b'\n_START_ARTICLE_\nJean-Claude Petit\n_START_PARAGRAPH_\nJean-Claude Petit (s. 14. marraskuuta 1943 Vaires-sur-Marne, \xc3\x8ele-de-France) on ranskalainen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja sovittaja. H\xc3\xa4n opiskeli Conservatoire National Sup\xc3\xa9rieur -konservatoriossa Pariisissa. 1970-luvulla h\xc3\xa4n sovitti suuren m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n ranskalaisia hittikappaleita, kuten Julien Clercin \xe2\x80\x9dSi on chantait\xe2\x80\x9d (1972), Serge Laman \xe2\x80\x9dJe suis malade\xe2\x80\x9d (1973), Mort Shumanin \xe2\x80\x9dLe Lac Majeur\xe2\x80\x9d (1973) ja Claude Fran\xc3\xa7oisin \xe2\x80\x9dLe telephone pleure\xe2\x80\x9d (1974). H\xc3\xa4n julkaisi my\xc3\xb6s useita omia instrumentaalisia LP-levyj\xc3\xa4._NEWLINE_1970-luvun lopulta alkaen Petit on keskittynyt elokuvamusiikin tekoon, ja h\xc3\xa4n on tuottanut musiikkia esimerkiksi elokuviin Jean de Florette (1986), Cyrano de Bergerac (1990) ja Husaari katolla (1995). Vuonna 2010 h\xc3\xa4n sovitti musiikin rockoopperaan La revolution Fran\xc3\xa7aise._NEWLINE_Petit toimi Monacon kapellimestarina maan voittaessa vuoden 1971 Eurovision laulukilpailun sek\xc3\xa4 Ranskan kapellimestarina vuosien 1986 ja 1987 kilpailuissa.'