b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x89tienne Maurice G\xc3\xa9rard\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x89tienne Maurice G\xc3\xa9rard (4. huhtikuuta 1773 Damvilliers \xe2\x80\x93 17. huhtikuuta 1852 Pariisi) oli Ranskan marsalkka. H\xc3\xa4n toimi my\xc3\xb6s lyhyesti Ranskan p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 vuonna 1834._NEWLINE_G\xc3\xa9rard liittyi vapaaehtoisena Ranskan armeijaan vuonna 1791 ja osallistui vallankumoussotiin. Vuodesta 1796 h\xc3\xa4n toimi kenraali Jean-Baptiste Bernadotten adjutanttina. Napoleonin sodissa G\xc3\xa9rard osallistui muun muassa Jenan ja Austerlitzin taisteluihin, ja sai 1806 ylennyksen prikaatinkenraaliksi. H\xc3\xa4n komensi saksilaista ratsuv\xc3\xa4ke\xc3\xa4 Wagramin taistelussa 1809, ja osallistui sen j\xc3\xa4lkeen sotaan Portugalissa, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n kunnostautui erityisesti Fuentes de O\xc3\xb1oron taistelussa. Vuoden 1812 Moskovan-sotaretken aikana h\xc3\xa4net ylennettiin divisioonankenraaliksi ja seuraavana vuonna k\xc3\xa4ydyn Bautzenin taistelun j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4net korotettiin kreiviksi. G\xc3\xa9rard haavoittui vakavasti Leipzigin taistelussa lokakuussa 1813, mutta osallistui viel\xc3\xa4 vuoden 1814 taisteluihin Ranskassa, kunnostautuen erityisesti La Rothi\xc3\xa8ressa ja Montereaussa. Vaikka valtaan palannut kuningas Ludvig XVIII nimitti h\xc3\xa4net sotilastarkastajan teht\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4n, h\xc3\xa4n siirtyi satap\xc3\xa4iv\xc3\xa4isen keisarikunnan aikana Napoleonin puolelle. Napoleon nimitti h\xc3\xa4net Mosellen armeijan johtoon ja korotti h\xc3\xa4net p\xc3\xa4\xc3\xa4riksi. Napoleonin joukkojen Lignyn taistelussa kes\xc3\xa4kuussa 1815 saavuttama voitto oli p\xc3\xa4\xc3\xa4osin G\xc3\xa9rardin ansiota. Napoleonin kukistuttua G\xc3\xa9rard pakeni Brysseliin, ja palasi Ranskaan vasta 1817._NEWLINE_G\xc3\xa9rard kuului vuosina 1822\xe2\x80\x931830 Ranskan edustajainkamariin Pariisin edustajana, ja h\xc3\xa4n liittyi liberaaliin oppositioon. Hein\xc3\xa4kuun vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen vuonna 1830 h\xc3\xa4n toimi hetken aikaa sotaministerin\xc3\xa4 ja sai Ranskan marsalkan arvon. G\xc3\xa9rard johti 1831 ja 1832 Ranskan sotaretki\xc3\xa4 Belgiassa. Ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 kerralla h\xc3\xa4n karkotti Hollannin armeijan Belgiasta vain 13 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja toisella kerralla h\xc3\xa4n johti marras\xe2\x80\x93joulukuussa 1832 Antwerpenin piirityst\xc3\xa4. G\xc3\xa9rard siirtyi 1833 parlamentin yl\xc3\xa4huoneeseen ja hein\xc3\xa4kuusta lokakuuhun 1834 h\xc3\xa4n toimi p\xc3\xa4\xc3\xa4- ja sotaministerin\xc3\xa4. H\xc3\xa4n toimi viel\xc3\xa4 1838\xe2\x80\x931842 Seinen departementin kansalliskaartien komentajana ja sai hieman ennen kuolemaansa Napoleon III:lta nimityksen senaattoriksi.'