b'\n_START_ARTICLE_\n8\xc2\xbd\n_START_SECTION_\nJuoni\n_START_PARAGRAPH_\nTunnettu italialainen elokuvaohjaaja Guido Anselmi k\xc3\xa4rsii "ohjaajan blokista". Jumittuneena uuteen tieteiselokuvaansa, keskell\xc3\xa4 taiteellisia ja aviollisia vaikeuksia h\xc3\xa4n on kadottanut mielenkiinnon ty\xc3\xb6h\xc3\xb6n. Kun Guido ponnistelee puolinaisesti elokuvan kimpussa, h\xc3\xa4nen muistoihinsa ja mielikuviinsa nousee menneisyydest\xc3\xa4 takaumia ja unia, ja usein ne sekoittuvat todellisuuteen. Tarinaan kutoutuu verhottuja Fellinin omael\xc3\xa4m\xc3\xa4kerrallisia viittauksia.\n_START_SECTION_\nTuotanto\n_START_PARAGRAPH_\nKun kuvaukset alkoivat 9. toukokuuta 1962, Eugene Walter muistelee Fellinin ottaneen \xe2\x80\x9dpienen palan ruskeaa paperia\xe2\x80\x9d ja liimanneen sen l\xc3\xa4helle kameran t\xc3\xa4ht\xc3\xa4int\xc3\xa4. Siin\xc3\xa4 luki: \xe2\x80\x9dRicordati che \xc3\xa8 un film comico\xe2\x80\x9d (\xe2\x80\x9dMuista, t\xc3\xa4m\xc3\xa4 on komedia\xe2\x80\x9d). 8\xc2\xbd kuvattiin 35 millimetrin filmille, ja esitett\xc3\xa4ess\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin kuvasuhdetta 1,85:1._NEWLINE_Kuten tuon ajan italialaisissa elokuvissa oli tapana, \xc3\xa4\xc3\xa4nitys tehtiin j\xc3\xa4lkik\xc3\xa4teen. Fellinille mieluisan tekniikan mukaisesti monet vuorosanat kirjoitettiin vasta j\xc3\xa4lkituotannon aikana, ja itse kuvauksissa n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t esittiv\xc3\xa4t satunnaisia vuorosanoja. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 elokuvassa n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4 Claudia Cardinale sai ensimm\xc3\xa4isen kerran \xc3\xa4\xc3\xa4nitt\xc3\xa4\xc3\xa4 omat vuorosanansa, sill\xc3\xa4 aiemmin h\xc3\xa4nen \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4\xc3\xa4n oli pidetty liian k\xc3\xa4he\xc3\xa4n\xc3\xa4 eik\xc3\xa4 pidetty hyv\xc3\xa4n\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 se yhdistyi tunisialaiseen korostukseen._NEWLINE_Syyskuussa 1962 Fellini kuvasi elokuvalle alkuper\xc3\xa4isen k\xc3\xa4sikirjoituksen mukaisen lopun: Guido ja h\xc3\xa4nen vaimonsa istuvat junan ravintolavaunussa matkalla Roomaan. Ajatuksiinsa vaipunut Guido kohottaa katseensa ja junan ajaessa tunneliin h\xc3\xa4n n\xc3\xa4kee elokuvansa henkil\xc3\xb6iden hymyilev\xc3\xa4n h\xc3\xa4nelle monitulkintaisesti. Fellini kuvasi my\xc3\xb6s toisen lopun avaruusaluksessa rannalla iltaruskon aikaan, mutta sit\xc3\xa4 oli tarkoitus k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 vain markkinoinnissa. Yhdess\xc3\xa4 muiden k\xc3\xa4sikirjoittajien kanssa h\xc3\xa4n kuitenkin totesi, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 osuus olisi elokuvalle harmonisempi ja hienompi p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s.\n_START_SECTION_\nEuroopassa\n_START_PARAGRAPH_\nElokuvan ensi-ilta Italiassa oli 14. helmikuuta 1963, ja Otto e mezzo sai l\xc3\xa4hes yksimielist\xc3\xa4 ylistyst\xc3\xa4 arvosteluissa, joissa Fellini\xc3\xa4 nimitettiin \xe2\x80\x9dneroksi jolla on taianomainen kosketus ja h\xc3\xa4mm\xc3\xa4stytt\xc3\xa4v\xc3\xa4 tyyli\xe2\x80\x9d. Italialainen kirjailija ja kriitikko Alberto Moravia luonnehti elokuvan p\xc3\xa4\xc3\xa4henkil\xc3\xb6\xc3\xa4 Guido Anselmia \xe2\x80\x9derotiikan vangitsemaksi sadistiksi, masokistiksi, myytinrakentajaksi, avionrikkojaksi, klovniksi, valehtelijaksi ja huijariksi. H\xc3\xa4n pelk\xc3\xa4\xc3\xa4 el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 ja haluaa siksi palata \xc3\xa4itins\xc3\xa4 kohtuun. \xe2\x80\x93\xc2\xa0\xe2\x80\x93 H\xc3\xa4n muistuttaa jossain suhteessa James Joycen Odysseuksen sankaria Leopold Bloomia, ja syntyy vaikutelma, ett\xc3\xa4 Fellini on lukenut kirjan ja miettinyt sit\xc3\xa4. Elokuva on sis\xc3\xa4\xc3\xa4np\xc3\xa4in k\xc3\xa4\xc3\xa4ntynyt, jonkinlainen yksityinen monologi, johon sekoittuu v\xc3\xa4l\xc3\xa4hdyksi\xc3\xa4 todellisuudesta\xe2\x80\xa6 Fellinin unet ovat aina yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 ja kuvaannollisesti omaper\xc3\xa4isi\xc3\xa4, mutta h\xc3\xa4nen muistojaan l\xc3\xa4p\xc3\xa4isee syv\xc3\xa4llisempi, herkempi n\xc3\xa4kemys. Siksi kaksi kohtausta, joissa k\xc3\xa4sitell\xc3\xa4\xc3\xa4n sankarin lapsuutta vanhassa maalaistalossa Romagnassa ja h\xc3\xa4nen tapaamistaan naisen kanssa Riminin rannalla, ovat elokuvan parhaita ja parhaita Fellinin t\xc3\xa4h\xc3\xa4nastisella uralla"._NEWLINE_Corriere della Seraan kirjoittanut Giovanni Grazzini t\xc3\xa4hdensi, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9delokuvan upeus perustuu sen \'sekavuuteen\' \xe2\x80\x93\xc2\xa0\xe2\x80\x93 erheen ja totuuden, toden ja unen, tyylillisten ja inhimillisten arvojen sekoitukseen ja Fellinin kuvauskielen ja Guidon r\xc3\xb6nsyilev\xc3\xa4n mielikuvituksen harmoniaan. Fellini\xc3\xa4 on mahdotonta erottaa kuvitteellisesta ohjaajasta, ja siksi Fellinin viat osuvat yksiin Guidon henkisten ep\xc3\xa4ilyjen kanssa. Taiteen ja el\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuorovaikutus on uskomaton. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 suoritusta on vaikea toistaa\xc2\xa0\xe2\x80\x93\xc2\xa0\xe2\x80\x93. Fellinin nerokkuus loistaa kaikessa niin upeana, ett\xc3\xa4 sellaista on elokuvassa harvoin n\xc3\xa4hty. Jokaisella lavastuksella, henkil\xc3\xb6hahmolla ja tilanteella on t\xc3\xa4sm\xc3\xa4llinen merkitys sill\xc3\xa4 suurella n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6ll\xc3\xa4, joka on 8\xc2\xbd"._NEWLINE_Bianco e Neron Mario Verdone kirjoitti, ett\xc3\xa4 elokuva on \xe2\x80\x9dkuin loistava improvisaatio... Elokuvasta tuli vaikein suoritus, jonka ohjaaja on koskaan yritt\xc3\xa4nyt saada aikaan. Se on kuin sarja akrobaattitemppuja, jota nuorallak\xc3\xa4velij\xc3\xa4 yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 suorittaa yleis\xc3\xb6n yl\xc3\xa4puolella... aina putoamaisillaan ja iskeytym\xc3\xa4isill\xc3\xa4\xc3\xa4n maahan. Mutta juuri oikealla hetkell\xc3\xa4 akrobaatti tiet\xc3\xa4\xc3\xa4, miten oikea voltti tehd\xc3\xa4\xc3\xa4n: yhdell\xc3\xa4 nyk\xc3\xa4isyll\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oikaisee itsens\xc3\xa4, pelastautuu ja voittaa\xe2\x80\x9d._NEWLINE_8\xc2\xbd esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla huhtikuussa 1963, ja se sai \xe2\x80\x9dl\xc3\xa4hes pelkk\xc3\xa4\xc3\xa4 kehua\xe2\x80\x9d. Se oli Italian virallinen edustaja my\xc3\xb6hemmin Moskovan elokuvajuhlilla, miss\xc3\xa4 se sai p\xc3\xa4\xc3\xa4palkinnon. Ranskalainen elokuvaohjaaja Fran\xc3\xa7ois Truffaut kirjoitti: \xe2\x80\x9dFellinin elokuva on t\xc3\xa4ydellinen, yksinkertainen, kaunis, rehellinen, juuri sellainen, jonka Guido haluaa elokuvassa 8\xc2\xbd tehd\xc3\xa4.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Premier Planin kriitikot Andr\xc3\xa9 Bouissy ja Raymond Borde kirjoittivat, ett\xc3\xa4 elokuva on \xe2\x80\x9dmerkitykselt\xc3\xa4\xc3\xa4n ja tekniselt\xc3\xa4 taituruudeltaan verrattavissa Citizen Kaneen. Se on kypsytt\xc3\xa4nyt avantgardea yhdell\xc3\xa4 iskulla kaksikymment\xc3\xa4 vuotta, sill\xc3\xa4 se sek\xc3\xa4 yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 ylitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kaikki kokeellisen elokuvan keksinn\xc3\xb6t\xe2\x80\x9d. Les Cahiers du Cin\xc3\xa9man Pierre Kast kirjoitti, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dihailuni Fellini\xc3\xa4 kohtaan ei ole rajaton. En esimerkiksi pit\xc3\xa4nyt La stradasta mutta pidin I vitellonista. Meid\xc3\xa4n kaikkien on mielest\xc3\xa4ni kuitenkin my\xc3\xb6nnett\xc3\xa4v\xc3\xa4, sivuuttaen hetkeksi kaikki ennakkoluulot ja varaukset, ett\xc3\xa4 8\xc2\xbd on h\xc3\xa4mm\xc3\xa4stytt\xc3\xa4v\xc3\xa4. Upeaa vapautta, t\xc3\xa4ydellist\xc3\xa4 varovaisuuden ja tekopyhyyden puutetta, ehdotonta kiihkotonta vilpitt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4, taiteellista ja taloudellista rohkeutta \xe2\x80\x93 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 ovat h\xc3\xa4nen uskomattoman hankkeensa ominaispiirteit\xc3\xa4\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Vuonna 1987 kolmekymment\xc3\xa4 eurooppalaista \xc3\xa4lykk\xc3\xb6\xc3\xa4 ja elokuvantekij\xc3\xa4\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nesti Otto e mezzon kaikkien aikojen merkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4ksi eurooppalaiseksi elokuvaksi. Sight & Soundin ohjaaja\xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4 se oli kolmantena edell\xc3\xa4\xc3\xa4n vain Citizen Kane ja Kummiset\xc3\xa4 (Osat 1 ja 2). 8\xc2\xbd on vakioj\xc3\xa4sen arvostetussa Sight & Soundin kriitikkojen ja ohjaajien \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4 kaikkien aikojen kymmenest\xc3\xa4 parhaasta elokuvasta. Se on kolmosena lehden vuoden 2002 ohjaajien \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4 ja yhdeksikk\xc3\xb6n\xc3\xa4 kriitikkojen \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nYhdysvalloissa\n_START_PARAGRAPH_\nYhdysvaltalaiset kriitikot p\xc3\xa4\xc3\xa4osin kehuivat elokuvaa, mutta Judith Crist, Pauline Kael ja John Simon suhtautuivat elokuvaan kielteisesti. Cristin mielest\xc3\xa4 \xe2\x80\x9delokuva ei koskettanut syd\xc3\xa4nt\xc3\xa4 eik\xc3\xa4 liikauttanut sielua\xe2\x80\x9d. Kael pilkkasi elokuvaa ja sanoi ett\xc3\xa4 se on \xe2\x80\x9drakenteeltaan katastrofi\xe2\x80\x9d, ja Simon piti sit\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dmasentavana fiaskona\xe2\x80\x9d._NEWLINE_Newsweek puolusti elokuvaa sanoin: \xe2\x80\x9dep\xc3\xa4ilem\xc3\xa4tt\xc3\xa4 ykk\xc3\xb6sluokan taideteos\xe2\x80\x9d. Bosley Crowther kehui sit\xc3\xa4 New York Timesissa \xe2\x80\x9dviihde-elokuvaksi, joka saa suoristamaan sel\xc3\xa4n ja ajattelemaan, elokuva joka tarjoaa kiehtovan \xc3\xa4lyllisen pelin haastetta... Jos Fellini ei ole tuottanut taas yht\xc3\xa4 mestariteosta \xe2\x80\x93 uutta mahtavaa kuvaa Italian ironisesta ihanasta el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 h\xc3\xa4n on tehnyt virkist\xc3\xa4v\xc3\xa4n pohdiskelun aiheesta jota yht\xc3\xa4 ironisesti voisi nimitt\xc3\xa4\xc3\xa4 ihanaksi mieheksi\xe2\x80\x9d._NEWLINE_The New York Postin Archer Winsten  piti elokuvaa \xe2\x80\x9der\xc3\xa4\xc3\xa4nlaisena Fellinin elokuvanteon kokonaiskatsauksena\xe2\x80\x9d mutta ep\xc3\xa4ili vetoaisiko se amerikkalaiseen yleis\xc3\xb6\xc3\xb6n samalla tavalla kuin Ihana el\xc3\xa4m\xc3\xa4 kolme vuotta aiemmin: \xe2\x80\x9dT\xc3\xa4m\xc3\xa4 on hienovaraisempi, kekseli\xc3\xa4\xc3\xa4mpi, v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n sensaatiomainen teos. Useampi ihminen pit\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4t\xc3\xa4 sekavana ja h\xc3\xa4mment\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4. Ja kun he ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4v\xc3\xa4t, mist\xc3\xa4 siin\xc3\xa4 on kyse \xe2\x80\x93 yht\xc3\xa4 aikaa luomisty\xc3\xb6n tuloksesta, onnellisen yhteisel\xc3\xa4m\xc3\xa4n filosofiasta ja keskin\xc3\xa4isest\xc3\xa4 petollisuudesta, he eiv\xc3\xa4t ilahdu niin paljon, ik\xc3\xa4\xc3\xa4n kuin olisivat seuranneet kansainv\xc3\xa4list\xc3\xa4 skandaalia\xe2\x80\x9d. Yleis\xc3\xb6 kuitenkin piti siit\xc3\xa4 niin paljon, ett\xc3\xa4 sen maahan tuonut yritys halusi oikeudet ryhty\xc3\xa4 valmistuttamaan Guido Anselmin mustaa ohjaajanhattua._NEWLINE_Filosofi ja yhteiskuntakriitikko Dwight Macdonald oli sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 elokuva oli \xe2\x80\x9dloistavin, monipuolisin ja viihdytt\xc3\xa4vin elokuva Citizen Kanen j\xc3\xa4lkeen\xe2\x80\x9d. Screen Directory on arvioinut sen kaikkien aikojen nelj\xc3\xa4nneksi parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi._NEWLINE_Vuonna 1993 kriitikko Roger Ebert kirjoitti ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dvaikka moni muu ohjaaja on yritt\xc3\xa4nyt tehd\xc3\xa4 samasta tarinasta oman versionsa, se on kuitenkin ykk\xc3\xb6selokuva aiheesta ohjaajan blokki\xe2\x80\x9d.\n_START_SECTION_\nTeemat\n_START_PARAGRAPH_\n8\xc2\xbd on elokuva luovan ty\xc3\xb6n tekemiseen liittyv\xc3\xa4st\xc3\xa4 kamppailusta, sek\xc3\xa4 teknisest\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6kohtaisesta, ja niist\xc3\xa4 ongelmista, joita taiteilijat kohtaavat, kun heid\xc3\xa4n odotetaan synnytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n jotakin henkil\xc3\xb6kohtaista ja syv\xc3\xa4llist\xc3\xa4, johon kohdistuu voimakasta julkista tarkastelua, hyvin rajallisessa aikataulussa, samalla kun he joutuvat k\xc3\xa4sittelem\xc3\xa4\xc3\xa4n omia henkil\xc3\xb6kohtaisia ihmissuhteitaan. Laajassa mieless\xc3\xa4 kyse on oman onnellisuuden l\xc3\xb6yt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 vaikeassa katkelmallisessa el\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Kuten monet tuon ajan, erityisesti Fellinin aikalaisen Michelangelo Antonionin, elokuvat, 8\xc2\xbd k\xc3\xa4sittelee modernisaation vieraannuttavaa vaikutusta._NEWLINE_8\xc2\xbd on hyvin omael\xc3\xa4m\xc3\xa4kerrallinen. Fellini teki elokuvan, koska h\xc3\xa4n itse k\xc3\xa4rsi ohjaajan blokista. Henkil\xc3\xb6hahmo Guido (esitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 Marcello Mastroianni, jonka kautta Fellini usein peilasi itse\xc3\xa4\xc3\xa4n) on kuva h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 itsest\xc3\xa4\xc3\xa4n, ja monet Guidon muistot perustuvat Fellinin omiin. Siksi 8\xc2\xbd on rekursiivinen elokuva, se on elokuva itsens\xc3\xa4 tekemisest\xc3\xa4 ja my\xc3\xb6s metaelokuva._NEWLINE_Alun perin p\xc3\xa4\xc3\xa4henkil\xc3\xb6 oli kirjailija, vaikka Fellini ei erityisemmin arvostanut kirjailijoita. H\xc3\xa4n joutui paniikkiin  huomattuaan, ett\xc3\xa4 Antonioni teki elokuvaa Y\xc3\xb6, jossa p\xc3\xa4\xc3\xa4henkil\xc3\xb6\xc3\xa4, kirjailijaa, esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 Mastroianni. Pitk\xc3\xa4n jahkailun j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n sai uuden idean: p\xc3\xa4\xc3\xa4henkil\xc3\xb6st\xc3\xa4 tulee ohjaaja._NEWLINE_Elokuvan nimi on linjassa Fellinin itseen viittaavan aiheen \xe2\x80\x93 8,5:nnen elokuvan teon \xe2\x80\x93 kanssa. H\xc3\xa4nen kuusi aiempaa pitk\xc3\xa4\xc3\xa4 filmi\xc3\xa4\xc3\xa4n ovat Valkoinen sheikki (1952), Vetelehtij\xc3\xa4t (1953), La Strada \xe2\x80\x93 Tie (1954), Huijarit (1955), Cabirian y\xc3\xb6t (1957) ja Ihana el\xc3\xa4m\xc3\xa4 (1960). Puolikkaina h\xc3\xa4n pit\xc3\xa4\xc3\xa4 elokuvaa Varieteen valot, jonka ohjasi Alberto Lattuadan kanssa vuonna 1950, ja kahta lyhytelokuvaa: Un Agenzia Matrimoniale 1953, joka sis\xc3\xa4ltyy antologiaelokuvaan L\'amore in citt\xc3\xa0 (1953), ja Le Tentazioni del Dottor Antonio, joka sis\xc3\xa4ltyy antologiaelokuvaan Boccaccio \'70 (1962). Elokuvan 8\xc2\xbd ty\xc3\xb6nimi oli La bella confusione (Kaunis sekaannus) jota ehdotti k\xc3\xa4sikirjoittaja Ennio Flaiano, mutta Fellini \xe2\x80\x9dsai ajatuksen (joka osoittautui t\xc3\xa4ysin v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ksi) kutsua sit\xc3\xa4 Komediaksi\xe2\x80\x9d.'