b'\n_START_ARTICLE_\nPeking-ooppera\n_START_PARAGRAPH_\nPeking-ooppera (kiin. \xe4\xba\xac\xe5\x89\xa7, pinyin J\xc4\xabngj\xc3\xb9) on yksi Kiinalaisen oopperan muodoista. Nimens\xc3\xa4 mukaisesti se sai alkuna Pekingiss\xc3\xa4 1700-luvun lopulla ja sit\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n joskus Kiinan kansallisena oopperana. Peking-oopperaa leimaa yksinkertainen lavastus, tyylitellyt elkeet ja liikkeet, sek\xc3\xa4 huolitellut asusteet ja p\xc3\xa4\xc3\xa4hineet, joiden malli saatiin Ming-dynastian aikaisista asuista. Peking-oopperan musiikki yhdistelee kahta tyyli\xc3\xa4; xipi (\xe8\xa5\xbf\xe7\x9a\xae, ponteva ja hele\xc3\xa4) ja erhuang (\xe4\xba\x8c\xe9\xbb\x84, lyyrinen ja synkk\xc3\xa4).\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nXipi ja Erhuang-musiikkityylej\xc3\xa4 yhdistettiin ensimm\xc3\xa4isen kerran kiinalaisessa oopperassa Pekingiss\xc3\xa4 vuonna 1790 ja sit\xc3\xa4 esittiv\xc3\xa4t Anhuista kotoisin olevat Sanqing-ryhm\xc3\xa4n n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t. Ajan my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Sanqingiin liittyi kolme muuta oopperaryhm\xc3\xa4\xc3\xa4, Chuntai, Sixi ja Hechun. Kokonaisuutena n\xc3\xa4m\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4t tulivat tunnetuksi "nelj\xc3\xa4n\xc3\xa4 suurena anhuilaisena ryhm\xc3\xa4n\xc3\xa4" (sida Huiban) ja ne hallitsivat Peking-oopperaa aina Pekingin teatterikaupunginosan tuhoutumiseen saakka boksarikapinassa vuonna 1900. Peking-oopperan alkuvaiheessa sen tunnetuimmat n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t olivat naisrooleja esitt\xc3\xa4v\xc3\xa4t miehet (nandan). 1830-luvulla yleistyiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s vanhojen miesten n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t (laosheng), joista kuuluisin oli Sanqing-ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4 vuodesta 1845 johtanut Cheng Changgeng (1811\xe2\x80\x931880), jota monet kutsuvat Peking-oopperan is\xc3\xa4ksi. Aluksi n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6it\xc3\xa4 Pekingiin toivat yritt\xc3\xa4j\xc3\xa4t, jotka toivat nuoria poikia Anhuin ja Jiangsun maakunnista Pekingiin opettelemaan oopperaa. Tapa loppui Taiping-kapinan (1851\xe2\x80\x931866) my\xc3\xb6t\xc3\xa4, jolloin ooppera alkoi kulkea suvuissa, tai sit\xc3\xa4 alkoivat harjoittaa pekingil\xc3\xa4iset. Peking-oopperan n\xc3\xa4ytelmi\xc3\xa4 pidettiin pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6iden omaisuutena ja niiden k\xc3\xa4sikirjoittajat tunnettiin vain harvoin. Peking-oopperan kasvuun vaikutti hovin ja etenkin leskikeisarinna Cixin tuki, mutta se l\xc3\xb6ysi my\xc3\xb6s maksavaa yleis\xc3\xb6\xc3\xa4. Alun perin oopperan\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6ill\xc3\xa4 oli tapana harjoitella paikallisissa teetaloissa ja harjoitukset muuttuivat ajan my\xc3\xb6t\xc3\xa4 vakinaisiksi maksullisiksi esityksiksi ja n\xc3\xa4m\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 yksityiset mesenaatit takasivat tulonl\xc3\xa4hteen n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6ille Qing-dynastian romahtaessa ja hovin tuen loppuessa._NEWLINE_1900-luku merkitsi suuria muutoksia Kiinan yhteiskunnassa, kulttuurissa ja politiikassa. Tunnetuin Peking-oopperan n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6ist\xc3\xa4 oli Mei Lanfang (1894\xe2\x80\x931961), joka esitti etenkin nandan-rooleja. Mei toi mukanaan useita uudistuksia, joista esimerkkin\xc3\xa4 yksi oli yhteiskunnallisten aiheiden tuominen oopperaan. Esimerkiksi ooppera Niehai bolan (1914) kertoi prostituutiosta, sen n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4 oli realistinen ja n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t k\xc3\xa4yttiv\xc3\xa4t ajanmukaisia asuja. Uudistusten merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 ajaja oli my\xc3\xb6s Kiinan kommunistinen puolue. Mao Zedong antoi toukokuussa 1942 julistuksen, jonka mukaan kaiken taiteen piti toimia vallankumouksen propagandana. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei tarkoittanut suoraan perinteisen oopperan lakkauttamista, vaan vanhojen n\xc3\xa4ytelmien muovaamista uudestaan vallankumousaatteellisiksi, esimerkiksi esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 yl\xc3\xa4luokka n\xc3\xa4ytelmiss\xc3\xa4 pahana ja sit\xc3\xa4 vastaan taistelevat kapinalliset hyvin\xc3\xa4. Kiinan kansantasavallassa suuri osa perinteisist\xc3\xa4 oopperoista kuitenkin kiellettiin tai niiden esitt\xc3\xa4minen yksinkertaisesti lopetettiin. Kulttuurivallankumouksen aikana (1966\xe2\x80\x931976) perinteisi\xc3\xa4 aiheita k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4t oopperat kiellettiin kokonaan ja niiden tilalle tuotiin p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa Peking-ooppera edustavia vallankumouksellisia oopperoita. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 leimasivat voimakas propaganda ja esimerkiksi l\xc3\xa4nsimaalaiset soittimet sankarillisen tunnelman aikaansaamiseksi._NEWLINE_1980-luvun uudistusten aikana perinteiset oopperat elpyiv\xc3\xa4t ja uusia oopperoita alettiin j\xc3\xa4lleen kirjoittamaan. Vanhat naisrooleja esitt\xc3\xa4neet miesn\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t ovat kuitenkin kadonneet Peking-oopperasta l\xc3\xa4hes tyystin ja naisrooleja esitt\xc3\xa4v\xc3\xa4t nykyisin p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa naiset. Peking-ooppera on my\xc3\xb6s taantunut historiallisesta asemastaan. Esimerkiksi viel\xc3\xa4 vuonna 1978 Kiinassa oli 248 Peking-oopperaa esitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4, kun taas vuonna 2006 luku oli vain 93 ja suuri osa Peking-oopperan nykyisest\xc3\xa4 yleis\xc3\xb6st\xc3\xa4 on turisteja. Peking-oopperaan liittyen pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n kuitenkin lukuisia festivaaleja ja sill\xc3\xa4 on seuraajia Pekingin ohella my\xc3\xb6s muissa kaupungeissa, kuten Shanghaissa ja Wuhanissa. Kiinan sis\xc3\xa4llissodan h\xc3\xa4vinneet Kuomintangin kannattajat toivat toivat Peking-oopperan mukanaan Taiwanille, jossa on my\xc3\xb6s oma alueellinen oopperamuotonsa kotsai-hsi. Peking-ooppera lis\xc3\xa4ttiin vuonna 2010 Unescon aineettoman kulttuuriperinn\xc3\xb6n luetteloon._NEWLINE_Suomessa Peking-oopperaa on esitt\xc3\xa4nyt vuonna 2011 perustettu Euroopan ensimm\xc3\xa4inen perinteisen kiinalaisen teatterin ryhm\xc3\xa4 Wusheng Company.\n_START_SECTION_\nEsitys\n_START_PARAGRAPH_\nPerinteinen Peking-oopperan esityslava on paljas ja siihen kuuluu vain yksinkertaisia lavasteita, kuten matto lattialla ja verho n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6iden takana. Tavallisimmat roolit ovat sheng (mies), dan (nainen), jing (maalatut kasvot) ja chou (klovni). J\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4inen eli chou esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 hahmoja, jotka halutaan esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 negatiivisessa valossa ja sen n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4 merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n valkoisella l\xc3\xa4isk\xc3\xa4ll\xc3\xa4 nen\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Sheng ja dan rooleilla on useita eri alatyyppej\xc3\xa4 riippuen esimerkiksi esitett\xc3\xa4v\xc3\xa4n hahmon i\xc3\xa4st\xc3\xa4. Yksinkertaisesta lavastuksesta poiketen n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6iden asut ovat monimutkaisia ja v\xc3\xa4rikk\xc3\xa4it\xc3\xa4 ja ne kuvastavat esitett\xc3\xa4v\xc3\xa4n hahmon statusta, sukupuolta ja persoonallisuutta. Asut noudattelevat Ming-dynastian aikaista tyyli\xc3\xa4 useimmiten huolimatta siit\xc3\xa4, mihin ajankohtaan itse oopperan jouni sijoittuu. N\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4t voidaan jakaa sotilas- (wu) ja siviilin\xc3\xa4ytelmiin (wen). Miesroolit ovat tavallisesti hallitsevia sotilasn\xc3\xa4ytelmiss\xc3\xa4, kun taas siviilin\xc3\xa4ytelmiss\xc3\xa4 naisrooleilla on yht\xc3\xa4l\xc3\xa4inen t\xc3\xa4rkeys. N\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6iden elkeet ovat pitk\xc3\xa4lle tyyliteltyj\xc3\xa4. Mimiikka on usein keskeisess\xc3\xa4 roolissa siviilin\xc3\xa4ytelmiss\xc3\xa4._NEWLINE_Peking-oopperaa leima kaksi musiikkityyli\xc3\xa4, xipi ja erhuang. Erhuang on rauhallinen, hidas ja matala ja sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n korostamaan vakavuutta. Xipi on puolestaan eloisa ja korkea ja se sopii kevytrintaisempiin tilanteisiin. Peking-oopperan orkesteri on tavallisesti pieni ja sen hallitseva soitin on jinghu, mutta my\xc3\xb6s lautasilla, rummulla ja taputtajalla (ban) on t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 osansa. Muita Peking-oopperassa k\xc3\xa4ytettyj\xc3\xa4 soittimia ovat yueqin, sanxian ja suona. Peking-oopperassa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n vain muutamaa eri melodiaa, jotka sovitetaan oopperan sanoitukseen. Sanoitus on puolestaan tyypillisesti puhekielisi\xc3\xa4.'