b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga  (isl.  \xc3\x81ns saga bogsveigis ) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin.  \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga on yksi nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dHrafnistan miehist\xc3\xa4\xe2\x80\x9d kertovasta saagasta (isl. Hrafnistumannas\xc3\xb6gur), joihin luetaan my\xc3\xb6s Ketill Kojamon saaga, Gr\xc3\xadmr Karvaposken saaga sek\xc3\xa4 Nuoli-Oddrin saaga. Kyseiset saagat kertovat Norjan Hrafnistasta (nyk.  N\xc3\xa6r\xc3\xb8yn kuntaan kuuluva Ramsta  Pohjois-Tr\xc3\xb8ndelagin l\xc3\xa4\xc3\xa4niss\xc3\xa4) keskiaikaisesta  H\xc3\xa1logalandista l\xc3\xa4ht\xc3\xb6isin olevan suvun nelj\xc3\xa4n sukupolven miehist\xc3\xa4. \xc3\x81n Jousentaivuttajan saagan mukaan sen p\xc3\xa4\xc3\xa4hahmo, \xc3\x81n, oli Ketill Kojamon tytt\xc3\xa4rentytt\xc3\xa4renpoika. Saaga kertoo \xc3\x81nista, jota pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n lahjattomana, koska t\xc3\xa4m\xc3\xa4 salaa suuret voimansa j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 osallistumatta kaikkiin kisailuihin. My\xc3\xb6hemmin \xc3\x81n l\xc3\xa4htee pahan kuningas Ingjaldrin hoviin, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tehd\xc3\xa4\xc3\xa4n lainsuojaton, mutta kostaa pahalle kuninkaalle lopulta poikansa \xc3\x9e\xc3\xb3ririn kautta.  Lukuisten s\xc3\xa4ilyneiden k\xc3\xa4sikirjoitusten valossa \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga on ollut Islannissa hyvin suosittu my\xc3\xb6s keskiajan j\xc3\xa4lkeen.  \xc3\x81n Jousentaivuttajan saagaa ei ole suomennettu.\n_START_SECTION_\nSaagan ajoitus ja versiot\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga on muinaissaagoista nuorimpia. Nykyp\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4n s\xc3\xa4ilynyt saaga on todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti kirjoitettu vasta 1400-luvulla, ja my\xc3\xb6s sen varhaisin tunnettu k\xc3\xa4sikirjoitus on samalta vuosisadalta (AM 343a 4to). Verrattuna muihin nuorempiin muinaissaagoihin, jotka sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t runsaasti fantasiakirjallisuudelle tyypillisi\xc3\xa4 piirteit\xc3\xa4, \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga on luonteeltaan realistisempi ja muistuttaa siin\xc3\xa4 suhteessa enemm\xc3\xa4n islantilaissaagoja. \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga poikkeaa kuitenkin islantilaissaagoista saagan tapahtumapaikkojen ja -ajankohdan osalta:  \xc3\x81nin saaga sijoittuu Islannin ulkopuolelle ja aikakaudelle, jolloin Islantia ei viel\xc3\xa4 ollut asutettu. _NEWLINE_Saagan pohjana ollut tarinamateriaali onkin vanhempaa kuin \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga sellaisena kuin se nykyp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 tunnetaan. \xc3\x81nin tarina on tunnettu Skandinaviassa jo ainakin 1200-luvulla, sill\xc3\xa4 Ano sagittariuksesta kerrotaan jo tanskalaisen Saxo Grammaticuksen vuoden 1200 paikkeilla laatimassa latinankielisess\xc3\xa4 teoksessa Gesta Danorum (kirja 6:4). \xc3\x81nin tarinaan liittyen on s\xc3\xa4ilynyt my\xc3\xb6s r\xc3\xadmur-runoutta,  \xc3\x81ns r\xc3\xadmur bogsveigis, joka pohjautuu jollekin varhaisemmalle, nyt jo kadonneelle versiolle. Kyseinen versio on ollut nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n tunnettua saagaa laajempi. \xc3\x81nista kertova r\xc3\xadmur-runo on laadittu mahdollisesti jo 1400-luvun alkupuolella.\n_START_SECTION_\n\xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga suurvalta-ajan Ruotsissa\n_START_PARAGRAPH_\nKaukaisesta menneisyydest\xc3\xa4 kertovat islantilaiset muinaissaagat her\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t kiinnostusta 1600\xe2\x80\x931700-luvun Ruotsissa, koska niit\xc3\xa4 pidettiin Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydest\xc3\xa4 kertovina l\xc3\xa4htein\xc3\xa4. Tilanteessa, jossa muita l\xc3\xa4hteit\xc3\xa4 kyseisest\xc3\xa4 ajasta oli hyvin v\xc3\xa4h\xc3\xa4n, muinaissaagoja k\xc3\xa4ytettiin usein ilman asianmukaista l\xc3\xa4hdekritiikki\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6s suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa.  \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga kuului niihin muinaissaagoihin, jotka her\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t suurvalta-ajan Ruotsissa mielenkiintoa. Ruotsalaiset eiv\xc3\xa4t kuitenkaan tuolloin en\xc3\xa4\xc3\xa4 ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4neet saagojen kielt\xc3\xa4, muinaisislantia, mink\xc3\xa4 vuoksi \xc3\x81n Jousentaivuttajan saaga ilmestyi ruotsiksi k\xc3\xa4\xc3\xa4nnettyn\xc3\xa4 Eric Julius Bj\xc3\xb6rnerin teoksessa Nordiska k\xc3\xa4mpa dater vuonna 1737 (Stockholm). _NEWLINE_Nordiska k\xc3\xa4mpa dater  -kokoelma sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 saagoja, joiden jollain tapaa voitiin katsoa liittyv\xc3\xa4n Ruotsiin, esimerkiksi niin, ett\xc3\xa4 niiss\xc3\xa4 liikuttiin Ruotsin tai sen vaikutuspiiriin kuuluvilla alueilla tai kerrottiin muinaisiksi ruotsalaisiksi kuninkaiksi tulkituista hahmoista. \xc3\x81n Jousentaivuttajan saagan tapahtumat sijoittuvat kuitenkin pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n Norjan alueelle, eik\xc3\xa4 saagasta l\xc3\xb6ydy yhtym\xc3\xa4kohtia Ruotsiin. Onkin oletettu, ett\xc3\xa4 Bj\xc3\xb6rner sis\xc3\xa4llytti saagan kokoelmaansa, koska se oli yksi Hrafnistan miehist\xc3\xa4 kertovista saagoista.  Olof Rudbeck oli n\xc3\xa4hnyt kyseiset saagat merkitt\xc3\xa4viksi, ja oli jo vuonna 1697 sis\xc3\xa4llytt\xc3\xa4nyt Ketill Kojamon saagan, Gr\xc3\xadmr Karvaposken saagan  ja Nuoli-Oddrin saagan teokseensa Ketilli H\xc3\xa6ngii et Grimonis Hirsutigen\xc3\xa6 patris et filii historia  (Upsala). Bj\xc3\xb6rner on todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti my\xc3\xb6s ollut tietoinen siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 \xc3\x81nin tarina oli varhaista alkuper\xc3\xa4\xc3\xa4, koska se kerrottiin my\xc3\xb6s Saxon teoksessa.'