b'\n_START_ARTICLE_\nKonstruaali\n_START_SECTION_\nMerkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4t teoreettiset mallit\n_START_PARAGRAPH_\nKonstruaalin k\xc3\xa4site ei ole uusi ja sen osaset on n\xc3\xa4ht\xc3\xa4viss\xc3\xa4 jo monien menneiden psykologien t\xc3\xb6iss\xc3\xa4, mukaan lukien Kurt Lewinin k\xc3\xa4sityksess\xc3\xa4 subjektiivisen todellisuuden t\xc3\xa4rkeydest\xc3\xa4 ja sen vaikutuksesta henkil\xc3\xb6n omaan merkitt\xc3\xa4vyyteen; Kurt Koffkan hahmopsykologian teorioissa; ja Maurice Merleau-Pontyn viittauksissa henkil\xc3\xb6kohtaisiin tilanteisiin. Konstruaaleja pidettiin aiemmin estein\xc3\xa4 ihmisen kyvylle havaita maailmaa, mutta nykyisin ne k\xc3\xa4sitet\xc3\xa4\xc3\xa4n mekanismeina selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 miten tai miksi henkil\xc3\xb6 ajattelee niin kuin ajattelee._NEWLINE_Kognitiivisessa psykologiassa ollaan k\xc3\xa4sitelty konstruaalien k\xc3\xa4sitett\xc3\xa4 ehk\xc3\xa4 kaikkein tiiveimmin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyy alan painotuksessa ihmisten muodostamiin skeemoihin, "jotka auttavat havainnoijaa selvitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n ep\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isyyksi\xc3\xa4, t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n aukkoja tiedossaan ja yleisesti ottaen l\xc3\xb6yt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n ennustettavuutta ja selkeytt\xc3\xa4." Alalla vaalitaan ideaa, ett\xc3\xa4 ihminen on riippuvainen tilanteen ulkopuolisiin tietol\xc3\xa4hteisiin muodostaessaan k\xc3\xa4sityst\xc3\xa4\xc3\xa4n ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6st\xc3\xa4ns\xc3\xa4._NEWLINE_Solomon Asch esitti t\xc3\xa4rke\xc3\xa4n k\xc3\xa4sitteen konstruaaliteoriassa, todetessaan, "ett\xc3\xa4 viestin syvin sis\xc3\xa4lt\xc3\xb6 voi muuttua siihen yhdistetyn l\xc3\xa4hteen funktiona." H\xc3\xa4nen klassisin esimerkkins\xc3\xa4 on lause: "pieni kapina\xe2\x80\xa6on hyv\xc3\xa4 asia." Lauseella on kuulijalle hyvin eri merkitys, kun se on Thomas Jeffersonin sanomaa, suhteessa siihen, kun se on Vladimir Leninin sanomaa. Lauseen merkitys ei kuitenkaan riipu vain sen sanojasta, vaan my\xc3\xb6s siit\xc3\xa4, miten sen kuulija sen tulkitsee.\n_START_SECTION_\nEmpiirinen evidenssi\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1946 Solomon Asch toteutti yhden varhaisimmista tunnetuista empiirisist\xc3\xa4 kokeista ihmisten konstruaaleille. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kokeessa Asch keskittyi ihmistuntemuksen muodostumiseen. H\xc3\xa4n pyysi osallistujia perehtym\xc3\xa4\xc3\xa4n luetteloon persoonallisuuspiirteist\xc3\xa4 ja arvostelemaan ja/tai luonnehtimaan jokaisen luetellun piirteen haltijaa. Kokeen tulokset toivat esille kaksi erityyppist\xc3\xa4 ilmi\xc3\xb6t\xc3\xa4: tietyn tyyppisten sanojen alku\xe2\x80\x93 ja suhteettomuusefektit. Alkuefektiss\xc3\xa4 persoonallisuuspiirteet, jotka lueteltiin ensin, n\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t vaikuttavan enemm\xc3\xa4n osallistujan mielikuvaan kyseisen piirteen omaavasta henkil\xc3\xb6st\xc3\xa4. Kuitenkin, Aschin l\xc3\xb6yt\xc3\xa4m\xc3\xa4 vaihtelu kategoristen termien vaikutuksessa, kuten "l\xc3\xa4mp\xc3\xb6" ja "kylmyys", viittaavat ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 luetellut piirteet olivat "herkki\xc3\xa4 vaihteleville tulkinnoille tai konstruaaleille\xe2\x80\x93ja t\xc3\xa4sm\xc3\xa4llinen kytkeytynyt merkitys riippui osallistujan yleisemmin muodostamista mielikuvista.'