b'\n_START_ARTICLE_\nApassisodat\n_START_SECTION_\nVarhainen sotahistoria\n_START_PARAGRAPH_\nApassien eri leirikunnat asuttivat 1500\xe2\x80\x931700-lukujen aikana New Mexicon, Arizonan ja osan Texasia. Heid\xc3\xa4n siirtymisens\xc3\xa4 Kanadasta l\xc3\xa4pi tasankojen tapahtui useassa eri ryhm\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Apassit solmivat useita lyhytik\xc3\xa4isi\xc3\xa4 sotilasliittoja, jotka alun perin oli tarkoitettu muiden kansojen karkottamiseen. 1600-luvun lopulla suuri m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 suuressa pueblokapinassa irralleen p\xc3\xa4\xc3\xa4sseit\xc3\xa4 hevosia kulkeutui apassien haltuun. Ratsastuskulttuurin my\xc3\xb6t\xc3\xa4 monista heid\xc3\xa4n samoilevista ryhmist\xc3\xa4\xc3\xa4n tuli nopeasti liikkuvia rosvoja, jotka ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t elintarvikkeita, lampaita ja nautakarjaa._NEWLINE_Vuoteen 1700 menness\xc3\xa4 suuri osa lounaisalueesta oli t\xc3\xa4yttynyt samoilevien apassien aseistetuista leireist\xc3\xa4, joiden taloudellisiin tekij\xc3\xb6ihin perustuvat liitot vaihtelivat. Jicarillat liittoutuivat espanjalaisten ja pawneiden kanssa n\xc3\xa4iden sotiessa ranskalaisia vastaan. L\xc3\xa4ntisimm\xc3\xa4t apassit ahdistelivat New Mexicon maanviljelij\xc3\xa4heimoja, it\xc3\xa4isimpien mescalerojen sotiessa keskisill\xc3\xa4 tasangoilla comancheja vastaan. N\xc3\xa4iss\xc3\xa4 1700-luvun sodank\xc3\xa4ynneiss\xc3\xa4 monet apassien ryhm\xc3\xa4t tuhoutuivat kokonaan. Keskin\xc3\xa4isten heimosotien ohella apassit pyrkiv\xc3\xa4t est\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n espanjalaisten siirtokuntien levi\xc3\xa4misen._NEWLINE_Kun Meksiko itsen\xc3\xa4istyi vuonna 1820, apassit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t toistuvasti sik\xc3\xa4l\xc3\xa4isiin kyliin ja varuskuntiin. Meksikon armeija puolestaan jahtasi apasseja kuin riistaa ja myi heit\xc3\xa4 orjiksi maansa suurtiloille ja Karibialle.\n_START_SECTION_\nAmerikkalaisten siirtolaisten saapuminen\n_START_PARAGRAPH_\nGuadalupe Hidalgon sopimuksessa vuonna 1848 Meksiko luovutti lounaisalueen Yhdysvalloille. Apassien irralliset ryhm\xc3\xa4t jatkoivat edelleen sotaretki\xc3\xa4 Meksikoon Yhdysvaltain pystym\xc3\xa4tt\xc3\xa4 est\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n niit\xc3\xa4. Vuotta my\xc3\xb6hemmin apassit kohdistivat huomionsa Texasin rannikolta saapuvien siirtolaisten loputtomiin vankkurikaravaaneihin, jotka matkasivat El Pasoon. Jicarillat ja etel\xc3\xa4iset mescalerot tekiv\xc3\xa4t hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksi\xc3\xa4 karavaanien kimppuun erityisesti Rio Granden l\xc3\xa4nsipuolella, ja koillisessa New Mexicossa. Hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4j\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4t tyytyneet yksinomaan ry\xc3\xb6st\xc3\xb6saaliiseen, vaan silminn\xc3\xa4kij\xc3\xa4t kertoivat monista surmatuista siirtolaisista.  Sonoran maakunnassa Meksikossa apassien p\xc3\xa4\xc3\xa4nahoista alettiin maksaa rahaa. Vuosien 1854\xe2\x80\x931855 aikana amerikkalaiset k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t suoranaista sotaa jicarilloja vastaan._NEWLINE_1850-luvulla chiricahua-apassit siirsiv\xc3\xa4t espanjalaisiin kohdistuneen vihansa amerikkalaisiin. He olivat aikoinaan toivottaneet amerikkalaiset tervetulleiksi maahansa, mutta huomanneet nopeasti n\xc3\xa4iden tavoittelevan heid\xc3\xa4n maa-alueitaan. Vaikutusvaltaiset p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6t Mangas Coloradas ja Cochise saivat kumpikin maksaa yst\xc3\xa4v\xc3\xa4llisyydest\xc3\xa4\xc3\xa4n kalliin hinnan. Amerikkalaiset kaivosmiehet ruoskivat Coloradasin t\xc3\xa4m\xc3\xa4n suojellessa mimbreno-apassien mailta l\xc3\xb6ydettyj\xc3\xa4 kultaesiintymi\xc3\xa4. Cochise puolestaan pid\xc3\xa4tettiin coyotero-apassien tekemist\xc3\xa4 ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retkist\xc3\xa4. J\xc3\xa4lkeenp\xc3\xa4in kumpikin p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ist\xc3\xa4 vannoi kostoa amerikkalaisille. Cochise, joka nautti suurta arvostusta monissa apassien leirikunnissa, sai n\xc3\xa4m\xc3\xa4 l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n mukaan Yhdysvaltoja vastaan tehtyihin iskuihin. Vaikka apassien eri leirikunnat taistelivat yleisesti omina ryhmin\xc3\xa4\xc3\xa4n, niin he liittoutuvat lyhyeksi ajaksi Coloradasin ja Cochisen joukkoihin.\n_START_SECTION_\nCochisen ja Mangas Coloradasin sota\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1861 apassit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t amerikkalaisten kuormastojen kimppuun, pys\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t vaunulinjojen ja postin kulun ja ajoivat satoja kullankaivajia pois Chiricahuovuorilta. My\xc3\xb6s luoteisalueiden kaikki Yhdysvaltain linnakkeet ja postiasemat joutuivat apassiryhmien toistuvien hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ysten kohteeksi. Samanaikaisesti mescalerot tekiv\xc3\xa4t omia iskujaan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 El Pasoa, ja hallitsivat alueita Pecosjoen ja Rio Granden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4._NEWLINE_Sis\xc3\xa4llissodan alkaessa Yhdysvaltain 13\xc2\xa0000 miehen vakinainen armeija oli hajallaan pitkin rajaseutua, josta se kutsuttiin id\xc3\xa4n sotan\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6ille. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tehosti apassien hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksi\xc3\xa4 ja lopulta Arizonan kaupungeista oli j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 en\xc3\xa4\xc3\xa4 Tucson. Etel\xc3\xa4valtioiden ja pohjoisvaltioiden joukot miehittiv\xc3\xa4t joitakin New Mexicon linnakkeita, mutta kummatkin sis\xc3\xa4llissodan armeijat olivat apassien vihollisia._NEWLINE_Vuonna 1862 Kalifornian kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri John G. Downey l\xc3\xa4hetti kenraali James Carletonin ja h\xc3\xa4nen vapaaehtoisen kolonnansa apassien maahan rauhoittamaan tilanteen. Cochise ja Coloradas j\xc3\xa4rjestiv\xc3\xa4t v\xc3\xa4ijytyksen Carletonin joukoille. Kun 300 miest\xc3\xa4 k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 vapaaehtoisten etujoukko saapui Apache Passin solaan, niin kiv\xc3\xa4\xc3\xa4rein ja nuolin aseistautuneet apassit saartoivat heid\xc3\xa4t. Seuranneessa taistelussa Coloradas haavoittui rintaan, ja h\xc3\xa4nen soturinsa lopettivat taistelemisen. My\xc3\xb6hemmin Cochise kuljetti Coloradasin er\xc3\xa4\xc3\xa4seen Meksikon rajalla olevaan kyl\xc3\xa4\xc3\xa4n, jossa ampumahaava hoidettiin kuntoon._NEWLINE_Sota apasseja vastaan sai uuden k\xc3\xa4\xc3\xa4nteen, kun kenraali Carleton antoi m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4yksen miespuolisten apassien surmaamisesta. Rauhanneuvottelujen j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4minen ei kuulunut Carletonin suunnitelmiin. Intiaaniasiamies Kit Carson sai teht\xc3\xa4v\xc3\xa4kseen apassien tuhoamisen, joskin h\xc3\xa4n oli haluton osallistumaan operaatioon. Armeijan sotakampanja oli niin raju, ett\xc3\xa4 New Mexicon intiaaniasioiden yli-intendentti vaati hallitusta lopettamaan apassien teurastuksen. Suurin osa mescaleroista kuljetettiin Bosque Redondon (py\xc3\xb6re\xc3\xa4 mets\xc3\xa4) reservaattiin, josta tuli pahamaineisin paikka New Mexicossa._NEWLINE_Tammikuussa 1863 Mangas Coloradas osallistui rauhanneuvotteluihin kansansa vastalauseista huolimatta. Sotilaat surmasivat h\xc3\xa4net neuvotteluiden aikana. Cochise ja h\xc3\xa4nen 300 soturiaan halusivat jatkaa vastarintaa ja etsiv\xc3\xa4t liittolaisia Arizonasta ja New Mexicosta. Chiricahua-johtaja Victorio kokosi taakseen Bosque Redondon reservaatista paenneita mescaleroja, ja liittyi tukemaan Cochisen leirikunnan tehostettuja iskuja._NEWLINE_Kahden vuoden ajan Cochisen ja Victorion ryhm\xc3\xa4t pitiv\xc3\xa4t Yhdysvaltain lounaisalueita sekasorron vallassa kunnes Victorio suostui tapaaman Yhdysvaltain asiamiehen huhtikuussa 1865. Lyhyen neuvottelun aikana Vicrtorio kertoi v\xc3\xa4syneens\xc3\xa4 sotaan. Kuullessaan, ett\xc3\xa4 rauhanehdot edellyttiv\xc3\xa4t mescaleroja palaamaan Bosque Redondon reservaattiin, Victorio lupasi ker\xc3\xa4t\xc3\xa4 kansansa kokoon ja palata suojelualueelle kahden p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Mescalerot eiv\xc3\xa4t kuitenkaan ilmestyneet reservaattiin, vaan valitsivat mieluummin el\xc3\xa4m\xc3\xa4n Meksikon vuoristoissa.\n_START_SECTION_\nCamp Grantin veril\xc3\xb6yly\n_START_PARAGRAPH_\n1870-luvun alkuun menness\xc3\xa4 monet apassi-ryhm\xc3\xa4t antautuivat ja asettuivat heille m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4tyille alueille. Er\xc3\xa4s antautuneista oli aravaipa-apassien johtaja Eskiminzin, joka toi 150 soturiaan Grant Campin sotilastukikohtaan Arizonassa. Linnakkeen komentaja s\xc3\xa4\xc3\xa4li n\xc3\xa4lkiintyneit\xc3\xa4 apasseja, ja j\xc3\xa4rjesti heille ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 maaty\xc3\xb6l\xc3\xa4isin\xc3\xa4. Lyhyen ajan sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 linnakkeen l\xc3\xa4heisyyteen asettuneiden apassien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 kasvoi moninkertaiseksi._NEWLINE_Kaikki eiv\xc3\xa4t katsoneet apassien oleskelua Grant Campin ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 suopein silmin. L\xc3\xa4heisen Tucsonin kaupungin it\xc3\xa4laidalla tehty kolmeen amerikkalaiseen kohdistunut verity\xc3\xb6 vieritettiin aravaipojen syyksi. Tucsonin oma turvallisuuskomitea organisoi amerikkalaisista, meksikolaisista ja papago-intiaaneista kootun 140 palkkasoturin ryhm\xc3\xa4n, joka l\xc3\xa4hetettiin antamaan aravaipoille opetus. Huhtikuun lopulla 1871 palkkasoturit yll\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t nukkuvien aravaipojen leirin ja surmasivat yli 140 intiaania, joista suurin osa oli naisia ja lapsia.\n_START_SECTION_\nSota L\xc3\xa4ntisi\xc3\xa4  apasseja vastaan\n_START_PARAGRAPH_\nRauhanpolitiikkaa ajanut presidentti Ulysses Grant tuomitsi veril\xc3\xb6ylyn ja vaati lehdist\xc3\xb6n my\xc3\xb6t\xc3\xa4vaikutuksella tekij\xc3\xb6it\xc3\xa4 oikeuden tuomittavaksi. Oikeudenk\xc3\xa4ynti pidettiin Tucsonissa, mutta sen lopputuloksena kaikki syytetyt vapautettiin. Syv\xc3\xa4sti amerikkalaisiin pettynyt Eskiminzin johdatti loput kansastaan takaisin vuoristoon, mutta armeija vangitsi heid\xc3\xa4t my\xc3\xb6hemmin ja Eskiminzin tuomittiin pakkoty\xc3\xb6h\xc3\xb6n amerikkalaisen mets\xc3\xa4st\xc3\xa4j\xc3\xa4n taposta._NEWLINE_Tapauksen j\xc3\xa4lkeen "intiaanitaistelujen veteraani" kenraali George Crook otti komentoonsa koko Arizonan sotilasalueen, ja neuvotteli erikseen kaikkien merkitt\xc3\xa4vien apassi-ryhmien p\xc3\xa4\xc3\xa4miesten kanssa. Cochise oli valmis rauhaan, mutta kun h\xc3\xa4nen ehtoihinsa ei suostuttu, apassien tauonnut sissisota alkoi uudelleen. Vuonna 1872 apassit tuhosivat suuria karjatiloja ja surmasivat kymmeni\xc3\xa4 siirtolaisia. Crookin ensimm\xc3\xa4iseksi teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi tuli l\xc3\xa4ntisten apassien (tontot ja coyoterot) saaminen kuriin. Crook v\xc3\xa4rv\xc3\xa4si armeijaansa navajoja ja amerikkalaisille my\xc3\xb6t\xc3\xa4mielisi\xc3\xa4 apassi-oppaita, jotka tunsivat maaston. Talven 1872\xe2\x80\x931873 kest\xc3\xa4neiss\xc3\xa4 taisteluissa kuoli kaikkiaan noin 200 tonto-apassia.\n_START_SECTION_\nVictorion sota\n_START_PARAGRAPH_\nYhdysvaltain hallituksen tavoite 1870-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 oli saattaa kaikki apassit yhteen suureen reservaattiin. Kenraali Crook piti ajatusta huonona ja uskoi samaan reservaattiin pakotettujen eri apassi-ryhmien ajautuvan keskin\xc3\xa4isiin kiistoihin. My\xc3\xb6s osa chiricuoista vastusti ajatusta, ja pysytteli vuorten suojassa Victorion ja Geronimon hohtamina. Vuonna 1877 molemmat vangittiin heid\xc3\xa4n saapuessaan neuvotteluihin. Geronimo vietiin White Mountainin reservaattiin, Victorion apassit puolestaan sijoitettiin San Carlosin intiaaniaseman l\xc3\xa4heisyyteen._NEWLINE_Syyskuussa 1877 Victorio ja h\xc3\xa4nen 300 kannattajaansa pakenivat San Carlosin reservaatista. Victorion vaatimus oli, ett\xc3\xa4 hallitus antaisi h\xc3\xa4nen kansansa el\xc3\xa4\xc3\xa4 synnyinseudullaan Ojo Calienten l\xc3\xa4mpimill\xc3\xa4 l\xc3\xa4hteill\xc3\xa4, mutta t\xc3\xa4h\xc3\xa4n ei suostuttu. Victorio ja noin sata h\xc3\xa4nen soturiaan asettuivat vuoristoon, josta he jatkoivat sissisotaansa rajan molemmin puolin. Syksyll\xc3\xa4 1879 Victorio perusti turvapaikan Meksikon puolelle ja v\xc3\xa4rv\xc3\xa4si uusia sotureita "ikuiseen sissisotaan Yhdysvaltoja vastaan"._NEWLINE_Victorion p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 luvattiin 3\xc2\xa0000 dollarin palkkio. Yhdysvaltain ja Meksikon armeija tekiv\xc3\xa4t yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 saadakseen h\xc3\xa4net kiinni. Lopulta 14. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 lokakuuta 1880 meksikolaiset sotilaat piirittiv\xc3\xa4t Victorion leirikunnan Tres Castillossa Chihuahuan ja El Pason v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. He surmasivat ja skalpeerasivat 78 apassia, joista 68 oli sotureita. Yli 60 naista ja lasta vangittiin ja heid\xc3\xa4t myytiin my\xc3\xb6hemmin orjiksi. Vain 17 apassia onnistui pakenemaan._NEWLINE_Er\xc3\xa4s pakoon p\xc3\xa4\xc3\xa4sseist\xc3\xa4 oli 70-vuotias Nana. H\xc3\xa4n oli taistellut koko ik\xc3\xa4ns\xc3\xa4 apassimaiden puolesta ja oli valmis jatkamaan Victorion paikalla. Nana v\xc3\xa4rv\xc3\xa4si apassien suojelualueilta joukon nuoria sotureita ja k\xc3\xa4vi heid\xc3\xa4n kanssaan useita taisteluita meksikolaisia ja amerikkalaisia joukkoja vastaan. Geronimo ja muut apassien johtajat tukivat Nanaa ja her\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retkill\xc3\xa4\xc3\xa4n kauhua Meksikon Yhdysvaltain raja-alueilla. Piilopaikkanaan apassien ryhm\xc3\xa4t pitiv\xc3\xa4t Sierra Madren vuoristoa._NEWLINE_Apassien terrori sai Yhdysvaltain armeijan turvautumaan uudelleen kenraali Crookiin. Tutkiessaan syit\xc3\xa4 apassien k\xc3\xa4yt\xc3\xb6kseen h\xc3\xa4n sai selville, ett\xc3\xa4 reservaatien siviilivirkamiehet huijasivat intiaaneilta n\xc3\xa4iden muona-annoksia ja tavaroita, joita hallitus oli hankkinut heid\xc3\xa4n yll\xc3\xa4pitoonsa. H\xc3\xa4n l\xc3\xb6ysi todisteita my\xc3\xb6s siit\xc3\xa4 miten asiamiehet lietsoivat apasseja v\xc3\xa4kivaltaan. Crookin ansiosta ep\xc3\xa4luotettavat virkamiehet joutuivat j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n reservaatit ja apasseille palautettiin heilt\xc3\xa4 viety\xc3\xa4 omaisuutta.\n_START_SECTION_\nViimeiset sodat\n_START_PARAGRAPH_\nGeronimon ja Nanan kapinallisjoukkojen l\xc3\xb6yt\xc3\xa4miseksi kenraali Crook tunkeutui l\xc3\xa4hes kahdensadan apassioppaan ja noin viidenkymmenen sotilaan kanssa syv\xc3\xa4lle Sierra Madren vuoristoon. Yhdysvaltain ja Meksikon v\xc3\xa4linen sopimus salli armeijoiden ylitt\xc3\xa4\xc3\xa4 maiden v\xc3\xa4linen raja apasseja takaa-ajaessaan. Toukokuussa 1883 Crookin intiaanioppaat l\xc3\xb6ysiv\xc3\xa4t vuoristosta Geronimon leirin. Lyhyen taistelun aikana yhdeks\xc3\xa4n kapinallista apassia ammuttiin, eloonj\xc3\xa4\xc3\xa4neiden paetessa syvemm\xc3\xa4lle vuoristoon. Kun ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retkill\xc3\xa4 ollut Geronimo palasi, h\xc3\xa4n l\xc3\xb6ysi kenraali Crookin leirist\xc3\xa4\xc3\xa4n. Pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n jatkuneissa neuvotteluissa Crook suostutteli apasseja palaamaan reservaattiin. Nana ja kaksi nuorempaa p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6\xc3\xa4 suostuivat johtamaan apassinsa San Carlosiin, mutta Geronimo ja Chato j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t kokoamaan omia sotureitaan vuorilta ja lupasivat palata my\xc3\xb6hemmin._NEWLINE_Alkuvuodesta 1884 Geronimo ja Chato palasivat ja toivat mukanaan meksikolaisilta ry\xc3\xb6stetyn suuren karjalauman. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen lounaisalueiden rauha jatkui vuoden. Amerikkalaiset moittivat Crookia kuitenkin liian suvaitsevaksi ja vaativat Geronimon hirtt\xc3\xa4mist\xc3\xa4. Kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1885 Geronimo, Nana ja nuori apassi-johtaja Naiche, joka oli Cochisen poika, p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t paeta reservaatista. Heid\xc3\xa4n mukaansa l\xc3\xa4hti noin 150 apassia. Chato riitaantui Geronimon kanssa yritt\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n est\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n pakenemista. My\xc3\xb6hemmin Chato toimi kenraali Crookin oppaana t\xc3\xa4m\xc3\xa4n jahdatessa kapinallisia apasseja._NEWLINE_Maaliskuun lopulla 1886 kenraali Crook tapasi apassit er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kanjonissa l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Yhdysvaltain etel\xc3\xa4rajaa. Geronimo ja h\xc3\xa4nen kannattajansa suostuivat antautumaan kuultuaan, ett\xc3\xa4 heid\xc3\xa4t teljett\xc3\xa4isiin kahdeksi vuodeksi vankeuteen Floridassa, jonka j\xc3\xa4lkeen he olisivat vapaita palaamaan omalle suojelualueelleen. Apassit aloittivat marssinsa kohti Fort Bowieta Arizonassa. Vakuuttuneena, ett\xc3\xa4 chiricahuat tulisivat Fort Bowieen tiedusteliryhm\xc3\xa4n mukana Crook riensi s\xc3\xa4hk\xc3\xb6tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sotaministeri\xc3\xb6lle ehdoista, jotka oli luvannut chiricahua-p\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6ille. Ministeri\xc3\xb6 antoi ankarat nuhteet Crookille vahvistamattomien antautumisohjeiden my\xc3\xb6nt\xc3\xa4misest\xc3\xa4. Kaiken lis\xc3\xa4ksi Crook sai kuulla, ett\xc3\xa4 Geronimo ja Naiche olivat karanneet kolonnasta ja vieneet mukanaan 40 kannattajaansa._NEWLINE_Kenraali Crook erosi teht\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n joitakin p\xc3\xa4ivi\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin ja h\xc3\xa4nen tilalleen tuli prikaatinkenraali Nelson A. Miles, joka l\xc3\xa4hetti 500 sotilasta nelj\xc3\xa4nkymmenen kapinallisen per\xc3\xa4\xc3\xa4n. Geronimo ja Naiche antautuivat 4. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 syyskuuta 1886 ja heid\xc3\xa4t kuljetettiin vankeina Floridaan. Kaikkiaan vankeuteen l\xc3\xa4hetettiin 278 aikuista apassia ja 103 lasta._NEWLINE_Kun kenraali Crook kysyi Naichelta my\xc3\xb6hemmin miksi he surmasivat ihmisi\xc3\xa4, t\xc3\xa4m\xc3\xa4 vastasi: \xe2\x80\x9dKoska me olimme peloissamme. Se oli sotaa. Kuka tahansa, joka n\xc3\xa4ki meid\xc3\xa4t, saattoi ampua meid\xc3\xa4t. Me teimme saman asian nopeammin. Meid\xc3\xa4n oli pakko, jos halusimme el\xc3\xa4\xc3\xa4!\xe2\x80\x9d'