b'\n_START_ARTICLE_\nWilliam Henry Harrison\n_START_SECTION_\nNuoruus\n_START_PARAGRAPH_\nWilliam Henry Harrison syntyi 9. helmikuuta 1773 Virginiassa h\xc3\xa4nen perheens\xc3\xa4 Berkeley-nimisell\xc3\xa4 maatilalla l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Richmondia. Harrisonin is\xc3\xa4 oli Benjamin Harrison V, yksi Yhdysvaltain itsen\xc3\xa4isyysjulistuksen allekirjoittajista ja Virginian silloinen kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri. William Henry Harrison k\xc3\xa4vi koulunsa Hampden\xe2\x80\x93Sydney Collegessa, josta h\xc3\xa4n siirtyi Pennsylvanian yliopistoon opiskelemaan l\xc3\xa4\xc3\xa4ketiedett\xc3\xa4. Harrison opiskeli yliopistossa vuoteen 1791, jolloin h\xc3\xa4n liittyi armeijaan._NEWLINE_Harrison osallistui armeijassa useisiin yhteenottoihin Ison-Britannian joukkojen kanssa, ja niist\xc3\xa4 merkitt\xc3\xa4vin oli yhdysvaltalaisten voittama Fallen Timbersin taistelu vuonna 1794. Taistelun j\xc3\xa4lkeen Harrison ylennettiin kapteeniksi ja h\xc3\xa4net nimitettiin Ohiossa sijainneen Fort Washingtonin linnakkeen komentajaksi. Vuonna 1795 Harrison meni naimisiin Anna Tuthill Symmesin kanssa. Symmesin varakas is\xc3\xa4 vastusti avioliittoa Harrisonin sotilasuran takia, ja siit\xc3\xa4 syyst\xc3\xa4 Harrison ja Anna Symes karkasivat naimisiin. Pari sai yhteens\xc3\xa4 kymmenen lasta. Yksi Harrisonin lapsista oli John Scott Harrison, josta tuli my\xc3\xb6hemmin kongressiedustaja. Johnin pojasta Benjamin Harrisonista taas tuli Yhdysvaltain 23. presidentti.\n_START_SECTION_\nUra poliitikkona ja nousu kenraaliksi\n_START_PARAGRAPH_\nKun Harrison erosi armeijasta vuonna 1798, Yhdysvaltain presidentti John Adams nimitti h\xc3\xa4net Luoteisterritorion (engl. Northwest Territory, alueeseen kuuluivat nykyiset osavaltiot Indiana, Illinois, Michigan, Ohio, Wisconsin ja osa Minnesotaa) ministeriksi. Seuraavana vuonna Harrisonista tuli territorion ensimm\xc3\xa4inen edustaja Yhdysvaltain kongressissa._NEWLINE_Vuonna 1800 Yhdysvaltain pienensi Luoteisterritoriota leikkaamalla siit\xc3\xa4 Indianan territorion (engl. Indiana Territory) alueen. Harrison nimitettiin territorion ensimm\xc3\xa4iseksi kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6riksi. Uuden territorion kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin\xc3\xa4 Harrison alkoi neuvotella intiaanien kanssa n\xc3\xa4iden asuinalueiden luovuttamisesta yhdysvaltalaisille. Harrison onnistui solmimaan intiaanien kanssa sopimuksen, jonka perusteella intiaanit luopuivat miljoonien hehtaarien kokoisista alueistaan territorion alueella. Osa intiaaneista ei kuitenkaan ollut tyytyv\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ep\xc3\xa4rehellisin\xc3\xa4 pit\xc3\xa4miins\xc3\xa4 maakauppoihin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n takia Harrison joutui kutsumaan Yhdysvaltain armeijan poistamaan intiaanit vanhoilta asuinalueeltaan. Yksi sopimuksia vastustaneista intiaaneista oli shawnee-intiaanien p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Tecumseh. Tecumsehin intiaanijoukot ajautuivat Tippecanoen taisteluun marraskuussa 1811. Vaikka Yhdysvaltain joukot k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4tkin huomattavia tappioita, he onnistuivat ly\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4n Tecumsehin joukot ja Harrisonia juhlittiin suurena sotilasjohtajana._NEWLINE_Oltuaan useita vuosia Indianan territorion kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin\xc3\xa4 Harrison liittyi takaisin armeijaan taistellakseen brittej\xc3\xa4 ja n\xc3\xa4iden kanssa liittoutuneita intiaaneja vastaan vuoden 1812 sodassa. Harrisonista tehtiin prikaatikenraali ja h\xc3\xa4net nimitettiin Luoteisterritorion sotajoukkojen komentajaksi. Harrisonin merkitt\xc3\xa4vimpi\xc3\xa4 saavutuksia armeijan johdossa oli Thamesin taistelun voitto vuonna 1813 l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 nykyist\xc3\xa4 Ontarion aluetta. Intiaanip\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Tecumseh kuoli taistelun aikan, eik\xc3\xa4 Harrison en\xc3\xa4\xc3\xa4 tehnyt yht\xc3\xa4k\xc3\xa4\xc3\xa4n vakavaa rauhansopimusta alueen intiaanien kanssa._NEWLINE_Sodan p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 vuonna 1814 Harrison erosi uudelleen armeijasta kenraalimajurina ja muutti perheens\xc3\xa4 kanssa asumaan North Bendiin, Ohioon. Kaksi vuotta my\xc3\xb6hemmin, 1816, h\xc3\xa4net valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ja vuonna 1819 Yhdysvaltain senaattiin. Harrison erosi senaatista vuonna 1826, ja h\xc3\xa4net nimitettiin Yhdysvaltain ja muutamaa vuotta aiemmin itsen\xc3\xa4istyneen Kolumbian suhteita hoitavaksi ministeriksi.\n_START_SECTION_\nNousu presidentiksi\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1836 Harrison asettui Whig-puolueen ehdokkaana presidentinvaaleihin. H\xc3\xa4n kuitenkin h\xc3\xa4visi vaalit demokraattien Martin Van Burenille. Nelj\xc3\xa4 vuotta my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n asettui uudelleen ehdolle Whig-puolueen riveiss\xc3\xa4 toista kautta hakenutta Martin Van Burenia vastaan. Harrisonin vastustajat haukkuivat yli 60-vuotiasta Harrisonia liian vanhaksi presidentiksi. Harrisonin kannattajat taas antoivat Harrisonista kuvan keskiverto-amerikkalaisena, joka ajoi intiaanit pois Yhdysvalloista. Harrison voitti vaalit lopulta selv\xc3\xa4sti, pitk\xc3\xa4lti Van Burenin edellisell\xc3\xa4 kaudella Yhdysvaltoja koetelleen talouslaman takia._NEWLINE_Harrison astui virkaansa Yhdysvaltojen kaikkien aikojen vanhimpana presidenttin\xc3\xa4 4. maaliskuuta 1841. Virkaanastujaisten huonosta s\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 huolimatta h\xc3\xa4n ei suostunut pukemaan p\xc3\xa4\xc3\xa4lleen takkia tai hattua. Kuukauden kuluttua virkaanastujaisista h\xc3\xa4n kuoli keuhkokuumeeseen. Harrisonin kuoltua Yhdysvaltain v\xc3\xa4liaikaiseksi presidentiksi nimitettiin silloinen varapresidentti John Tyler, joka sai tapahtuman johdosta lempinimen His Accidency (suom. H\xc3\xa4nen Tapaturmaisuutensa). Harrisonin vaimo sai kongressilta miehens\xc3\xa4 kuoleman johdosta 25 000 dollarin kertakorvauksen (presidentin silloinen vuosipalkka) sek\xc3\xa4 ilmaisen postituksen kaikille kirjeilleen._NEWLINE_Harrison ja h\xc3\xa4nen vaimonsa on haudattu William Henry Harrison Tomb State Memorial -nimiseen hautakappeliin heid\xc3\xa4n kotitilalleen North Bendiin, Ohioon.'