun Bauhausin ohella. 1920\xe2\x80\x9330-luvun vaihteessa oltiin kiinnostuneita mm. koneellisen musiikin tuottamisesta, ja Berliinin t\xc3\xa4rkeimpi\xc3\xa4 kokeilijoita olivat Paul Hindemith ja Ernst Toch. He s\xc3\xa4velsiv\xc3\xa4t muun muassa musiikkia suoraan \xc3\xa4\xc3\xa4nilevy\xc3\xa4 varten (Grammophonmusik), ja teoksia esitettiin Berliinin Neue Musik -konserttisarjassa._NEWLINE_Toch jatkoi s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n- ja opettajanuraansa Berliiniss\xc3\xa4, ja h\xc3\xa4n alkoi kiinnostua my\xc3\xb6s elokuvamusiikista. Vuonna 1928 Baden-Badenin kamarimusiikkijuhlien teemana oli elokuva ja musiikki, ja Toch s\xc3\xa4velsi n\xc3\xa4it\xc3\xa4 juhlia varten musiikin kokeelliseen elokuvaan Die Kinderfabrik. Vuonna 1930 valmistui ensimm\xc3\xa4inen musiikki n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4elokuvaa varten: Karamasoff. \xe2\x80\x93 Kokeellisen musiikin alueelle kuuluu my\xc3\xb6s Tochin kenties tunnetuin s\xc3\xa4vellys, Maantieteellinen fuuga puhekuorolle a cappella; se on Puhemusiikkia-sarjan kolmas osa. Teos kantaesitettiin Berliiniss\xc3\xa4 kes\xc3\xa4kuussa 1930, samoin kuin toinenkin teos puhekuorolle ja lausujalle: Vesi op. 53. Se kuvaa veden kemiallisia ja fysikaalisia ominaisuuksia. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 kahta teosta on k\xc3\xa4ytetty paljon musiikinopetuksessa._NEWLINE_Tochin maine oli 1930-luvulla kiirinyt niin laajalle, ett\xc3\xa4 yhdysvaltalainen Pro Musica -yhdistys kutsui h\xc3\xa4net konserttikiertueelle Amerikkaan kev\xc3\xa4\xc3\xa4ksi 1932. Toch esitti kiertueella omaa musiikkiaan, muun muassa ensimm\xc3\xa4isen pianokonserttonsa Bostonin sinfoniaorkesterin ja Sergei Kusevitskin kanssa 25. ja 26. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 maaliskuuta. Konsertto sai my\xc3\xb6nteisen vastaanoton. Ohjelmaan kuului my\xc3\xb6s Tochin Kirjava sarja op. 48 vuodelta 1928._NEWLINE_Adolf Hitler valittiin Saksan valtakunnankansleriksi vuonna 1933, ja samaan aikaan juutalaisvastainen liikehdint\xc3\xa4 laajeni maassa. Toch katsoi parhaaksi paeta maasta; h\xc3\xa4n matkusti (yhdess\xc3\xa4 mm. Richard Straussin kanssa) Firenzeen edustamaan Saksaa musiikkitieteilij\xc3\xa4in kongressiin mutta ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 palannut Berliiniin vaan siirtyi Pariisiin ja edelleen perheens\xc3\xa4 kanssa Lontooseen._NEWLINE_Kansallissosialistit eiv\xc3\xa4t juuri sallineet ep\xc3\xa4arjalaisen musiikin esityksi\xc3\xa4. Saksan juutalainen kulttuurij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 sai ajoittain toimia, ja se j\xc3\xa4rjesti viel\xc3\xa4 tammikuussa 1935 Tochin 2. pianokonserton esityksen. Sen j\xc3\xa4lkeen Tochin musiikki tuli esille vain kansallissosialistien propagandan yhteydess\xc3\xa4._NEWLINE_Die Musik -lehti julkaisi 1. maaliskuuta 1936 antisemitistisen erikoisnumeron. Sen artikkelit k\xc3\xa4sitteliv\xc3\xa4t mm. \xe2\x80\x9djuutalaisia musiikkitehtailijoina\xe2\x80\x9d, ja lehdess\xc3\xa4 julkaistiin Felix Mendelssohnin, Giacomo Meyerbeerin, Gustav Mahlerin, Arnold Sch\xc3\xb6nbergin, Tochin, Kurt Weillin, Otto Klempererin ynn\xc3\xa4 muiden retusoituja muotokuvia._NEWLINE_Toukokuun 22. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 1938 avattiin D\xc3\xbcsseldorfissa \xe2\x80\x9drappiomusiikkia\xe2\x80\x9d (Entartete Musik) esittelev\xc3\xa4 n\xc3\xa4yttely. Siin\xc3\xa4 esiteltiin \xe2\x80\x9dmarxilaisia, bol\xc5\xa1evistisia, juutalaisia ym. ep\xc3\xa4saksalaisia suuntauksia, kuten atonaalista musiikkia ja jatsia\xe2\x80\x9d; n\xc3\xa4ytteill\xc3\xa4 oli \xc3\xa4\xc3\xa4nilevyj\xc3\xa4, nuotteja ja kirjoituksia sellaisilta tekij\xc3\xb6ilt\xc3\xa4 kuin Igor Stravinskilta, Alfred Einsteinilta, Sch\xc3\xb6nbergilt\xc3\xa4, Alban Bergilt\xc3\xa4, Tochilta, Hanns Eislerilta,Kurt Weillilta ja monilta muilta. Lis\xc3\xa4ksi mainittujen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4jien nuotteja poltettiin roviolla ja painolaattoja rikottiin.\n_START_SECTION_\nIsossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa\n_START_PARAGRAPH_\nLontoossa Toch toimi pianonsoitonopettajana ja s\xc3\xa4velsi. H\xc3\xa4nen sinfoniansa pianolle ja orkesterille eli 2. pianokonsertto op. 61 oli valmistunut Saksassa jo kaksi vuotta aikaisemmin, mutta se sai kantaesityksens\xc3\xa4 vasta nyt Lontoossa vuonna 1934; s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 soitti itse konserton piano-osuuden. Englannissa Toch s\xc3\xa4velsi muun muassa musiikin kolmeen elokuvaan; filmis\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 h\xc3\xa4net tunnettaneenkin parhaiten musiikista elokuvaan Don Juanin yksityisel\xc3\xa4m\xc3\xa4. Sen ohjasi Alexander Korda Englannissa vuonna 1934._NEWLINE_Syksyll\xc3\xa4 1934 Toch muutti perheineen edelleen Yhdysvaltoihin. Ensimm\xc3\xa4inen siell\xc3\xa4 valmistunut orkesteriteos on Big Ben: Muunnelmia Westminsterin kellos\xc3\xa4velm\xc3\xa4st\xc3\xa4 op. 62. Vuosina 1934\xe2\x80\x9336 h\xc3\xa4n opetti musiikkia New Yorkissa. George Gershwinin ehdotuksesta Warner Bros. -elokuvayhti\xc3\xb6 p\xc3\xa4\xc3\xa4tti tilata Tochilta musiikkia, ja Toch muutti Kaliforniaan. Elokuvahanke kuitenkin raukesi, mutta Paramount-yhti\xc3\xb6 palkkasi Tochin studiolleen. Vuosien 1935 ja 1945 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana Toch s\xc3\xa4velsi musiikin seitsem\xc3\xa4\xc3\xa4n Paramountin ja nelj\xc3\xa4\xc3\xa4n Columbian elokuviin sek\xc3\xa4 katkelmia lukuisiin muihin elokuviin. H\xc3\xa4n oli kolme kertaa ehdolla jaettaessa parhaan elokuvamusiikin Oscar-palkintoa._NEWLINE_Kaliforniaan-muuton j\xc3\xa4lkeen Toch s\xc3\xa4velsi kaksi huomattavaa kamarimusiikkiteostaan: jousitrion op. 63 ja pianokvinteton op. 64. Niiden modernistinen s\xc3\xa4velkieli ei saanut 1930-luvun Yhdysvalloissa huomattavaa vastakaikua. Tochin tyyli alkoikin muuttua tonaalisemmaksi ja harmonisemmaksi, esimerkiksi kantaatissa Kyynelin kylv\xc3\xa4j\xc3\xa4t op. 65._NEWLINE_Natsien miehitetty\xc3\xa4 It\xc3\xa4vallan v. 1938 Toch joutui ty\xc3\xb6skentelem\xc3\xa4\xc3\xa4n yh\xc3\xa4 kovemmin, jotta h\xc3\xa4n olisi pystynyt avustamaan maasta paenneita sukulaisiaan. H\xc3\xa4n antoi my\xc3\xb6s yksityistunteja, ja vuodesta 1940 l\xc3\xa4htien h\xc3\xa4n opetti musiikkia Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Vuonna 1944 h\xc3\xa4n piti Harvardin yliopistossa luentosarjan ja julkaisi sen nelj\xc3\xa4 vuotta my\xc3\xb6hemmin kirjana The Shaping Forces in Music. H\xc3\xa4n ei juuri ehtinyt keskitty\xc3\xa4 omiin s\xc3\xa4vellyksiins\xc3\xa4 ennen toisen maailmansodan p\xc3\xa4\xc3\xa4ttymist\xc3\xa4. \xe2\x80\x93 Vuonna 1940 Toch sai Yhdysvaltain kansalaisuuden._NEWLINE_Vuonna 1945 Toch s\xc3\xa4velsi yhdess\xc3\xa4 Arnold Sch\xc3\xb6nbergin, Igor Stravinskin ja kolmen muun s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n kanssa Luomis-sarjan, joka kuvaa maailman luomista. Tochin s\xc3\xa4velt\xc3\xa4m\xc3\xa4 jakso oli Liitto. Partituuri on kadonnut, mutta \xc3\xa4\xc3\xa4nilevy on s\xc3\xa4ilynyt._NEWLINE_Sodan j\xc3\xa4lkeen Toch asui osan aikaa Euroopassa. H\xc3\xa4n s\xc3\xa4velsi ensimm\xc3\xa4isen sinfoniansa op. 72 Wieniss\xc3\xa4 v. 1949\xe2\x80\x9350, ja se kantaesitettiin siell\xc3\xa4 20. joulukuuta 1950. Toch aloitti sinfonioiden s\xc3\xa4velt\xc3\xa4misen huomattavan vanhana: h\xc3\xa4n oli 63-vuotias 1. sinfonian valmistuessa._NEWLINE_Toinen sinfonia op. 73 on omistettu Albert Schweitzerille, ja se esitettiin ensi kerran Wieniss\xc3\xa4 11. tammikuuta 1952. Kolmas sinfonia kantaesitettiin Pittsburghissa 2. joulukuuta 1955, ja se sai Pulitzer-palkinnon toukokuussa 1956. \xe2\x80\x93 Kolmen ensimm\xc3\xa4isen sinfonian voi ajatella muodostavan triptyykin, ja ne heijastavat Tochin uskonnollista ja humanistista ajattelua, joka juonsi juurensa vakavan syd\xc3\xa4nkohtauksen aiheuttamasta el\xc3\xa4m\xc3\xa4nmuutoksesta. H\xc3\xa4n joutui luopumaan elokuvaty\xc3\xb6st\xc3\xa4, koska filmistudioiden kiivas ty\xc3\xb6tahti rasitti liiaksi h\xc3\xa4nen terveytt\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Vuosien 1948 ja 1964 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana Toch matkusteli opettamassa eri puolilla Yhdysvaltoja ja Eurooppaa. H\xc3\xa4n s\xc3\xa4velsi viel\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4 sinfoniaa (kuudes ja seitsem\xc3\xa4s kantaesitettiin vasta vuonna 1967), lukuisia orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia sek\xc3\xa4 oopperan Viimeinen tarina op. 88 (kantaesitys oli vasta vuonna 1995). H\xc3\xa4nelle my\xc3\xb6nnettiin lukuisia palkintoja ja kunnianosoituksia._NEWLINE_Ernst Toch kuoli mahasy\xc3\xb6p\xc3\xa4\xc3\xa4n Los Angelesissa lokakuun 1. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 vuonna 1964.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4nty\xc3\xb6st\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKautta Tochin tuotannon n\xc3\xa4kyy 1800-luvun saksalaisen romantiikan vaikutus. H\xc3\xa4nen musiikkinsa alkaa vapautua tonaalisesti vuoden 1920 paikkeilla; h\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 runsaahkosti kromatiikkaa, mutta musiikkiin j\xc3\xa4\xc3\xa4 j\xc3\xa4ljelle s\xc3\xa4vellajituntu. H\xc3\xa4n oli kiinnostunut uusista s\xc3\xa4vellystekniikoista, kuten sarjallisuudesta, vaikka ei omaksunut niit\xc3\xa4 laajemmin; esimerkiksi 13. jousikvartetossa op. 74 (1953) h\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 dodekafonista rivi\xc3\xa4._NEWLINE_Tochin musiikki on my\xc3\xb6s purevan karakterisoivaa ja huumorin ryyditt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4, ja kirjalliset aiheet olivat h\xc3\xa4nelle l\xc3\xa4heisi\xc3\xa4 (mm. orkesteriteokset Peter Pan op. 76 ja \xe2\x80\x9diloinen alkusoitto\xe2\x80\x9d Pinocchio). Elokuvamusiikissa Tochin alaksi osoittautuivat erityisesti j\xc3\xa4nnitys- ja takaa-ajokohtaukset. My\xc3\xb6h\xc3\xa4iskauden teoksissa on ajoin vallalla my\xc3\xb6s lyyrinen ja melankolinen s\xc3\xa4vy (mm. Notturno op. 77 ja 4. sinfonia op. 80).'