b'\n_START_ARTICLE_\nThe Byrds\n_START_SECTION_\nPerustaminen\n_START_PARAGRAPH_\nRoger McGuinn n\xc3\xa4ki The Beatlesin esiintyv\xc3\xa4n Ed Sullivan Show\'ssa 9. helmikuuta 1964. H\xc3\xa4n ihastui George Harrisonin 12-kieliseen Rickenbacker -s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kitaraan ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti hankkia v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti itselleen samanlaisen. Folkmuusikkona ja lauluntekij\xc3\xa4n\xc3\xa4 jonkin verran mainetta saavuttanut Gene Clark n\xc3\xa4ki McGuinnin esitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n Troubadour -klubilla The Beatlesin kappaleen "I Want to Hold Your Hand" ja ehdotti t\xc3\xa4lle yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4. David Crosby teki McGuinnin suuntaan seuraavana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 samantyyppisi\xc3\xa4 uteluja. Crosby oli soittanut orkesterinjohtaja Les Baxterin perustamassa folkryhm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 The Les Baxter\'s Balladeers. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 meriitti ei tehnyt McGuinniin suurempaa vaikutusta, mutta kuultuaan, ett\xc3\xa4 Crosbyn yst\xc3\xa4v\xc3\xa4ll\xc3\xa4 Jim Dicksonilla oli oma studio, h\xc3\xa4net otettiin mukaan ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n, joka sai nimekseen The Jet Sets._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen singlen, The Beatles -vaikutteisen "Please Let Me Love You" julkaisi Elektra Records kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1964. Elektran johtaja Jac Holzman ei pit\xc3\xa4nyt yhtyeen nimest\xc3\xa4, joten h\xc3\xa4n julkaisi singlen nimell\xc3\xa4 The Beefeaters. Kappaleen \xc3\xa4\xc3\xa4nitykseen osallistui kaksi maineikasta studiomuusikkoa, basisti Ray Pohlman ja rumpali Earl Palmer. Laulun menestys j\xc3\xa4i kuitenkin heikoksi. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa basistiksi tuli bluegrass-kitaristi ja mandoliinin soittaja Chris Hillman, joka suostui hankkimaan 40 dollaria maksaneen japanilaisen bassokitaran. Lahjakkaana muusikkona h\xc3\xa4n oppi soittamaan sit\xc3\xa4 hyvinkin pian. Rumpaliksi valittiin Michael Clarke, vaikka t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ei ollut juurikaan meriittej\xc3\xa4 rumpujen soitosta. David Crosby oli n\xc3\xa4hnyt t\xc3\xa4m\xc3\xa4n soittavan congarumpuja er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tilaisuudessa, mutta suurimman vaikutuksen Clarke oli tehnyt Crosbyyn visuaalisesti. Valmiin kokoonpanon nimeksi otettiin The Byrds.\n_START_SECTION_\nNousu menestykseen\n_START_PARAGRAPH_\nYhtyeen l\xc3\xa4pimurroksi muodostui huhtikuussa 1965 julkaistu ensimm\xc3\xa4inen single, folkrock-versio Bob Dylanin kappaleesta "Mr. Tambourine Man". Se nousi listaykk\xc3\xb6seksi sek\xc3\xa4 Yhdysvalloissa ett\xc3\xa4 Britanniassa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli onnenpotku my\xc3\xb6s Dylanille, sill\xc3\xa4 singlen menestys esitteli h\xc3\xa4nen tuotantoaan laajemmalle yleis\xc3\xb6lle kuin h\xc3\xa4nen omat julkaisunsa. Pian julkaistiin my\xc3\xb6s ensialbumi Mr. Tambourine Man, jolla yhtye yhdisteli erityisesti The Beatlesin ja Bob Dylanin musiikkia. Viel\xc3\xa4 samana vuonna he julkaisivat musiikillisesti samankaltaisen albumin Turn! Turn! Turn!. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaksi ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 albumia loivat The Byrdsin tavaramerkin: Roger McGuinnin 12-kielisen Rickenbacker -s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kitaran luoman "helisev\xc3\xa4n" \xc3\xa4\xc3\xa4nimaailman sek\xc3\xa4 melodiset lauluosuudet._NEWLINE_Seuraava Byrds-albumi Fifth Dimension, vuonna 1966, uudisti yhtyett\xc3\xa4 psykedeelisen rockin suuntaan, ja se luetaankin nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n kyseisen musiikinlajin uranuurtajien ja klassikoiden joukkoon. The Byrds itse k\xc3\xa4ytti uudesta s\xc3\xa4hk\xc3\xb6isemm\xc3\xa4st\xc3\xa4 tyylist\xc3\xa4\xc3\xa4n nimityst\xc3\xa4 space rock. Huomattavaa on ett\xc3\xa4 albumin kappale, singlen\xc3\xa4kin julkaistu "Eight Miles High" oli ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 psykedeelisen rockin kappaleita. Byrds menetti varman suuren hitin, kun radioasemat lopettivat kappaleen soittamisen v\xc3\xa4itt\xc3\xa4en sen sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4n viittauksia huumausaineisiin. Kaikesta huolimatta "Eight Miles High" on yhtyeen suurimpia klassikoita._NEWLINE_Psykedeelist\xc3\xa4 linjaa jatkoi seuraava albumi Younger Than Yesterday vuonna 1967, jossa oli jo kuultavissa ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 vaikutteita country rockista. Samana vuonna 1967 ilmestyi my\xc3\xb6s mainiosti menestynyt kokoelma-albumi The Byrds\' Greatest Hits._NEWLINE_Seuraavalla albumilla The Notorious Byrd Brothers (1968) oli my\xc3\xb6s country-tyylisi\xc3\xa4 vaikutteita, mutta jatkoi silti psykedeelist\xc3\xa4 linjaa. T\xc3\xa4lt\xc3\xa4 levylt\xc3\xa4 luultavasti tunnetuin kappale oli "Wasn\'t Born to Follow", joka soi  elokuvassa Easy Rider. Lopullinen muutos tapahtui vuonna 1968, jolloin yhtyeen pitk\xc3\xa4aikainen j\xc3\xa4sen David Crosby j\xc3\xa4tti yhtyeen ja perusti Crosby, Stills & Nashin ja The Byrds julkaisi kuudennen albuminsa Sweetheart of the Rodeo. Country-musiikin uudistaja ja legenda Gram Parsons liittyi my\xc3\xb6s yhtyeeseen. Albumi oli aikanaan kiistelty, sill\xc3\xa4 se ei edustanut perinteist\xc3\xa4 country-musiikkia, vaan sit\xc3\xa4 alettiin kutsua country rockiksi. Parsons itse vihasi kyseist\xc3\xa4 termi\xc3\xa4. Musiikkinero kuitenkin l\xc3\xa4hti yhtyeest\xc3\xa4 jo ennen seuraavaa albumia, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n ei halunnut soittaa rotuerottelun repim\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Etel\xc3\xa4-Afrikassa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Parsons perusti yhtyeen The Flying Burrito Brothers, johon l\xc3\xa4hti my\xc3\xb6s Byrdsin alkuper\xc3\xa4inen basisti ja lauluntekij\xc3\xa4, Chris Hillman._NEWLINE_Vuonna 1969 julkaistiin seuraava albumi Dr. Byrds & Mr. Hyde. Kokoonpano oli muuttunut suuresti, alkuper\xc3\xa4isj\xc3\xa4senist\xc3\xa4 mukana oli ainoastaan yhtyeen keulahahmo, Roger McGuinn (aiemmin Jim McGuinn). Uusi levy edusti hieman rockimpaa tyyli\xc3\xa4, mutta my\xc3\xb6s country-vaikutteet olivat tallella. Kitaristi Clarence White liittyi Byrdsiin ja toi uutta ulottuvuutta yhtyeen soittoon. Kyseisell\xc3\xa4 levyll\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s versio Parsonsin ja McGuinnin kappaleesta Drug Store Truck Drivin\' Man. Itse Parsonsin esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4 kyseinen kappale on Gram Parsons & The Shilos:n live-levyll\xc3\xa4 vuodelta 1973._NEWLINE_Lokakuussa 1969 julkaistiin studioalbumi Ballad of Easy Rider, joka sai mukavan vastaanoton._NEWLINE_Roger McGuinn hajotti yhtyeen syyskuussa 1973, mutta kokosi sen l\xc3\xa4hes saman tien uudelleen. Mukana olivat kaikki alkuper\xc3\xa4isen kokoonpanon j\xc3\xa4senet ja tuloksena oli albumi Byrds. Kaupallisesti se menestyi hyvin (Yhdysvalloissa listasijoitus 20.), mutta arvostelut olivat negatiivisia. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 pettyneen\xc3\xa4 McGuinn peruutti tulevan kiertueen ja yhtyeen toiminta p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi.'