b'\n_START_ARTICLE_\nGunnar von Hertzen\n_START_SECTION_\nPerhetausta\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzenin vanhemmat olivat tuomiorovasti Emil von Hertzen ja Eugenie Krook. H\xc3\xa4net vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Verna Margareta von Hertzenin kanssa, ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kuoltua vuonna 1937 h\xc3\xa4n avioitui vuonna 1943 Ingrid von Hertzenin kanssa. Hertzenille syntyi ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 avioliitosta kolme lasta.\n_START_SECTION_\nOpinnot\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzen kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1911. H\xc3\xa4n suoritti l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen alkututkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1912 ja suoritti l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen kandidaatin-tutkinnon vuonna 1915 sek\xc3\xa4 l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteen lisensiaatin tutkinnon vuonna 1927. L\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riopintojaan h\xc3\xa4n t\xc3\xa4ydensi It\xc3\xa4valtaan ja Unkariin vuonna 1928 tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4\xc3\xa4n opintomatkalla.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riaika\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzen liittyi yhten\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isten vapaaehtoisiin, joiden p\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka j\xc3\xa4rjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. H\xc3\xa4n ilmoittautui leirille 3. maaliskuuta 1915. H\xc3\xa4net sijoitettiin 2. komppaniaan, josta h\xc3\xa4net siirrettiin 31. elokuuta 1915 Kuninkaallisen Preussin j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4ripataljoonan eli J\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4ripataljoona 27:n 1. konekiv\xc3\xa4\xc3\xa4rikomppaniaan. Ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 konekiv\xc3\xa4\xc3\xa4rikomppaniasta h\xc3\xa4net siirrettiin edelleen 6. helmikuuta 1916 pataljoonan 3. komppaniaan. H\xc3\xa4n otti osaa taisteluihin ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 maailmansodassa Saksan it\xc3\xa4rintamalla Missejoella, Riianlahdella ja talvitaisteluihin Aajoella. Omasta pyynn\xc3\xb6st\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4net komennettiin Suomeen ensi kerran marraskuusta 1915 alkaen, ja h\xc3\xa4n oli komennuksella tammikuuhun 1916 saakka. Ensimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 Suomi-komennuksellaan h\xc3\xa4n tiedusteli eri yhteiskunnallisten tahojen suhtautumista j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riliikkeeseen. Toisen kerran h\xc3\xa4n oli komennettuna Suomeen syksyll\xc3\xa4 1917, jolloin h\xc3\xa4n oli pataljoonan virallisena edustajana ottamassa yhteyksi\xc3\xa4 Suomessa toimiviin aktivistipiireihin. Kolmannen kerran h\xc3\xa4n oli komennettuna Suomeen vuodenvaihteessa 1917\xe2\x80\x931918, jolloin h\xc3\xa4nen teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n oli suunnitella ja j\xc3\xa4rjestell\xc3\xa4 vesiyhteys Turun saariston ja Viron Hiidenmaan v\xc3\xa4lille. Yhteytt\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin sittemmin kotimaan ja J\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4ripataljoona 27:n v\xc3\xa4lisiss\xc3\xa4 yhteyksiss\xc3\xa4. Kolmiviikkoisen Saksaan paluumatkansa aikana h\xc3\xa4n joutui yhdess\xc3\xa4 yst\xc3\xa4viens\xc3\xa4 kanssa ajelehtimaan myrsky\xc3\xa4v\xc3\xa4ll\xc3\xa4 It\xc3\xa4merell\xc3\xa4, ennen kuin he selvisiv\xc3\xa4t Hiidenmaalle. Aluksena heill\xc3\xa4 oli Delfin-niminen moottorivene, joka oli hankittu Turun saariston ja Hiidenmaan v\xc3\xa4liseksi yhteysalukseksi.\n_START_SECTION_\nSuomen sis\xc3\xa4llissota\n_START_PARAGRAPH_\nSuomeen (Vaasaan) von Hertzen saapui j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4reiden p\xc3\xa4\xc3\xa4joukon mukana yliluutnantiksi ylennettyn\xc3\xa4 25. helmikuuta 1918. H\xc3\xa4net komennettiin 10. maaliskuuta 1918 alkaen Suomen sis\xc3\xa4llissotaan hiihto-osaston johtajaksi Satakunnan rintamalle. Hertzen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin 19. maaliskuuta 1918 Porin rykmentin 1. pataljoonan komentajaksi. Hertsen osallistui sis\xc3\xa4llissodassa taisteluihin Anttooran-Pastuskerin akselilla, Suodenniemell\xc3\xa4 ja Harjakankaalla. H\xc3\xa4n haavoittui Suodenniemell\xc3\xa4 17. maaliskuuta 1918 ja Harjakankaalla 30. maaliskuuta 1918._NEWLINE_H\xc3\xa4nen veljens\xc3\xa4 Karl von Hertzen kaatui 13. maaliskuuta 1918 Anttooran taistelussa.\n_START_SECTION_\nHeimosoturi\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzen toimi sis\xc3\xa4llissodan j\xc3\xa4lkeen edelleen Porin rykmentin 1. pataljoonan komentajana mutta nimitettiin 10. hein\xc3\xa4kuuta 1918 Pohjanmaan j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4ripataljoonan komentajaksi. H\xc3\xa4net vapautettiin teht\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 omasta pyynn\xc3\xb6st\xc3\xa4, ja sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4net m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4ttiin johtamaan syksyll\xc3\xa4 1918 Vuoristoprikaatin tiedusteluretkikuntaa Lapin koillisrajalla. H\xc3\xa4net siirrettiinkin 18. joulukuuta 1918 Sortavalan rajavartioryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n, josta h\xc3\xa4n erosi vakinaisesta palveluksesta 18. maaliskuuta 1919 ja ryhtyi suunnittelemaan yhdess\xc3\xa4 j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riyst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Ragnar Nordstr\xc3\xb6min kanssa vapaaehtoista retkikuntaa, jonka oli heid\xc3\xa4n suunnitelmiensa mukaan tarkoitus toteutua viimeist\xc3\xa4\xc3\xa4n maaliskuun lopulla vuonna 1919. Retkikunnan tarkoitukseksi suunniteltiin avun toimittaminen Aunuksen rajantakaisille karjalaisille heid\xc3\xa4n taistelussaan bol\xc5\xa1evikkeja vastaan._NEWLINE_He saivatkin muodostettua tuhannen miehen vahvuisen retkikunnan, joka jaettiin kolmeen ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n. Ryhm\xc3\xa4t l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t suunnitelman mukaan liikkeelle 21. huhtikuuta 1919 p\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n Aunuksen Karjala. Retkikunnan p\xc3\xa4\xc3\xa4ryhm\xc3\xa4 eteni suunnitelman mukaisesti etel\xc3\xa4\xc3\xa4n kohti Syv\xc3\xa4ri\xc3\xa4, keskiryhm\xc3\xa4 (Paavo Talvela) Tulemaj\xc3\xa4rven-Vielj\xc3\xa4rven kautta kohti Pr\xc3\xa4\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4n ja pohjoinen ryhm\xc3\xa4 (Lauri Maskula) S\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4j\xc3\xa4rven kautta sekin kohti Pr\xc3\xa4\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Von Hertzen johti henkil\xc3\xb6kohtaisesti etel\xc3\xa4isen p\xc3\xa4\xc3\xa4ryhm\xc3\xa4n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yst\xc3\xa4 Salmista k\xc3\xa4sin Rajakonnun, Vitelen, Tuuloksen ja Alavoisten kautta Aunuksen kaupunkiin. Aunuksen kaupunki miehitettiinkin 23. huhtikuuta 1919._NEWLINE_Samalla kun von Hertzen valtasi Aunuksen kaupungin, selustassa toimi j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riv\xc3\xa4\xc3\xa4peli Antti Isotalo osastoineen. Aunuksen kaupungin valtauksen j\xc3\xa4lkeen von Hertzen keskitti joukkonsa M\xc3\xa4rki\xc3\xa4n linjalle ja asetti osan joukosta vihollisen takaa-ajoon, ja sill\xc3\xa4 aikaa he valtasivat Sillankyl\xc3\xa4n ja Valkeaj\xc3\xa4rven kyl\xc3\xa4t sek\xc3\xa4 Aleksanteri Syv\xc3\xa4ril\xc3\xa4isen (Svirskin) luostarin. Sitten von Hertzen l\xc3\xa4hetti r\xc3\xa4j\xc3\xa4ytyskomennuskuntia vihollisen selustaan r\xc3\xa4j\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Syv\xc3\xa4rinjoen siltoja, ja samaan aikaan h\xc3\xa4n itse l\xc3\xa4hti etenem\xc3\xa4\xc3\xa4n Syv\xc3\xa4rin-jokilinjaa kohti. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa von Hertzen kohtasi vihollisen puolelta voimakasta vastarintaa, ja ankarien taisteluiden ja vihollisen ylivoiman edess\xc3\xa4 h\xc3\xa4n joutui vet\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n joukkonsa Syv\xc3\xa4rin pohjoispuolta takaisin M\xc3\xa4kri\xc3\xa4n linjalle. M\xc3\xa4kri\xc3\xa4n linjalta h\xc3\xa4n joutui vet\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n kohti Aunuksen kaupunkia vihollisen koko ajan jatkaen painostustaan. Lopulta Aunuksen kaupungin ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytyjen monip\xc3\xa4iv\xc3\xa4isten taistelujen j\xc3\xa4lkeen von Hertzen joutui vet\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n joukkoineen Tuksanjoelle._NEWLINE_T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa von Hertzen sai joukkonsa lepoon ja ryhtyi joukkojen t\xc3\xa4ydennyksen saatuaan toukokuun alkup\xc3\xa4ivin\xc3\xa4 uuteen hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ysliikkeeseen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen p\xc3\xa4\xc3\xa4taistelut keskittyiv\xc3\xa4t j\xc3\xa4lleen Aunuksenkaupungin ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xb6n ja my\xc3\xb6hemp\xc3\xa4\xc3\xa4n puolustustaisteluun Tuulosjoen rintamalla. Von Hertzen itse haavoittui Aunuksen kaupungin luona k\xc3\xa4ydyss\xc3\xa4 verisess\xc3\xa4 taistelussa 4. toukokuuta 1919. Hieman heng\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4n otti komentoonsa 11. toukokuuta 1919 alkaen etel\xc3\xa4isell\xc3\xa4 rintamalla taistelevista joukoista muodostetun 1. rykmentin. H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4\xc3\xa4n oli j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 joukolle t\xc3\xa4ydennyst\xc3\xa4 suuren mieshukan johdosta. Toukokuun viimeisen\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 harvenneet rivit olivat t\xc3\xa4ydennetty, ja h\xc3\xa4n aloitti y\xc3\xb6t\xc3\xa4 vasten vastahy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen Aunuksen kaupunkia nyt miehitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 vihollista vastaan ja saikin ly\xc3\xb6ty\xc3\xa4 vihollisen ulos kaupungista suurta mieshukkaa k\xc3\xa4rsineen\xc3\xa4. Vaikka vihollinen luopui kaupungista ep\xc3\xa4j\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 pakoon s\xc3\xa4nn\xc3\xa4ten Hertzenill\xc3\xa4 ei ollut asettaa joukkoja takaa-ajoon reservien v\xc3\xa4hyyden vuoksi, vaan h\xc3\xa4n asetti joukkonsa puolustukseen Tuuloksen-Tenhunseliin-Novinkan linjalle. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 v\xc3\xa4lin vihollinen oli tuonut rintamalle tuntuvia lis\xc3\xa4joukkoja, ja Hertzen joutui taistelemaan yh\xc3\xa4 voimistuvaa vihollista vastaan, kunnes 27. kes\xc3\xa4kuuta 1919 vihollinen teki yll\xc3\xa4tyshy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen maalta ja merelt\xc3\xa4 ja mursi n\xc3\xa4in Hertzenin j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4n puolustuksen. N\xc3\xa4in murtui retkikunnan etel\xc3\xa4inen rintama, ja von Hertzenin teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi j\xc3\xa4i my\xc3\xb6hemmin suojella 2. rykmentin rintamantakaisia yhteyksi\xc3\xa4, kunnes sekin vedettiin takaisin S\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4j\xc3\xa4rvelle._NEWLINE_S\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4j\xc3\xa4rvell\xc3\xa4 von Hertzen suunnitteli yhdess\xc3\xa4 majuri Talvelan kanssa Sotj\xc3\xa4rven ja V\xc3\xa4h\xc3\xa4tj\xc3\xa4rven v\xc3\xa4lisen alueen puolustuksen ja palasi esikuntineen Suomeen 10. hein\xc3\xa4kuuta 1919. Von Hertzen matkusti viel\xc3\xa4 syksyll\xc3\xa4 1919 Puolaan aikeenaan esitell\xc3\xa4 siell\xc3\xa4 Karjalan-asiaansa. Toisen kerran h\xc3\xa4n joutui tekemisiin heimoasioissa Vienan-Karjalassa tapahtuneen kansannousun aikana talvella vuosina 1921\xe2\x80\x931922, jolloin h\xc3\xa4n oli tutustumassa Vienan-Karjalassa vallitsevaan tilanteeseen.\n_START_SECTION_\nRauhan aika\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzen toimi syyskuusta 1928 alkaen virkaatekev\xc3\xa4n\xc3\xa4 kunnanl\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin\xc3\xa4 Viitasaarella, mutta muutti vuonna 1931 yleisl\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riksi Turkuun. Lyhyen Turun vaiheen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n muutti Pihtiputaalle, jossa h\xc3\xa4n aloitti kunnanl\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin\xc3\xa4 toukokuusa 1931 ja toimi virassa vuoteen 1957, jolloin h\xc3\xa4n siirtyi el\xc3\xa4kkeelle._NEWLINE_1930-luvun alussa h\xc3\xa4n oli Kustannus Oy Vasaran perustajaj\xc3\xa4seni\xc3\xa4. My\xc3\xb6hemmin vuonna 1939 h\xc3\xa4n oli mukana perustamassa Kustaa Vaasa -lehte\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nTalvi- ja jatkosota\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzen osallistui talvisotaan 18. Kentt\xc3\xa4sairaalan p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6l\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin\xc3\xa4. V\xc3\xa4lirauhan aikana h\xc3\xa4n jatkoi siviility\xc3\xb6t\xc3\xa4\xc3\xa4n Pihtiputaalla, ja jatkosodan puhjettua h\xc3\xa4net komennettiin piiril\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riksi jo aikaisemmista yhteyksist\xc3\xa4 tutuksi tulleeseen ja h\xc3\xa4nelle t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4n Aunukseen, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n toimi It\xc3\xa4-Karjalan sotilashallinnon alaisena. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 h\xc3\xa4n toimi aina alueelta vet\xc3\xa4ytymiseen saakka.\n_START_SECTION_\nLuottamustoimet\n_START_PARAGRAPH_\nVon Hertzen kuului Lapuan liikkeen valtuuskuntaan vuonna 1930 ja toimi sanomalehti Ajan Suunnan johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1930\xe2\x80\x931931 sek\xc3\xa4 Pihtiputaan suojeluskunnan esikunnan j\xc3\xa4senen\xc3\xa4 vuodesta 1933 alkaen ja rintamamiesyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 1934 alkaen.'