b'\n_START_ARTICLE_\nTunturipaljakka\n_START_PARAGRAPH_\nTunturipaljakka tai paljakka on mets\xc3\xa4rajan yl\xc3\xa4puolelle nouseva tunturin lakialue.\n_START_SECTION_\nTunnusmerkit\n_START_PARAGRAPH_\nPaljakan jo matalan tunturikoivikon raja ei yleens\xc3\xa4 ole selv\xc3\xa4. Tunturin rinnett\xc3\xa4 noustaessa puusto aluksi lyhenee, harvenee ja muuttuu yh\xc3\xa4 matalakasvuisemmaksi tunturikoivikoksi ja lopulta paljakaksi, jonka alaosissa on koivikkosaarekkeita, jopa yksitt\xc3\xa4isi\xc3\xa4 matalia m\xc3\xa4ntyj\xc3\xa4. Varsinaisella tunturipaljakalla puita ei ole lainkaan, vaan kasvillisuus on laikullista ja matalaa._NEWLINE_Tunturipaljakat luokitellaan kolmeen kasvillisuusvy\xc3\xb6hykkeeseen: yl\xc3\xa4-, keski- ja [[alapaljakko_NEWLINE_|alapaljakkaan]]. K\xc3\xa4sivarren suurtuntureita lukuun ottamatta Suomen tuntureiden lakialueet ovat alapaljakkaa. Vaikka tunturipaljakoilla esiintyy joitakin tundralle tyypillisi\xc3\xa4 arktis-alpiinisia kasveja, ne eiv\xc3\xa4t ole arktisia alueita, vaan luokitellaan alpiinisiksi tai oroarktisiksi vy\xc3\xb6hykkeiksi.\n_START_SECTION_\nKasvillisuuden olosuhteet\n_START_PARAGRAPH_\nYlemp\xc3\xa4n\xc3\xa4 tunturien lakialueilla kasvillisuuteen ja sen elinvoimaisuuteen vaikuttavat monet tekij\xc3\xa4t, joita alapaljakoilla on vain paikoin ja tuntureiden alarinteill\xc3\xa4 ei lainkaan. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 ovat muun muassa lumenviipym\xc3\xa4t ja tuulenpieks\xc3\xa4m\xc3\xa4t. Edelliset ovat alueita, joilla lumi viipyy pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n, jolloin kasvukausi j\xc3\xa4\xc3\xa4 jopa arktisen lyhyeksi, vain 1\xe2\x80\x932 kuukauden pituiseksi. Tuulenpieks\xc3\xa4m\xc3\xa4t ovat alueita, joilta tuntureille tyypilliset voimakkaat tuulet pyyhkiv\xc3\xa4t lumen muutaman sentin paksuiseksi j\xc3\xa4iseksi kerrokseksi tai kokonaan pois. Toisaalta muun muassa vaivaiskoivu ja kataja j\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t alapaljakalla usein osittain tai kokonaan lumen peitt\xc3\xa4miksi, jolloin lumen pinnan yl\xc3\xa4puolelle j\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t osat paleltuvat. Tunturikasvit yritt\xc3\xa4v\xc3\xa4t usein suojautua kylm\xc3\xa4lt\xc3\xa4 lumen alle, koska lumi suojaa pakkaselta ja tuulelta._NEWLINE_Tunturikasvistoon yleisesti vaikuttaa my\xc3\xb6s muun muassa kosteus, virtaavan veden l\xc3\xa4heisyys ja maaper\xc3\xa4. Melko kosteille alueille syntyy meill\xc3\xa4 harvinaisia tunturiniittyj\xc3\xa4 jotka voivat olla lyhyt- tai pitk\xc3\xa4ruohoisia. Mm kallioper\xc3\xa4 vaikuttaa maaper\xc3\xa4n ravinnepitoisuuteen ja happamuuteen. Gneissi, graniitti, hiekkakivi ja kvartsiitti ovat kasveille niukkaravinteisia, kalkkikivet ja liuskeet runsasravinteisia._NEWLINE_Esimerkiksi k\xc3\xa4sivarren Lappien tuntureilla on kalkkimaita, joissa kasvaa muun muassa lapinvuokkoa. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 sanotaan lapinvuokkokankaiksi. Dolomiittikalkista liukeneva kalsium ja magnesium mahdollistavat noin 40 muualla Suomessa puuttuvan putkilokasvilajin kasvun Enonteki\xc3\xb6n suurilla tuntureilla._NEWLINE_Tuntureista suuri osa on kivikkoa, jossa vain harvat putkilokasvit viihtyv\xc3\xa4t. Korkeimmilla tuntureilla kasvien kasvua rajoittavat my\xc3\xb6s maaper\xc3\xa4n routaantuminen ja j\xc3\xa4\xc3\xa4tyminen, jotka aiheuttavat muun muassa kuviomaata, joka ei ole hyv\xc3\xa4 kasvualusta kasveille, koska se muuttuu vuosi vuodelta. Monet tunturikasvit pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t silmunsa maan pinnan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 tai alla. Kasvit my\xc3\xb6s kasvavat maan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 tai sis\xc3\xa4ss\xc3\xa4 r\xc3\xb6nsyin\xc3\xa4. My\xc3\xb6s patjamainen tai m\xc3\xa4t\xc3\xa4st\xc3\xa4v\xc3\xa4 kasvutapa vallitsee, koska molemmat pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t kasvit kylm\xc3\xa4ss\xc3\xa4, tuulisessa ilmastossa l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4n\xc3\xa4. Esimerkiksi tunturikohokki (Silene acaulis) kasvaa kosteuden ja l\xc3\xa4mm\xc3\xb6n s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4miseksi puolipallon muotoisena tuppaana. Monet tunturikasvit kukkivat nopeasti ja runsaasti lumen sulettua. Kasveja p\xc3\xb6lytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t monesti hy\xc3\xb6nteiset. Mutta my\xc3\xb6s itsep\xc3\xb6lytyst\xc3\xa4 ja suvutonta lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymist\xc3\xa4 esiintyy, muun muassa nurmitatar (Bistorta vivipara). Monien lajien siemenet s\xc3\xa4ilyv\xc3\xa4t vuosikausia lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymiskykyisin\xc3\xa4. Kuivilla paikoilla kasvit suosivat eniten siemenist\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymist\xc3\xa4, kosteammilla juuriin ja r\xc3\xb6nsyihin pohjautuvaa lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymist\xc3\xa4. Joidenkin kasvien kasvua edist\xc3\xa4\xc3\xa4 kalkkipitoinen maa._NEWLINE_Rehev\xc3\xa4\xc3\xa4 niittykasvillisuutta tavataan paikoin Enonteki\xc3\xb6n suurtuntureilta muun muassa Saanatunturilta, Mallatunturilta ja Pallas-Ounastuntureilta, esimerkiksi Takkaselk\xc3\xa4tunturilta. N\xc3\xa4ill\xc3\xa4 kasvaa muun muassa kalliosaraa (Carex rupestris). Riisitunturilla kasvaa vain muutama aito tunturikasvi, ja lakiosissa esiintyy kanervavaltaisia nummia, jollaisia aidoilla paljakoilla ei ole. Etel\xc3\xa4isten tuntureiden (Rukatunturi, Riisitunturi, Aakenustunturi jne.) lakiosia ei luokitella yht\xc3\xa4 aidoiksi tunturipaljakoiksi kuin esimerkiksi laajalla Saarisel\xc3\xa4n alueella. Muun muassa Posion\n_START_SECTION_\nKasvillisuus\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila laskee yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in ment\xc3\xa4ess\xc3\xa4 0,6 astetta sataa metri\xc3\xa4 kohden, ja samalla kasvillisuusvy\xc3\xb6hykkeet muuttuvat. P\xc3\xa4\xc3\xa4osa Suomen tuntureiden paljakoista luokitellaan niin sanotuiksi alapaljakoiksi, joka alkaa K\xc3\xa4sivarren Lapissa noin 600\xe2\x80\x93650 metrist\xc3\xa4, Saarisel\xc3\xa4n alueella noin 400\xe2\x80\x93450 metrist\xc3\xa4 ja pohjoisella Utsjoella 300 metrist\xc3\xa4. Tyypillisten tunturikasvien lis\xc3\xa4ksi niill\xc3\xa4 esiintyy useita metsist\xc3\xa4kin tuttuja lajeja, kuten varpuja, j\xc3\xa4k\xc3\xa4li\xc3\xa4 ja sammalia. Vaivaiskoivu ja varvustot esiintyv\xc3\xa4t laajoina kangasmaisina alueina. Yleisi\xc3\xa4 paljakoiden varpuja ovat muun muassa variksenmarja, riekonmarja, mustikka, uuvana, sielikk\xc3\xb6 ja kurjenkanerva. Yleisi\xc3\xa4 tunturikasveja ovat my\xc3\xb6s muun muassa tunturivihvil\xc3\xa4, tunturilieko, lapinkuusio ja poronj\xc3\xa4k\xc3\xa4l\xc3\xa4t._NEWLINE_Keskipaljakkaa Suomessa esiintyy K\xc3\xa4sivarren tuntureilla 880\xe2\x80\x931000 metri\xc3\xa4 merenpinnan yl\xc3\xa4puolella. Tyypillisi\xc3\xa4 kasvilajeja siell\xc3\xa4 ovat muun muassa tunturivihvil\xc3\xa4, liekovarpio, hapro sek\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4leinikki, jota tavataan vain Kilpisj\xc3\xa4rven suurtuntureiden lakiosissa. Mustikkaa, variksenmarjaa ja vaivaiskoivua ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 keskipaljakalla ole. K\xc3\xa4sivarren paljakoille tyypillisi\xc3\xa4 ovat runsaat lumenviipym\xc3\xa4t sek\xc3\xa4 tuulenpieks\xc3\xa4m\xc3\xa4t. Jo keskipaljakalla yleisi\xc3\xa4 ovat rakkakivikot._NEWLINE_Yl\xc3\xa4paljakkaa Suomessa esiintyy vain paikoin Haltitunturien alueella yli tuhannen metrin korkeudessa. Alueita hallitsevat kivilouhikot, sammalet ja j\xc3\xa4k\xc3\xa4l\xc3\xa4t yhten\xc3\xa4isen kasvipeitteen puuttuessa kokonaan._NEWLINE_Tunturikankaat ovat paljakoiden yleisin kasvillisuustyyppi. Kankaat voidaan jakaa moniin ryhmiin, esimerkiksi alapaljalkalla varpukankaat, vaivaiskoivukankaat, tuulenpieks\xc3\xa4m\xc3\xa4kankaat, variksenmarjakankaat. Varpukankaat voivat olla esimerkiksi ruohokanukka-mustikkakankaita ja mets\xc3\xa4imarre-mustikkakankaita. Mereisill\xc3\xa4 variksenmarjakankailla on pohjakasvillisuus sammalia, kuivemmilla j\xc3\xa4k\xc3\xa4li\xc3\xa4 Kalkkipitoislla kankailla on usein lapinvuokkoa, jonka mukaan nimetyt lapinvuokkokankaat jaetaan kuiviin, kosteahkoihin ja kosteisiin. Kuivia lapinvuokkokankaita peitt\xc3\xa4v\xc3\xa4t kalkinsuosijalsammaleet ja j\xc3\xa4k\xc3\xa4l\xc3\xa4t. Kosteahkoilla on mets\xc3\xa4kerrossammalta ja kultasammalta sek\xc3\xa4 liekovarpiota. Kosteilla lapinvuokkokankailla kasvaa my\xc3\xb6s suokasveja, muun muassa tuppisaraa ja lettopajua. Tunturiniityt jaetaan matala- ja korkearuohoniittyihin. Matalaruohoisia luonnehtivat muun muassa tunturikurjenherne, nurmitatar ja tunturi\xc3\xa4ngelm\xc3\xa4 Korkearuohoniityill\xc3\xa4 kasvaa muun muassa pajua, pohjansinivalvattia, korpikastikkaa ja kulleroita. Puro- ja jokivarsilla kasvaa harmaapajukkoa ja korkeita ruohovartisia kasveja niin kuin korkearuohoniityill\xc3\xa4kin. Tunturiosilla kasvaa muun muassa tupasvillaa, suokukkaa, luhtavillaa ja pikkukarpaloa._NEWLINE_Lumenviipym\xc3\xa4t ovat yleisimpi\xc3\xa4 yl\xc3\xa4paljakalla. Lumenviipym\xc3\xa4t ovat monesti sammaleisia. J\xc3\xa4\xc3\xa4leinikkilumenviipymill\xc3\xa4 kivisill\xc3\xa4 ja karuilla seuduilla on my\xc3\xb6s tankeapiippoa ja vaivaiskoivua. Lumenviipymien ruohot ovat matalaa ja kasvipeite yhten\xc3\xa4inen. Lumenviipymill\xc3\xa4 kasvaa kynsisammalta ja karhunsammalta, tunturisaraa, lumih\xc3\xa4rkki\xc3\xa4 ja lapinlauhaa. Vaivaispajulumenviipymill\xc3\xa4 kasva enemm\xc3\xa4n vaivaispajua, v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n saraa. Sammallumenviipymill\xc3\xa4 on tuskin ollenkaan putkilokasveja.'