b'\n_START_ARTICLE_\nTerho A. K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen\n_START_PARAGRAPH_\nTerho Aimo Antero K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen (21. elokuuta 1920 Kouvola \xe2\x80\x93 13. maaliskuuta 1998 Joensuu) oli joensuulainen kunnallispoliitikko, historioitsija ja lauluntekij\xc3\xa4. Koulutukseltaan h\xc3\xa4n oli upseeri ja filosofian maisteri. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli Joensuun lyseon rehtori ja kaupunkineuvos Aulis V. A. K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4nvaiheita\n_START_PARAGRAPH_\nTerho K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1939. H\xc3\xa4n suoritti sodan takia v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 keskeytyneen Kadettikoulun kurssin 25 vuosina 1941 ja 1945. K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen erosi Puolustusvoimien palveluksesta kapteenin arvossa vuonna 1949. Sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n oli Rauma-Repola Oy:n palveluksessa eri teht\xc3\xa4viss\xc3\xa4, mm. historioitsijana. H\xc3\xa4n kirjoitti useita teollisuushistoriikkeja. K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen oli Joensuun kaupunginvaltuuston j\xc3\xa4sen 1957\xe2\x80\x931984 ja valtuuston puheenjohtaja 1977\xe2\x80\x931980. My\xc3\xb6s Joensuu-seuran puheenjohtajana K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen toimi 1969\xe2\x80\x931981. Everstiluutnantiksi K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen ylennettiin vuonna 1978. K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen oli naimisissa Eevi Lappalaisen kanssa. Heill\xc3\xa4 oli kuusi lasta.\n_START_SECTION_\nSuhmuran Santra\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb6n\xc3\xb6sen  tunnetuin s\xc3\xa4vellys ja sanoitus on Suhmuran Santra, joka kertoo tarinaa K\xc3\xb6n\xc3\xb6sen lapsuudenmaisemista Pyh\xc3\xa4sel\xc3\xa4st\xc3\xa4._NEWLINE_K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen kertoo Suhmuran Santra -laulun synnyst\xc3\xa4: Apu-lehdess\xc3\xa4 48/1966, s. 35-35._NEWLINE_"Kyll\xc3\xa4 Santra aikoinaan tavattiin. K\xc3\xa4vin usein Hammaslahden seurojentalolla tansseissa kes\xc3\xa4isin - meill\xc3\xa4 oli n\xc3\xa4et huvila siell\xc3\xa4 aseman seuduilla. Kerran todella sattui niin, ett\xc3\xa4 yht\xc3\xa4 tytt\xc3\xb6\xc3\xa4 saatolle pyyt\xc3\xa4ess\xc3\xa4ni h\xc3\xa4n varoitteli jotain siihen p\xc3\xa4in, ett\xc3\xa4 \'Voi tokkiinsa, jalkojas si\xc3\xa4st\xc3\xa4\'. Tytt\xc3\xb6 n\xc3\xa4es asui Suhmurassa... ja meid\xc3\xa4n huvilamme oli taas aivan p\xc3\xa4in vastaiseen suuntaan. Joten siin\xc3\xa4 olisi tullut nelisenkymment\xc3\xa4 kilometri\xc3\xa4 saattomatkaa... Moinen pikkutapaus j\xc3\xa4ikin mieleen niin, ett\xc3\xa4 sitten asemasodan aikoihin muistui laulunaiheeksi. 1951 se sai julkisuutta radiossa ja pikkuhiljaa p\xc3\xa4\xc3\xa4si koko kansan tietoisuuteen."_NEWLINE_Santran ensimm\xc3\xa4inen valtakunnallinen esitys tapahtui radiossa. Esitys nauhoitettiin Yleisradion studiossa Joensuun kaupungintalolla joulukuussa 1951, ja nauhoitus esitettiin tammikuussa 1952. Kappaleen lauloi K\xc3\xb6n\xc3\xb6nen itse._NEWLINE_Laulu on k\xc3\xa4\xc3\xa4nnetty ainakin ruotsiksi, saksaksi, englanniksi ja latinaksi.\n_START_SECTION_\nSotainvalidi\n_START_PARAGRAPH_\nK\xc3\xb6n\xc3\xb6nen toimi aktiivisesti sotainvalidien toiminnassa. H\xc3\xa4n haavoittui sodassa kahdesti, vuonna 1941 Tyrj\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja vuonna 1944 Vuosalmella._NEWLINE_H\xc3\xa4n oli p\xc3\xa4\xc3\xa4osassa Yle TV2:n ohjelmassa Huonosti tapettu. Se esitettiin 8.12.1993. Dokumentin toimitti Pertti Hintikka.'