b'\n_START_ARTICLE_\nAforismi\n_START_PARAGRAPH_\nAforismi eli ajatelma, mietelm\xc3\xa4 tai mietelause on tiiviiss\xc3\xa4 ja lyhyess\xc3\xa4 muodossa lausuttu ajatus. T\xc3\xa4sm\xc3\xa4llisemmin m\xc3\xa4\xc3\xa4riteltyn\xc3\xa4 aforismi on ajatuksellisesti painokas sek\xc3\xa4 tiiviisti ja tyylikk\xc3\xa4\xc3\xa4sti muotoiltu virke tai useamman virkkeen kokonaisuus. M\xc3\xa4\xc3\xa4ritelm\xc3\xa4llisesti aforismi on proosaa, eli aforismissa rivit kirjoitetaan loppuun ilman s\xc3\xa4ejakoa._NEWLINE_Aforismien kirjoittajaa kutsutaan nimell\xc3\xa4 aforistikko ja aforisti. Sana aforistinen tarkoittaa aforismin luonteista, ytimekk\xc3\xa4\xc3\xa4sti sanottua. Aforismi-termi tulee kreikan kielen sanasta aphorism\xc3\xb3s, joka tarkoittaa rajoitettua, m\xc3\xa4\xc3\xa4ritelty\xc3\xa4. Suomessa sana aforismi tuli k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n 1800-luvun loppupuolella. Aforistiikan laajempaa muotoa kutsutaan fragmentiksi, joka on er\xc3\xa4\xc3\xa4nlainen pienoisessee. _NEWLINE_Aforistiikalle on luonteenomaista poleeminen, v\xc3\xa4ittelynhaluinen suhtautuminen totunnaisiin ajatusrakennelmiin. Aforismeissa voidaan esimerkiksi metaforan, sanaleikin, k\xc3\xa4sitteen uudelleentulkinnan tai paradoksin keinoin kuvata jotakin t\xc3\xa4rke\xc3\xa4ksi koettua ajatusta tai havaintoa. Aforismin tunnusmerkkej\xc3\xa4 on usein my\xc3\xb6s yksitt\xc3\xa4isen aforismin moniteemaisuus ja -tulkintaisuus. Aforismia voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 kansanperinteen sananlaskun taidekirjallisena muotona. Sananlaskuista onkin k\xc3\xa4ytetty nimityst\xc3\xa4 kansanaforismi ja nykyaforismista voidaan puhua taideaforismina. _NEWLINE_Sarjallisessa aforistiikassa (sarja-aforistiikassa) on perusyksikk\xc3\xb6n\xc3\xa4 yksitt\xc3\xa4isen aforismin sijasta ns. aforistinen sarja. Aforistisen sarjan varhaisin edustaja suomalaisessa aforistiikassa on Kersti Bergroth. Varsinaisesti sarjamuoto murtautui suomalaiseen aforistiikkaan Paavo Haavikon julkaistessa 1972 teoksensa Puhua, vastata, opettaa. Sarjamuotoa ovat kirjoittaneet my\xc3\xb6s muun muassa Mirkka Rekola, Markku Envall ja Olli Hyv\xc3\xa4rinen._NEWLINE_Maailmankirjallisuuden tiett\xc3\xa4v\xc3\xa4sti ensimm\xc3\xa4inen aforismikokoelma on Hippokrateen terveydenhoidollinen ohjeisto. Aforismeja on viljelty varsinkin saksankielisess\xc3\xa4 kirjallisuudessa Georg Christoph Lichtenbergist\xc3\xa4 alkaen._NEWLINE_Varhaisimmat suomenkieliset aforismit puolestaan julkaisi tiett\xc3\xa4v\xc3\xa4sti J. H. Erkko vuonna 1899. Ensimm\xc3\xa4inen suomenkielinen aforismikokoelma on V. A. Koskenniemen Matkasauva vuodelta 1926. Merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 suomalaisia aforistikkoja ovat muun muassa Samuli Paronen (Maailma on sana, 1974), Helena Anhava, Paavo Haavikko, Mirkka Rekola, Erno Paasilinna ja Markku Envall. Envall on my\xc3\xb6s tutkinut aforistiikkaa; h\xc3\xa4nen v\xc3\xa4it\xc3\xb6skirjansa on Suomalainen aforismi (1987)._NEWLINE_Vuonna 2005 perustettiin Suomen aforismiyhdistys, jonka tarkoituksena on edist\xc3\xa4\xc3\xa4 aforismin asemaa ja koota yhteen aforismeja kirjoittavat ja niist\xc3\xa4 kiinnostuneet henkil\xc3\xb6t. Yhdistys my\xc3\xb6nt\xc3\xa4\xc3\xa4 vuosittain ansioista aforistiikan alalla Samuli Paronen -palkinnon sek\xc3\xa4 valitsee Vuoden aforismikirjan. Suomen aforismip\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 vietet\xc3\xa4\xc3\xa4n joka vuosi huhtikuun 18. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4. Maaliskuussa 2008 perustettiin Lontoossa Maailman aforismij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6, World Aphorism Organization (WAO). Varsinais-Suomen Kansanopistolla on vuodesta 2004 vietetty kes\xc3\xa4isin Aforismip\xc3\xa4ivi\xc3\xa4.'