b'\n_START_ARTICLE_\nKalervo Pellinen\n_START_SECTION_\nValinta Turun kaupunginjohtajaksi\n_START_PARAGRAPH_\nTurun kolme ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kaupunginjohtajaa, Armas Ensi\xc3\xb6, Arvi H\xc3\xa4llfors ja Eero Mantere, olivat taustaltaan porvarillisia, ja heid\xc3\xa4n valintansa Turun kaupunginvaltuustossa oli ollut varsin yksimielist\xc3\xa4. Vuoden 1946 kunnallisvaalit olivat muuttaneet kaupungin valtasuhteita siten, ett\xc3\xa4 SKDL ja SDP olivat saavuttaneet valtuuston enemmist\xc3\xb6n. Kaupunginjohtaja Mantereen irtisanoutuessa vuonna 1951 valtuuston voimasuhteet olivat 31\xe2\x80\x9322 vasemmiston hyv\xc3\xa4ksi ja vasemmistolaisella ehdokkaalla oli ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa kaupungin historiassa aito mahdollisuus p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 kaupunginjohtajaksi. _NEWLINE_Kun kaupunginjohtaja Eero Mantere erosi teht\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n, ryhtyi kaupunginhallituksen j\xc3\xa4sen, kokoomuksen edustaja Olavi Santalahti toimiin. Santalahti arveli vasemmiston ep\xc3\xa4yhten\xc3\xa4isyyden vuoksi, ett\xc3\xa4 hyv\xc3\xa4lle sitoutumattomalle ehdokkaalle oli saatavissa sosiaalidemokraattien tuki. Santalahti soitti Kalervo Pelliselle, joka tuolloin ty\xc3\xb6skenteli H\xc3\xa4meenlinnan kaupunginjohtajana. Puhelimeen vastasi ensin Pellisen vaimo Helvi Pellinen, joka tyrm\xc3\xa4si Santalahden ehdotuksen heti alkuun. Muutaman suostuttelupuhelun j\xc3\xa4lkeen Kalervo Pellinen kuitenkin suostui ehdokkaaksi Turun kaupunginjohtajan virkaan._NEWLINE_Vasemmiston hajaannus n\xc3\xa4kyi valtuuston kokouksessa, jossa kaupunginjohtaja valittiin. Marraskuussa 1951 pidetyn vaalin ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nestyksess\xc3\xa4 Kalervo Pellinen sai 22 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4, SKDL:n Erkki Nieminen 17 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 ja SDP:n Jorma Tuominen 13 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4. Toisella kierroksella Pellinen sai valintaan oikeuttavat 35 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 ja Nieminen 17 \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4. Kaikki SDP:n kaupunginvaltuutetut siirtyiv\xc3\xa4t siis Pellisen valinnan tueksi. Valinnan j\xc3\xa4lkeen Pellinen antoi lausunnon, jossa h\xc3\xa4n kertoi tulevansa innokkaalla mielell\xc3\xa4 Turkuun, koska kaupungin talous oli hyv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kunnossa ja Turku oli tunnettu monipuolisesta elinkeinoel\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n ja rikkaasta kulttuuriperinn\xc3\xb6st\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nTurun uudisrakentaminen\n_START_PARAGRAPH_\nKalervo Pellisen kausi Turussa oli sek\xc3\xa4 itse kaupungin ett\xc3\xa4 koko Suomen vahvan kasvun ja sodasta elpymisen aikaa. Turun kaupunginjohtaja oli tuolloin Turun todellinen johtaja. H\xc3\xa4n hoiti kaupungin korkeinta virkaa ja oli kaupunginhallituksen sek\xc3\xa4 kiinteist\xc3\xb6- ja rakennustoimen lautakunnan puheenjohtaja. Turun asemakaava-arkkitehti Olavi Laisaari johti Turussa kaavoitusta. Laisaareen periaatteina olivat uudistaminen ja tehokkuus. Pellinen joutuikin ty\xc3\xb6ss\xc3\xa4\xc3\xa4n asettamaan vastakkain tehokkuuden sek\xc3\xa4 vanhat kulttuuriarvot. Yleinen mielipide ei viel\xc3\xa4 1950-luvun alussa ollut her\xc3\xa4nnyt huomaamaan vanhojen rakennusten kulttuuriarvoa ja sodasta elpyminen ja autoistuminen edellyttiv\xc3\xa4t uutta rakentamista ja uutta liikennesuunnittelua._NEWLINE_Turussa alkoi museolautakunnan kokouksissa keskustelu vanhojen rakennusten suojelusta. Museolautakunta laati Haakon Wainion (SDP) johdolla vuonna 1955 listan Turussa sijaitsevista rakennuksista, jotka tulisi suojella uudisrakentamiselta. Museonjohtaja Irja Sahlberg ja amanuenssi C. J. Gardberg k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t luovuttamassa listan kaupunginjohtaja Pelliselle uudenvuodenaattona 1955. Irja Sahlberg kertoi my\xc3\xb6hemmin, ettei Pellinen ollut lainkaan tyytyv\xc3\xa4inen saadessaan listan haltuunsa. Pellinen kommentoi listaa julkisuudessa lyhyesti toteamalla, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dluettelo on arvokas ja me kiinnit\xc3\xa4mme siihen huomiota, se sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 kuitenkin l\xc3\xa4hes puolet Turun rakennuksista\xe2\x80\x9d. Listaa ei koskaan vahvistettu Turun kaupunginvaltuustossa, vaikka siit\xc3\xa4 usein keskusteltiinkin. Todellisuudessa listalla oli rakennuksia vain 32:sta osoitteesta. Listan kohteista purettiin my\xc3\xb6hemmin 11. S\xc3\xa4ilyneiden kohteiden joukossa olivat muun muassa \xc3\x85bo Svenska Teatern, Vartiovuoren t\xc3\xa4htitorni sek\xc3\xa4 Ravintola Pinella. _NEWLINE_Vaikka Pellinen ei ollut suojeltujen kohteiden listasta innoissaan, h\xc3\xa4n my\xc3\xb6hemmin yritti tarmokkaasti ajaa Turun yliopiston vanhan p\xc3\xa4\xc3\xa4rakennuksen eli Phoenixin suojelua. Kun yliopiston siirtyminen Vesilinnanm\xc3\xa4elle varmistui, kaupunki alkoi neuvotella rakennuksen ja tontin ostamista kaupungille. Pellinen saavutti Turun yliopiston johdon kanssa neuvottelutuloksen, jonka mukaan Turku ostaisi tontin ja rakennukset 95 miljoonan vanhan markan hintaan. Asia oli viidesti esill\xc3\xa4 kaupunginvaltuustossa ja ratkaisu tehtiin 22. syyskuuta 1958. Hinta oli jatkoneuvottelujen aikana pudonnut 10 miljoonalla, mutta valtuusto p\xc3\xa4\xc3\xa4tti Paavo Aition (SKDL) ehdotuksesta, ett\xc3\xa4 rakennusta ei osteta. Enemmist\xc3\xb6 valtuustosta oli ostamisen kannalla, mutta SKDL:n 18 hengen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6 esti kaupan, jonka seurauksena vanha yliopistorakennus my\xc3\xb6hemmin purettiin. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli kova isku kaupunginjohtaja Pelliselle sek\xc3\xa4 h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 tukeneelle porvari-demarikoalitiolle. Kaupunginjohtajan ajatuksena oli ollut rakennuksen muuttaminen kaupungin virastoksi, ja ravintolan tilalle h\xc3\xa4n oli suunnitellut nuorisokahvilaa. Rakennuksen oston est\xc3\xa4nyt kaupunginvaltuutettu Paavo Aitio kertoi my\xc3\xb6hemmin halunneensa rakennusmiehille enemm\xc3\xa4n t\xc3\xb6it\xc3\xa4 uudisrakennuksilla.\n_START_SECTION_\nSuomen Joutsenen siirto Turkuun\n_START_PARAGRAPH_\nKalervo Pellinen ehti vajaat 10 vuotta kest\xc3\xa4neen kautensa aikana aloittaa useita hankkeita ja suunnitelmia, joista monet toteutuivat vasta h\xc3\xa4nen kuolemansa j\xc3\xa4lkeen. T\xc3\xa4llaisia olivat muun muassa Turun kaupunginteatterin rakentaminen, W\xc3\xa4in\xc3\xb6 Aaltosen museon suunnittelu ja Suomen Joutsenen saaminen Turkuun merimiesammattikouluksi. Pellinen teki Suomen Joutsenen suhteen yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 kaupunginhallituksen j\xc3\xa4sen Santalahden sek\xc3\xa4 Merimies-Unionin puheenjohtajan Niilo W\xc3\xa4ll\xc3\xa4rin kanssa._NEWLINE_Pellinen ja Santalahti k\xc3\xa4viv\xc3\xa4t W\xc3\xa4ll\xc3\xa4rin luona ja sopivat taktiikasta. Turun kaupunki lupasi aluksen korjaukseen 20 miljoonaa markkaa ja teki asiasta esityksen valtioneuvostolle. Kun asia ei alkuun edennyt, W\xc3\xa4ll\xc3\xa4ri j\xc3\xa4tti jouluaattona 1959 p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri V. J. Sukselaiselle uhkavaatimuksen Suomen Joutsenen Turkuun siirt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 ja uuden vaatimuksen 4. tammikuuta 1960 ilmoittaen kaikkien j\xc3\xa4\xc3\xa4nmurtajien pys\xc3\xa4htyv\xc3\xa4n, mik\xc3\xa4li alusta ei hinata Turkuun. Uhkavaatimukset tehosivat ja 17. tammikuuta satoja turkulaisia oli vastaanottamassa Suomen Joutsenta, kun se saapui sumun keskelt\xc3\xa4 Turun satamaan.'