b'\n_START_ARTICLE_\nEdmonton Oilers\n_START_SECTION_\nWHA ja ensimm\xc3\xa4iset vuodet NHL:ss\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nAlberta Oilers liittyi WHA:han vuonna 1972 liigan perustajaj\xc3\xa4senen\xc3\xa4. Seuran perustaja oli Bill Hunter, joka oli aiemmin omistanut Western Hockey League -seuran Edmonton Oil Kingsin. Aluksi suunniteltiin, ett\xc3\xa4 joukkue pelaisi kotiottelunsa sek\xc3\xa4 Edmontonissa ett\xc3\xa4 Calgaryss\xc3\xa4 ja joukkue nimettiin Alberta Oilersiksi. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut ja joukkue pelasi kaikki kotiottelunsa Edmontonissa. Nimi muutettiinkin Edmonton Oilersiksi vuonna 1973._NEWLINE_Oilersin omistus siirtyi 1970-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 Nelson Skalbanialle, joka otti my\xc3\xb6hemmin liikekumppanikseen Peter Pocklingtonin. Skalbania myi sittemmin koko osuutensa seurasta Pocklingtonille. Vuonna 1978 Oilers teki historiansa merkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4n pelaajakaupan, kun seura osti Wayne Gretzkyn Indianapolis Racersilt\xc3\xa4. Gretzky ehti pelata vain yhden kauden WHA:ssa ennen liigan tarun p\xc3\xa4\xc3\xa4ttymist\xc3\xa4. H\xc3\xa4n oli seuran selv\xc3\xa4sti parhaana pistemiehen\xc3\xa4 johdattamassa Oilersia WHA:n loppuotteluihin. Edmonton h\xc3\xa4visi loppuottelusarjan Winnipeg Jetsi\xc3\xa4 vastaan voitoin 2\xe2\x80\x934. NHL:\xc3\xa4\xc3\xa4n Oilers liittyi vuonna 1979 kolmen muun WHA-seuran, Jetsin, Hartford Whalersin ja Quebec Nordiquesin kanssa. Oilers on n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 seuroista ainoa, joka on v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4nyt siirron toiselle paikkakunnalle ja uudelleennime\xc3\xa4misen._NEWLINE_Oilers eteni NHL:n pudotuspeleihin jo ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kaudellaan. Joukkue kuitenkin h\xc3\xa4visi pudotuspelien ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella Philadelphia Flyersille. Kaudella 1980\xe2\x80\x931981 joukkue eteni pudotuspelien toiselle kierrokselle voitettuaan Montreal Canadiensin ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella suoraan kolmessa ottelussa. Toisella kierroksella tie nousi kuitenkin pystyyn tulevaa mestaria New York Islandersia vastaan. Kaudella 1981\xe2\x80\x931982 Oilers oli liigan vahvimpia seuroja runkosarjassa (toiseksi eniten pisteit\xc3\xa4 New York Islandersin j\xc3\xa4lkeen), mutta pudotuspeleiss\xc3\xa4 tie katkesi jo ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella Los Angeles Kingsi\xc3\xa4 vastaan. Vuonna 1983 joukkue eteni ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa Stanley Cupin loppuotteluihin, mutta h\xc3\xa4visi puolustavalle mestarille Islandersille nelj\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ottelussa.\n_START_SECTION_\nMenestysvuodet \xe2\x80\x93 seitsem\xc3\xa4n kautta, viisi mestaruutta\n_START_PARAGRAPH_\nKaudesta 1983\xe2\x80\x931984 alkoi Oilersin dynastia, jonka aikana seura voitti viisi Stanley Cupia seitsem\xc3\xa4n kauden aikana. Loppuotteluissa 1984 seura onnistui viimein voittamaan nelj\xc3\xa4 mestaruutta per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in voittaneen Islandersin. Otteluvoitot meniv\xc3\xa4t 4\xe2\x80\x931 Oilersille. Oilers uusi mestaruutensa vuonna 1985, jolloin se voitti loppuotteluissa Philadelphia Flyersin niin ik\xc3\xa4\xc3\xa4n voitoin 4\xe2\x80\x931. 1986 se h\xc3\xa4visi pudotuspelien toisella kierroksella tulevalle finalistille Calgary Flamesille , mutta kaudet 1986\xe2\x80\x931987 ja 1987\xe2\x80\x931988 sujuivat j\xc3\xa4lleen Oilersin komennossa. Vuoden 1987 Stanley Cupin loppuotteluissa he voittivat Philadelphia Flyersin tasaisessa seitsem\xc3\xa4n ottelun sarjassa voitoin 4\xe2\x80\x933 ja vuoden 1988 loppuotteluissa Boston Bruinsin suoraan voitoin 4\xe2\x80\x930. Oilers h\xc3\xa4visi vuoden 1988 pudotuspeleiss\xc3\xa4 vain kaksi ottelua 18:sta, ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella yhden ottelun Winnipeg Jetsille ja konferenssifinaaleissa ottelun Detroit Red Wingsille._NEWLINE_Nelj\xc3\xa4nnen mestaruuskauden j\xc3\xa4lkeen, kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1988, Oilers myi Wayne Gretzkyn Los Angeles Kingsiin. Gretzkyn lis\xc3\xa4ksi Kingsiin l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t Mike Krushelnyski ja Marty McSorley ja Oilers sai 15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, Kingsin ensimm\xc3\xa4isen kierroksen varausvuorot NHL:n varaustilaisuuksissa 1989, 1991 ja 1993 sek\xc3\xa4 kaksi pelaajaa, Jimmy Carsonin ja Martin Gelinasin. Gretzky-kaupan j\xc3\xa4lkeinen kausi oli seuralle vaikea ja se putosi 1989 jo pudotuspelien ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella, ensimm\xc3\xa4isen kerran vuoden 1982 j\xc3\xa4lkeen, juuri Kingsi\xc3\xa4 vastaan. Vuonna 1990 Oilers otti viidennen ja viimeisimm\xc3\xa4n Stanley Cupin voittonsa Grant Fuhrin seuran ykk\xc3\xb6smaalivahtina korvanneen Bill Ranfordin johdolla. Loppuotteluissa Oilers kaatoi Boston Bruinsin voitoin 4\xe2\x80\x931 ja Ranford valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi.\n_START_SECTION_\n1990-luku ja 2000-vuosikymmenen alku\n_START_PARAGRAPH_\n1990-luvun alun ensimm\xc3\xa4isten kausien j\xc3\xa4lkeen alkoi Oilersin alam\xc3\xa4ki. Joukkue p\xc3\xa4\xc3\xa4si viel\xc3\xa4 vuosina 1991 ja 1992 konferenssifinaaleihin, joissa se h\xc3\xa4visi 1991 Minnesota North Starsille ja 1992 Chicago Blackhawksille, mutta vuonna 1993 Oilers j\xc3\xa4i pudotuspelien ulkopuolelle ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa NHL-taipaleensa aikana ja sama toistui kolmena seuraavana vuonna. NHL:n kohoavien palkkojen vuoksi Oilersin ja useimpien muiden kanadalaisseurojen oli hankala kilpailla rikkaimpien yhdysvaltalaisseurojen kanssa ja seura joutuikin kauppaamaan lyhyen ajan sis\xc3\xa4\xc3\xa4n useimmat mestaruusvuosiensa t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t pelaajat, muun muassa Mark Messierin New York Rangersiin, Jari Kurrin Philadelphia Flyersiin (joka kauppasi h\xc3\xa4net saman tien Los Angeles Kingsiin) ja Glenn Andersonin sek\xc3\xa4 Grant Fuhrin Toronto Maple Leafsiin vuonna 1991. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4 pelaajaa sek\xc3\xa4 Randy Gregg, Charlie Huddy ja Kevin Lowe olivat voittamassa kaikkia Oilersin viitt\xc3\xa4 Stanley Cupia. Nelj\xc3\xa4 Stanley Cupia Oilersin riveiss\xc3\xa4 voittivat Wayne Gretzky, Kevin McClelland ja Esa Tikkanen._NEWLINE_Suurimman osan 1990-lukua Oilers oli talousvaikeuksissa ja seuran pysyminen Edmontonissa oli vaakalaudalla. Vuonna 1998 liikemies Leslie Alexander teki seurasta ostotarjouksen, jonka toteutuminen olisi johtanut Oilersin siirtymiseen Houstoniin, mutta edmontonilaisten liikemiesten yhteenliittym\xc3\xa4 Edmonton Investors Group Limited Partnership vastasi tarjoukseen ja seuran omistus siirtyi sille._NEWLINE_Vuonna 1997 Oilers palasi viiden vuoden tauon j\xc3\xa4lkeen NHL:n pudotuspeleihin ja selviytyi toiselle kierrokselle voitettuaan Dallas Starsin tasaisessa ottelusarjassa. Ratkaisevan seitsem\xc3\xa4nnen ottelun viimeinen maali syntyi l\xc3\xa4piajosta jatkoajalla. Toisella kierroksella Oilers h\xc3\xa4visi hallitsevalle mestarille Colorado Avalanchelle. Edmonton ja Dallas kohtasivat my\xc3\xb6s vuoden 1998 pudotuspeleiss\xc3\xa4, toisella kierroksella, mutta Dallas oli tuolla kertaa vahvempi. Vuosien 1997 ja 2003 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana Oilers ja Stars kohtasivat toisensa pudotuspeleiss\xc3\xa4 kuusi kertaa, viidesti ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kierroksella. Ainoa vuosi v\xc3\xa4liss\xc3\xa4, jolloin joukkueet eiv\xc3\xa4t kohdanneet, oli vuosi 2002, jolloin molemmat j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t pudotuspelien ulkopuolelle. Dallas voitti vuoden 1997 pudotuspelisarjaa lukuun ottamatta Edmontonin joka vuosi. Putkelle tuli p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s vuonna 2004, kun Oilers ei p\xc3\xa4\xc3\xa4ssyt pudotuspeleihin. Edmonton Oilersin tunnetuimpia pelaajia 1990-luvun puoliv\xc3\xa4lin ja 2000-luvun alun v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 olivat muun muassa maalivahdit Curtis Joseph ja Tommy Salo sek\xc3\xa4 hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4j\xc3\xa4t Jason Arnott, Bill Guerin, Ryan Smyth ja Doug Weight._NEWLINE_22. marraskuuta 2003 Oilers is\xc3\xa4nn\xc3\xb6i Heritage Classicia, NHL:n ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 virallista ulkoilmaottelua, mill\xc3\xa4 juhlistettiin Oilersin 25. kautta NHL:ss\xc3\xa4. Oilers h\xc3\xa4visi Edmontonin Commonwealth Stadiumilla pelatun ottelun Montreal Canadiensille maalein 3\xe2\x80\x934. Ottelua seurasi paikan p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 57\xc2\xa0167 katsojaa, mik\xc3\xa4 oli NHL:n enn\xc3\xa4tys ennen kuin vuonna 2008 j\xc3\xa4rjestetyn NHL Winter Classicin 71\xc2\xa0217 katsojaa ylittiv\xc3\xa4t sen.\n_START_SECTION_\n2000-vuosikymmenen puoliv\xc3\xa4lin j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 2006 Oilers palasi kuudentoista vuoden tauon j\xc3\xa4lkeen Stanley Cup -finaaleihin. Runkosarjassa konferenssinsa kahdeksanneksi sijoittunut seura voitti pudotuspeleiss\xc3\xa4 Detroit Red Wingsin, San Jose Sharksin sek\xc3\xa4 Mighty Ducks of Anaheimin, mutta h\xc3\xa4visi loppuotteluissa Carolina Hurricanesille voitoin 3\xe2\x80\x934. T\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 pelaajia Oilersin pudotuspelimenestyksess\xc3\xa4 olivat muun muassa ennen kauden alkua hankittu puolustaja Chris Pronger, joka oli pudotuspeleiss\xc3\xa4 seuran paras pistemies, pudotuspelien paras maalintekij\xc3\xa4 Fernando Pisani sek\xc3\xa4 kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2006 ennen siirtorajan umpeutumista hankittu maalivahti Dwayne Roloson, joka kuitenkin loukkaantui ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 loppuottelussa Hurricanesia vastaan ja joutui sivuun ratkaisevista finaalipeleist\xc3\xa4, joissa Oilersin maalilla pelasi Jussi Markkanen._NEWLINE_Stanley Cup -finaalihuuman j\xc3\xa4lkeen seura luopui t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4st\xc3\xa4 pelaajastaan Prongerista h\xc3\xa4nen omasta tahdostaan ja on j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt pudotuspelien ulkopuolelle yhdeks\xc3\xa4sti per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in vuosina 2007\xe2\x80\x932015, vuosina 2010 ja 2011 NHL:n pienimm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 pistem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ll\xc3\xa4. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n ansiosta seura on saanut korkeita varausvuoroja, joilla se on varannut muun muassa Taylor Hallin, Ryan Nugent-Hopkinsin, Nail Jakupovin ja Connor McDavidin, kaikki nelj\xc3\xa4 varausvuosiensa ykk\xc3\xb6svarauksia._NEWLINE_Vuonna 2008 Oilersin omistaja vaihtui, kun edmontonilainen apteekkimiljard\xc3\xb6\xc3\xb6ri Daryl Katz osti seuran Edmonton Investors Groupilta 200 miljoonalla dollarilla._NEWLINE_Oilers siirrettiin vuonna 2013, jolloin NHL:n divisioonien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n v\xc3\xa4hennettiin kuudesta nelj\xc3\xa4\xc3\xa4n, Tyynenmeren divisioonaan, mit\xc3\xa4 ennen se kuului vuodesta 1998 luoteiseen divisioonaan.'