b'\n_START_ARTICLE_\nBassotaajuudet\n_START_PARAGRAPH_\nBassotaajuudet eli ns. "alataajuudet" ovat ilman v\xc3\xa4r\xc3\xa4htelyss\xc3\xa4, ts. \xc3\xa4\xc3\xa4ness\xc3\xa4 niit\xc3\xa4 v\xc3\xa4r\xc3\xa4hdyksi\xc3\xa4, joiden v\xc3\xa4r\xc3\xa4htelytaajuus sijoittuu n. 500 hertsin alle. Bassotaajuuksia k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n useasti tehokeinona, sill\xc3\xa4 normaali ihminen kuulee bassotaajuuksia n. 20 hertsist\xc3\xa4 yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in, mutta suurimmaksi osaksi bassotaajuudet, voimakkuudesta riippuen, tunnetaan kehossa v\xc3\xa4r\xc3\xa4htelyn\xc3\xa4. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n hyv\xc3\xa4ksi erityisesti elektronisessa musiikissa tanssittavuuden vuoksi, sek\xc3\xa4 elokuvien toimintakohtauksissa luomaan todentuntua.'