b'\n_START_ARTICLE_\nBlanka Namurilainen\n_START_PARAGRAPH_\nBlanka Namurilainen tai Namurin Blanche (1318\xe2\x80\x931363) oli Ruotsin, Norjan ja Sk\xc3\xa5nen kuningatar ja kuningas Maunu Eerikinpojan vaimo vuosina 1336\xe2\x80\x931363.\n_START_SECTION_\nKotiseutu ja tausta\n_START_PARAGRAPH_\nBlanche oli kotoisin melko kaukaa. Namur oli pienehk\xc3\xb6 kreivikunta, joka aikoinaan sijaitsi Luxemburgin ja Brabantin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4, noin 55 kilometri\xc3\xa4 Brysselist\xc3\xa4 kaakkoon. Namurin alue kuuluu nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n Belgialle._NEWLINE_Blanchen \xc3\xa4iti Marie d\' Artois oli Ranskan kuninkaallista Kapetingien sukua. H\xc3\xa4n ei kuitenkaan ollut suuressa suosiossa, koska h\xc3\xa4nen veljens\xc3\xa4 Artois\'n kreivi Robert III oli tuomittu ikuiseen maanpakoon ja menett\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n oikeutensa, koska oli sotkeutunut myrkkymurhia ja asiakirjav\xc3\xa4\xc3\xa4rennyst\xc3\xa4 sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4neeseen perimyskiistaan. Robert noudatti tuomiotaan j\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti maanpakoon, luultavimmin Englantiin, jossa vehkeili kymmeni\xc3\xa4 vuosia. H\xc3\xa4net luetaan nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n yhdeksi syyp\xc3\xa4\xc3\xa4ksi satavuotisen sodan syttymiseen Englannin ja Ranskan v\xc3\xa4lille. _NEWLINE_Blanchen isois\xc3\xa4 Gui de Dampierre taas oli el\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n ollut Flanderin kreivi ja Blanchen is\xc3\xa4 Jean olisi perinyt aseman is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 kuoltua, mutta oli kuollut ennen is\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 vuonna 1330. _NEWLINE_Blanchella oli my\xc3\xb6s kaksi velje\xc3\xa4, Ludvig ja Robert.\n_START_SECTION_\nSota-aika ja laina\n_START_PARAGRAPH_\nMaunun k\xc3\xa4ydess\xc3\xa4 sotaa Novgorodia vastaan hallitsijan velvollisuuksista kotona vastasi kuningatar Blanche valtion korkeimpien edusmiehien kanssa. Keskeisin vastuualue oli sodan rahoitus. Jo syksyll\xc3\xa4 1350 oli Ruotsiin saapunut Avignonin paavin Clemens VI:n nuntius Pohjoismaissa, Johannes Guilaberti, Verdunin kaniikki ja Tarton dekaani. Heid\xc3\xa4n kanssaan aloitettiin neuvottelut lainan otosta sodank\xc3\xa4ynti\xc3\xa4 varten paavinistuimelta._NEWLINE_Neuvotteluja k\xc3\xa4ytiin Blanchen johdolla J\xc3\xb6nk\xc3\xb6pingin fransiskaanikonventissa maaliskuussa 1351. Valtiota edustivat Blanchen lis\xc3\xa4ksi Link\xc3\xb6pingin piispa, valtakunnankansleri, valtakunnanneuvokset ja joukko kirkonmiehi\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 aateliston edustajia. Ehdot olivat suoraa kiristyst\xc3\xa4, mutta Maunu hyv\xc3\xa4ksyi lainan kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1351._NEWLINE_Novgorodin kauppasaarto jatkui 1350-luvun loppupuolelle. Lainasumma oli 22.028 hopeamarkkaa eli noin 855 kg hopeaa. Takaisinmaksu kangerteli pahoin ja johti jopa (1358) Maunun ja Blanchen paavilliseen pannaanjulistamiseen. Velasta osa periytyi viel\xc3\xa4 Maunun seuraajalle kuningas Albrekt Mecklenburgilaiselle, joka muutti lyhennykset erityisveroksi; hopeamarkka talonpojalta. Lainan takaajajoukkoon kuuluivat my\xc3\xb6s piispat, muun muassa Turun piispa Hemming.\n_START_SECTION_\nPerimyskiista\n_START_PARAGRAPH_\n1350-luvun loppu merkitsi jatkuvien takaiskujen aikaa Maunulle ja Blanchelle. Sk\xc3\xa5nen aseman vahvistamisen yhteydess\xc3\xa4 1343 vahvistettiin Maunun ja Blanchen hallitsemien maiden perimysj\xc3\xa4rjestys. Vanhemmasta pojasta Eerikist\xc3\xa4 tulisi Ruotsin kuningas is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen ja nuoremmasta Haakonista Norjan. Blanchesta tulisi sijaishallitsija, mik\xc3\xa4li jompikumpi perisi valtaistuimen alaik\xc3\xa4isen\xc3\xa4. _NEWLINE_Perimysj\xc3\xa4rjestys vahvistettiin vuonna 1344 Ruotsissa Moran kivill\xc3\xa4 vaalilla ja Norjassa Bohusissa. N\xc3\xa4in valtiot eriytyisiv\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 eriytyneet sukuhaarat voisi peri\xc3\xa4 toisiaan. Kun Haakon saavutti t\xc3\xa4ysik\xc3\xa4isyyden vuonna 1355, h\xc3\xa4net julistettiin Norjan hallitsijaksi nimell\xc3\xa4 Haakon VI. Maunu ja h\xc3\xa4n jakoivat Norjan hallintoteht\xc3\xa4v\xc3\xa4t. Maunu piti itsell\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 Etel\xc3\xa4-Norjan ja Islannin, mutta Haakon sai vallan muualla. Eerikill\xc3\xa4 ei kuitenkaan n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt olevan valtaa n\xc3\xa4k\xc3\xb6piiriss\xc3\xa4\xc3\xa4n Ruotsissa, sill\xc3\xa4 is\xc3\xa4 oli vasta 39-vuotias, l\xc3\xa4hes parhaassa miehuusi\xc3\xa4ss\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Seurasi Eerikin kapina 1356-1357. H\xc3\xa4nt\xc3\xa4 tuki lukuisia Maunun vanhoja vastustajia, tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 sk\xc3\xa5nelaisia ja muutoin kelkkansa k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4neit\xc3\xa4, joista vaikutusvaltaisin oli Maunun vanha liittolainen ja lanko, herttua Albrekt Mecklenburgilainen. Eeriki\xc3\xa4 tukivat my\xc3\xb6s Lundin arkkipiispa Jacob Nielsen sek\xc3\xa4 viisi Ruotsin piispaa kuudesta. Siihen lienee vaikuttanut se, ett\xc3\xa4 Maunu ja Blanche oli velanmaksuvaikeuksien vuoksi  julistettu pannaan. _NEWLINE_Sodan partaalla k\xc3\xa4ynyt tilanne ratkesi kuitenkin huhtikuussa 1357 sopimuksella, jossa hallitusvalta jaettiin Norjan tapaan Maunun ja Eerikin kesken. Eerik sai mm. Sk\xc3\xa5nen alueet, It\xc3\xa4-G\xc3\xb6tanmaan, Sm\xc3\xa5landin ja It\xc3\xa4maan, Suomen. Tuore kuningas pyrki vahvistamaan kannatustaan etenkin Suomessa, jonne h\xc3\xa4n saapui elokuussa 1357._NEWLINE_Eerik ja h\xc3\xa4nen taloudellista etua tavoittelevat tukijoukkonsa eiv\xc3\xa4t kuitenkaan pystyneet hankkimaan varauksetonta laajaa kannatusta ja niin nuoren kuninkaan asema heikkeni. Samalla yhteinen saksalaisvastainen intressi l\xc3\xa4hensi Maunun ja Tanskan kuningas Valdemarin v\xc3\xa4lisi\xc3\xa4 suhteita. _NEWLINE_Syksyll\xc3\xa4 1358 tilanne koveni: oltiin avoimesti kahdessa vastakkaisessa liittoutumassa: Eerik, herttua Albrekt Mecklenburgilainen ja rahalla ostetut Holsteinin kreivit Henrik, Claus ja Adolf, ja toisaalla Maunu ja Blanche, Norjan Haakon, Tanskan Valdemar Atterdag sek\xc3\xa4 Lundin arkkipiispa Jacob, joka oli taas vaihtanut puolta. Maunun haltuunsa saaman Helsingborgin linnan luona joukot olivat vastakkain. Kuningatar Blanchen asema oli vaikea, mutta h\xc3\xa4n pysyi koko ajan lojaalina miehelleen.\n_START_SECTION_\n"Kolmen kuninkaan allianssi"\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1359 tammikuun aikana Maunu, Blanche ja kuningas Haakon saapuivat K\xc3\xb6\xc3\xb6penhaminaan, jossa vahvistettiin "kolmen kuninkaan allianssi", kihlattiin Valdemarin nuorin tyt\xc3\xa4r, seitsenvuotias Margareeta, Haakonille ja vaihdettiin kalliita lahjoja. Neuvottelut Eerikin kanssa jatkuivat koko kev\xc3\xa4\xc3\xa4n tuloksetta, kunnes tilanne ratkesi yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tavalla: Eerik kuoli \xc3\xa4killisesti, mahdollisesti ruttoon, jota oli j\xc3\xa4lleen liikkeell\xc3\xa4. Hieman sen j\xc3\xa4lkeen kuoli my\xc3\xb6s h\xc3\xa4nen viimeisill\xc3\xa4\xc3\xa4n raskaana ollut vaimonsa, eik\xc3\xa4 lasta pelastanut tehty keisarinleikkauskaan._NEWLINE_Seuraavat k\xc3\xa4\xc3\xa4nteet olivat yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4t. Maunu perui lupauksensa antaa Helsingborg Valdemarille ja Valdemar ryhtyi sotaan Holsteinin kreivej\xc3\xa4 ja herttua Albrektia vastaan. Albrekt liittoutui l\xc3\xa4hes heti Maunun kanssa. My\xc3\xb6h\xc3\xa4issyksyll\xc3\xa4 1359 tehtiin Tanskan ja Ruotsin v\xc3\xa4lille sopimus rauhasta, mutta se osoittautui lyhytik\xc3\xa4iseksi. Valdemar nujersi Holsteinin kreivit ja kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1360 Tanska suuntasi yll\xc3\xa4tyshy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksens\xc3\xa4 Sk\xc3\xa5neen aikeenaan Tanskalle kuuluneiden alueiden palauttaminen._NEWLINE_Maunu oli edelleen pannassa ja rahapulassa, joten uusien joukkojen v\xc3\xa4rv\xc3\xa4ys ei ollut onnistuakseen, joskin Haakonin rahoilla ostettiin j\xc3\xa4lleen Holsteinin kreivit. Albrekt vet\xc3\xa4ytyi puolueettomaksi._NEWLINE_Helsingborg antautui lokakuussa ja p\xc3\xa4\xc3\xa4osa Sk\xc3\xa5nesta, Blekingest\xc3\xa4 ja Hallandista oli menetetty Tanskalle. Haakon purki kihlauksensa Margareetan kanssa alkuvuodesta 1361 ja samana vuonna Valdemar valloitti Gotlannin. Maunu ja Haakon vastasivat liittoutumalla 11 hansakaupungin kanssa. Hansaliiton laivasto yritti Helsingborgin piirityst\xc3\xa4 1362, mutta ep\xc3\xa4onnistui Ruotsin puuttuvien maajoukkojen takia._NEWLINE_Kuningatar Blanche oli mahdollisesti se t\xc3\xa4ysj\xc3\xa4rkinen henkil\xc3\xb6, joka pystyi avaamaan Gordionin solmuksi lukkiutuneen ja pitkittyneen sodan, jonka tuloksista ei ollut en\xc3\xa4\xc3\xa4 hy\xc3\xb6ty\xc3\xa4 yhdellek\xc3\xa4\xc3\xa4n osapuolelle._NEWLINE_Huhtikuun alussa 1363 Maunu, Blanche ja Haakon matkustivat j\xc3\xa4lleen K\xc3\xb6\xc3\xb6penhaminaan, jossa vietettiin 23-vuotiaan kuningas Haakonin ja jo kertaalleen hyl\xc3\xa4tyn, nyt 10-vuotiaan Margareetan h\xc3\xa4\xc3\xa4t. Aselepo oli sovittu kest\xc3\xa4v\xc3\xa4n tammikuuhun 1364. H\xc3\xa4\xc3\xa4t olivat Blanchen viimeinen julkinen esiintyminen ja samalla suurin saavutus, jota h\xc3\xa4n ei koskaan saanut tiet\xc3\xa4\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen sanotaan sairastuneen h\xc3\xa4iden j\xc3\xa4lkeen. Blanche kuoli K\xc3\xb6\xc3\xb6penhaminassa 45 vuoden ik\xc3\xa4isen\xc3\xa4. Hautapaikkaa ei tunneta.\n_START_SECTION_\nMy\xc3\xb6hempi vaikutus\n_START_PARAGRAPH_\nKuningas Haakon ehti vuosina 1362-65 olla my\xc3\xb6s valittu Ruotsin kuningas ja Maunun kanssahallitsija. Margareeta oli siirtynyt Norjaan 1366 ja h\xc3\xa4nen ja Haakonin ainoa lapsi Olavi Haakoninpoika syntyi 1370. Margareetan ainoa veli, Tanskan kruununperillinen Kristoffer, kuoli 1363. Margareetan vanhempi sisar Ingeborg, joka oli naimisissa herttua Albrekt Mecklenburgilaisen vanhimman pojan Henrikin kanssa ja jolla oli poika, Albrekt nuorin, oli t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa Tanskan kruununperimysj\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4inen._NEWLINE_Valdemar Atterdagin kuollessa vuonna 1376 tilanne oli kuitenkin toinen ja Olavi valittiin samana vuonna Tanskan kuninkaaksi. Vuonna 1380 Haakon kuoli ja 10-vuotiaasta Olavista tuli my\xc3\xb6s Norjan kuningas. Olavi eli vain 16-vuotiaaksi ja h\xc3\xa4nen kuoltuaan vuonna 1387 Margareeta, kuningatar Blanchen mini\xc3\xa4, oli Tanskan ja Norjan hallitsija. _NEWLINE_Muisto Blanchesta oli kuningatar Margaretan mieless\xc3\xa4 niin vahva, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n etsi Ranskasta morsianta vahvistetulle perij\xc3\xa4lleen, sisarentytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4 pojalle Eerikille, siin\xc3\xa4 kuitenkaan onnistumatta. T\xc3\xa4rke\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4 oli, ett\xc3\xa4 Blanchen ja Margareetan toiminnan tuloksena syntyi 1397 Kalmarin unioni, joka yhdisti kaikki pohjoismaat 1520-luvulle saakka ja jonka henkinen perint\xc3\xb6 on yh\xc3\xa4 olemassa. Unioni ulottui l\xc3\xa4nness\xc3\xa4 Orkneysaarille, Shetlantiin ja Islantiin, id\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Karjalaan, pohjoisessa J\xc3\xa4\xc3\xa4merelle ja etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Holsteiniin.'