b'\n_START_ARTICLE_\nAlger Hiss\n_START_PARAGRAPH_\nAlger Hiss (11. marraskuuta 1904 Baltimore, Maryland \xe2\x80\x93 15. marraskuuta 1996 New York) oli yhdysvaltalainen virkamies, joka toimi Yhdysvaltain ulkoministeri\xc3\xb6n edustajana Yhdistyneiss\xc3\xa4 kansakunnissa (YK). Hiss joutui poliittisen ajojahdin kohteeksi 1940-luvun lopulla, kun h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 v\xc3\xa4itettiin kommunistiksi ja syytettiin vakoilusta Neuvostoliiton hyv\xc3\xa4ksi kymmenen vuotta aiemmin. H\xc3\xa4net tuomittiin v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4st\xc3\xa4 valasta viiden vuoden vankeuteen. Hissin oikeusjuttu her\xc3\xa4tti Yhdysvalloissa laajaa huomiota. H\xc3\xa4nen syyllisyydest\xc3\xa4\xc3\xa4n kiistell\xc3\xa4\xc3\xa4n edelleen.\n_START_SECTION_\nTy\xc3\xb6ura\n_START_PARAGRAPH_\nAlger Hiss oli opiskellut Baltimoren kaupungin koulussa. H\xc3\xa4n valmistui 1926 Johns Hopkinsin yliopistosta ja suoritti 1929 lakitutkinnon Harvardin yliopistossa. Sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli vuoden ajan korkeimman oikeuden tuomarin Oliver Wendell Holmesin avustajana. Vuonna 1933 Hiss siirtyi valtion virkamieheksi ja ty\xc3\xb6skenteli presidentti Franklin D. Rooseveltin hallinnossa maatalous-, oikeus- ja ulkoministeri\xc3\xb6iss\xc3\xa4. H\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli muun muassa Nyen komiteassa ja senaatin investointikomiteassa._NEWLINE_Hiss toimi presidentti Rooseveltin neuvonantajana Jaltan konferenssissa ja oli YK:n perustamista valmistelleen toimikunnan p\xc3\xa4\xc3\xa4sihteerin\xc3\xa4 San Franciscon konferenssin yhteydess\xc3\xa4. Hiss ty\xc3\xb6skenteli Yhdysvaltain ulkoministeri\xc3\xb6n virkamiehen\xc3\xa4 YK:ssa vuosina 1945\xe2\x80\x931946 ja Carnegien kansainv\xc3\xa4lisen rauhans\xc3\xa4\xc3\xa4ti\xc3\xb6n puheenjohtajana vuosina 1946\xe2\x80\x931949.\n_START_SECTION_\nOikeudenk\xc3\xa4ynti\n_START_PARAGRAPH_\nAlger Hissin juttu oli Yhdysvaltain sis\xc3\xa4politiikan merkitt\xc3\xa4vimpi\xc3\xa4 tapahtumia 1940-luvun lopulla, Harry Trumanin vaalivoiton ohella. Republikaanipuolue oli k\xc3\xa4rsinyt vaaleissa arvovaltatappion ja alkoi etsi\xc3\xa4 uusia keinoja demokraattien p\xc3\xa4ihitt\xc3\xa4miseksi. Kommunististen Neuvostoliiton ja Kiinan voimistuessa Yhdysvalloissa k\xc3\xa4ynnistyi vastareaktiona antikommunistisen liikkeen vahvistuminen. Kommunisteja alettiin etsi\xc3\xa4 valtion hallinnosta ja sis\xc3\xa4politiikasta. Kommunisminvastaisuudesta tuli sis\xc3\xa4politiikan ase poliittisia vastustajia kohtaan._NEWLINE_Entinen kommunisti Whittaker Chambers kertoi kongressin ep\xc3\xa4amerikkalaista toimintaa tutkivalle valiokunnalle (HUAC) 3. elokuuta 1948, ett\xc3\xa4 Hiss oli ollut ennen maailmansotaa kommunistisen solun johtaja Washingtonissa ja auttanut muita kommunisteja saamaan asemia Yhdysvaltain hallinnossa. HUAC kutsui Hissin kuultavaksi, jolloin h\xc3\xa4n kiisti Chambersin v\xc3\xa4itteet. Valiokunnan j\xc3\xa4sen Richard Nixon kuulusteli Hissi\xc3\xa4. Oikeudenk\xc3\xa4ynti her\xc3\xa4tti huomiota eri puolella maailmaa. Hiss my\xc3\xb6nsi tavanneensa Chambersin, mutta eri nimell\xc3\xa4, George Crosleyna. H\xc3\xa4n oli esiintynyt sanomalehtimiehen\xc3\xa4 ja Hiss oli antanut lehtiartikkeleita. Chambers kiisti k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neens\xc3\xa4 nime\xc3\xa4 Crosley._NEWLINE_Chambers toisti Hissi\xc3\xa4 koskeneet v\xc3\xa4itteens\xc3\xa4 julkisesti ollessaan vieraana Meet the Press -radio-ohjelmassa, siis kongressin tutkinnan tarjoaman syytesuojan ulkopuolella. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in Hiss haastoi h\xc3\xa4net syyskuussa 1948 oikeuteen kunnianloukauksesta ja vaati 75\xc2\xa0000 dollarin korvauksia. HUAC julkisti 6. joulukuuta 1948 Chambersin valaehtoisen todistuksen, jonka mukaan Hiss oli tarjonnut h\xc3\xa4nelle salaisia valtion asiakirjoja luovutettavaksi neuvostoliittolaiselle agentille. Todisteeksi Chambers esitti noin kuudenkymmenen sivun verran kirjoituskoneella kirjoitettuja kopioita Yhdysvaltain ulkoministeri\xc3\xb6n asiakirjoista sek\xc3\xa4 er\xc3\xa4it\xc3\xa4 Hissin ja valtiovarainministeri\xc3\xb6n ekonomistin Harry Dexter Whiten k\xc3\xa4sinkirjoittamia muistiinpanoja. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 aineisto sai nimekseen \xe2\x80\x9dBaltimoren asiakirjat\xe2\x80\x9d. Chambers kertoi saaneensa paperit Hissilt\xc3\xa4 vuonna 1938 ja h\xc3\xa4nen mukaansa ne oli kirjoitettu rouva Hissin Woodstock-merkkisell\xc3\xa4 kirjoituskoneella. Rouva Hiss kiisti kirjoituskoneen olemassaolon. My\xc3\xb6hemmin l\xc3\xb6ytyi kirje, joka my\xc3\xb6s oli kirjoitettu samalla kirjoituskoneella._NEWLINE_Joulukuun 1948 alussa Nixon m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si takavarikoimaan HUAC:lle kaiken Chambersin hallussa viel\xc3\xa4 mahdollisesti olleen todistusaineiston. T\xc3\xa4ll\xc3\xb6in Chambers luovutti tutkijoille joukon 35 millimetrin mikrofilmirullia, jotka h\xc3\xa4n oli k\xc3\xa4tkenyt maatilalleen Marylandissa ontoksi koverrettuun kurpitsaan. Lehdist\xc3\xb6 risti ne \xe2\x80\x9dkurpitsa-asiakirjoiksi\xe2\x80\x9d. Chambers kertoi saaneensa my\xc3\xb6s ne Hissilt\xc3\xa4 kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1938. P\xc3\xa4\xc3\xa4osa niiden sis\xc3\xa4ll\xc3\xb6st\xc3\xa4 oli viatonta, mutta osa sis\xc3\xa4lsi valokuvia salaisiksi luokitelluista ulkoministeri\xc3\xb6n asiakirjoista._NEWLINE_Tapausta ryhtyi nyt tutkimaan liittovaltion asettama suuri valamiehist\xc3\xb6. Se nosti 15. joulukuuta Hissi\xc3\xa4 vastaan syytteet kahdesta v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4st\xc3\xa4 valasta, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen katsottiin valehdelleen kun h\xc3\xa4n kiisti luovuttaneensa asiakirjoja Chambersille ja kun h\xc3\xa4n v\xc3\xa4itti viimeisimm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 todistajanlausunnossaan, ettei ollut tavannut Chambersia 1. tammikuuta 1937 j\xc3\xa4lkeen. Juttu meni oikeuteen, jossa Hiss edelleen kiisti syyllisyytens\xc3\xa4 ja h\xc3\xa4nen puolustuksensa kyseenalaisti Chambersin mielenterveyden. Ensimm\xc3\xa4inen oikeusk\xc3\xa4sittely vuonna 1949 j\xc3\xa4i tuloksettomaksi, sill\xc3\xa4 valamiehist\xc3\xb6 ei p\xc3\xa4\xc3\xa4ssyt yksimielisyyteen. Toisessa oikeudenk\xc3\xa4ynniss\xc3\xa4 vuoden 1950 alussa Hiss todettiin syylliseksi. H\xc3\xa4net tuomittiin v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4st\xc3\xa4 valasta viiden vuoden vankeuteen 25. tammikuuta 1950. H\xc3\xa4n joutui vankilaan maaliskuussa 1951. Tapaus nosti senaattori Joseph McCarthyn intoa toimittaa vankilaan kommunismista ep\xc3\xa4ilyt henkil\xc3\xb6t. Ulkoministeri Dean Acheson sanoi tuntevansa Hissin ja h\xc3\xa4nen oma asemansa ulkoministerin\xc3\xa4 asiassa oli kiusallinen._NEWLINE_Hiss vapautettiin vuonna 1954 h\xc3\xa4nen k\xc3\xa4rsitty\xc3\xa4\xc3\xa4n tuomiostaan kolme vuotta. H\xc3\xa4n vakuutti kuolemaansa saakka olleensa syyt\xc3\xb6n. Hiss sai takaisin oikeutensa harjoittaa asianajajan ammattia Massachusettsin osavaltion korkeimman oikeuden p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksell\xc3\xa4 vuonna 1975, muutamaa p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 sen j\xc3\xa4lkeen kun Yhdysvaltain oikeusministeri\xc3\xb6 oli julkistanut Chambersin kurpitsaan k\xc3\xa4tkettyjen mikrofilmirullien sis\xc3\xa4ll\xc3\xb6n, mik\xc3\xa4 oli paljastanut ne p\xc3\xa4\xc3\xa4osin harmittomiksi. Hiss kuoli 92-vuotiaana vuonna 1996.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4lkimaine\n_START_PARAGRAPH_\nKiistely Hissin syyllisyydest\xc3\xa4 on jatkunut nykyp\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4n saakka. Varsinkin monet vasemmistolaiset puolustivat h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 julkisesti ja v\xc3\xa4ittiv\xc3\xa4t, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4net oli tuomittu syytt\xc3\xb6m\xc3\xa4n\xc3\xa4. Neuvostoliiton hajottua Hiss pyysi vuonna 1992 etsim\xc3\xa4\xc3\xa4n Moskovan arkistoista asiakirjoja, jotka toisivat uutta valoa juttuun. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4inen tutkija Dmitri Volkogonov ilmoitti my\xc3\xb6hemmin samana vuonna, etteiv\xc3\xa4t asiakirjat tukeneet oletusta, jonka mukaan Hiss olisi kuulunut johonkin vakoojarenkaaseen. Monien tutkijoiden mielest\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei kuitenkaan riitt\xc3\xa4nyt todisteeksi Hissin syytt\xc3\xb6myydest\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 Volgokonov ei ollut k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt tutkimuksessaan Neuvostoliiton sotilastiedustelun arkistoja. Vuonna 1996 julkistettiin Yhdysvaltain tiedustelun toisen maailmansodan aikana sieppaamia neuvostoliittolaisia s\xc3\xa4hkeit\xc3\xa4, joiden katsottiin tukevan oletusta Hissin syyllisyydest\xc3\xa4._NEWLINE_Hissin oikeudenk\xc3\xa4ynti muodostui merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi Richard Nixonin uran kannalta, sill\xc3\xa4 se nosti Nixonin kansalliseen kuuluisuuteen.'