b'\n_START_ARTICLE_\nLestadiolaisuuteen liittyv\xc3\xa4t kiistat\n_START_SECTION_\nKritiikki alkuher\xc3\xa4yksen aikana (1844\xe2\x80\x931861)\n_START_PARAGRAPH_\nJo her\xc3\xa4tysliikkeen perustaja Lars Levi Laestadius sai osakseen kitker\xc3\xa4\xc3\xa4 kritiikki\xc3\xa4. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tehtiin useita kanteluita tuomiokapituliin. Syyt\xc3\xb6ksi\xc3\xa4 aiheuttivat muun muassa Laestadiuksen saarnojen v\xc3\xa4rikk\xc3\xa4\xc3\xa4t kielikuvat, her\xc3\xa4nneiden liikutukset kirkossa ja hengellisten teht\xc3\xa4vien luovuttaminen maallikoille. Kun her\xc3\xa4tyksen kokeneet Koutokeinon saamelaiset kapinoivat norjalaisia vallanpit\xc3\xa4ji\xc3\xa4\xc3\xa4n vastaan verisin seurauksin, tahtoi Tromssan piispa D.B. Juell vy\xc3\xb6rytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tapahtuman "siveellisen vastuun" Laestadiukselle. H\xc3\xa4rn\xc3\xb6sandin piispa Israel Bergman vapautti sent\xc3\xa4\xc3\xa4n her\xc3\xa4tt\xc3\xa4j\xc3\xa4n syytteist\xc3\xa4, mutta kuningas velvoitti h\xc3\xa4net pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n silm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 "Laestadiuksen tapaa hoitaa virkansa". Pajalan seurakunnan piispantarkastus kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1853 tapahtui kireiss\xc3\xa4 tunnelmissa, mutta piispa Bergman antoi lopulta Laestadiuksen toiminnasta voittopuolisesti my\xc3\xb6nteisen arvion. Lehdist\xc3\xb6n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksiin vastatakseen Laestadius perusti oman sanomalehden Huutavan \xc3\xa4\xc3\xa4ni korvessa (En ropandes r\xc3\xb6st i \xc3\xb6knen). Pajalan tulinen kirkkoherra osoittautuu lehtikirjoituksissaan poleemisen ja satiirisen tyylin suvereeniksi haltijaksi. Lehdess\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4n vuoroin puolustautuu kriitikoitaan vastaan, vuoroin ruoskii maallistuneen papiston ja virkamiesten omavaltaisuutta.       _NEWLINE_Koutokeinon tapahtumat huolestuttivat my\xc3\xb6s Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisarikunnan viranomaisia. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Tukholman-l\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s varoitti 27.1. 1852 Pietarissa Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ulkoasiainministeri\xc3\xb6t\xc3\xa4 Norjan ja Ruotsin Lapissa levi\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 "vaarallisesta lahkosta, joka ilmeisesti sekoittaa muinaissaamelaista pakanuutta uskonasioihin". L\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s huomautti mahdollisuudesta, ett\xc3\xa4 lahko levi\xc3\xa4isi my\xc3\xb6s Suomen suuriruhtinaskunnan puolelle, jolleiv\xc3\xa4t viranomaiset puutu asiaan. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ulkoministeri\xc3\xb6 tiedottikin asiasta Suomen kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rille, joka taas otti yhteytt\xc3\xa4 Oulun l\xc3\xa4\xc3\xa4nin kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6riin ja Kuopion piispaan. Piispa Robert Valentin Frosterus l\xc3\xa4hettikin kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri Menschikoffille seikkaper\xc3\xa4isen raportin Pohjois-Lapin lestadiolaisuudesta 1.11. 1853. Piispa antoi her\xc3\xa4tykselle my\xc3\xb6s tunnustusta:_NEWLINE_\xc2\xbbEnnen Jumalan sanaa kohtaan v\xc3\xa4linpit\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytt\xc3\xa4 osoittaneet ja ilmeisen vihamieliset henkil\xc3\xb6t ovat her\xc3\xa4tyksen satuttamina ryhtyneet mielell\xc3\xa4\xc3\xa4n lukemaan ja tutkimaan sit\xc3\xa4. Miss\xc3\xa4 kansa on ollut painuneena syv\xc3\xa4lle juoppouden syntien kauhistuksiin, siell\xc3\xa4 tilalle on astunut ehdoton raittius. Salakapakat ovat kadonneet. Siveett\xc3\xb6myyden tilalle on tullut siveellisyys. Tarpeettomat k\xc3\xa4r\xc3\xa4j\xc3\xa4t ovat loppuneet. Varkaat ja petolliset ihmiset ovat palauttaneet varastetun tavaran tai korvanneet vahingon tunnontarkasti. Lis\xc3\xa4tt\xc3\xa4k\xc3\xb6\xc3\xb6n viel\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 her\xc3\xa4nneet ovat pit\xc3\xa4ytyneet tiukasti kirkon tunnustukseen ja ett\xc3\xa4 Raamattu ja Lutherin kirjoitukset ovat heid\xc3\xa4n t\xc3\xa4rkeint\xc3\xa4 luettavaansa.\xc2\xbb _NEWLINE_Yleisarvio oli kuitenkin kielteinen:_NEWLINE_\xc2\xbbV\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 ymm\xc3\xa4rrys Jumalan kunniasta on ollut monelle kiihkon alku, varsinkin niille, joiden katumuskamppailu on ollut eritt\xc3\xa4in kova, niin ett\xc3\xa4 he ovat j\xc3\xa4tt\xc3\xa4neet kodin ja konnun ja ryhtyneet \'hengellisin\xc3\xa4 pappeina\' kiertelem\xc3\xa4\xc3\xa4n kyli\xc3\xa4 ja seurakuntia ja saarnaamaan fanaattisella kiihkolla raittiutta ja parannusta. Sellainen v\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 jumalisuuden kiihko n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tarttuneen sek\xc3\xa4 miehiin ett\xc3\xa4 naisiin. T\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 luuloteltua uskont\xc3\xa4yteytt\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 parannussaarnaajat ovat k\xc3\xa4yneet h\xc3\xa4vytt\xc3\xb6min k\xc3\xa4\xc3\xa4nnytysyrityksin tuttujen ja tuntemattomien, ylh\xc3\xa4isten ja alhaisten kimppuun tuomiten ja kiroten armotta kaikki ne, jotka eiv\xc3\xa4t ole kokeneet samanlaista katumuskamppailua ja kokeneet samoja tunteita kuin he.\xc2\xbb _NEWLINE_Piispa kauhisteli my\xc3\xb6s liikutuksia: "vastak\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneet -- jumalanpalvelusten aikana -- hyppien, jalkojaan t\xc3\xb6mistellen ja k\xc3\xa4si\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteen ly\xc3\xb6den ovat p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4neet usein koiran \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 muistuttavia huutoja --." Frosterus my\xc3\xb6nsi, ett\xc3\xa4 "liike maltillisen ja hengellisesti kokeneen opettajan johdossa saisi paljon hyv\xc3\xa4\xc3\xa4 aikaan". Kuitenkin h\xc3\xa4n toivoi, ett\xc3\xa4 "fanaatikkojen" p\xc3\xa4\xc3\xa4sy Suomeen voitaisiin est\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Lestadiolaisuus kohtasi syntyess\xc3\xa4\xc3\xa4n ja levitt\xc3\xa4ytyess\xc3\xa4\xc3\xa4n kritiikki\xc3\xa4 eritoten kirkon taholta. My\xc3\xb6s jotkut ei-hengelliset merkkimiehet arvostelivat her\xc3\xa4tysliikkeen tapoja. Yhteiskuntafilosofi J. V. Snellman piti lestadiolaisuuden mustana puolena sit\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 liikkeess\xc3\xa4 ei kunnioitettu perheen yhten\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4. Lestadiolaiset eiv\xc3\xa4t Snellmanin mukaan kunnioittaneet perheen sis\xc3\xa4isi\xc3\xa4 suhteita, vaan hylk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t ei-lestadiolaiset perheenj\xc3\xa4senet, vanhemmat lapsensa, lapset vanhempansa. (Murtorinne, Eino).\n_START_SECTION_\nKritiikki vuosina 1861\xe2\x80\x931899\n_START_PARAGRAPH_\nPapisto piti yleisesti lestadiolaisuutta vapaakirkollisena lahkona. Kokkolan kirkkoherra Lars Schalinin leski Sophie Schalin valitti Sakari Topeliukselle vuonna 1883 kirjoittamassaan kirjeess\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 "he (hihhulilaiset) vaivaavat ja tuomitsevat kaikkia, jotka menev\xc3\xa4t kirkkoon --." Piispantarkastusp\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjoissa liikett\xc3\xa4 kutsuttiin muun muassa hihhuleiksi, lahkoksi, villiuskoksi, rippil\xc3\xa4isiksi, ja \xe2\x80\x93 liikutusten vuoksi \xe2\x80\x93 tanssijalahkoksi, kansan suussa jopa villitaudiksi ja koirataudiksi. Levi\xc3\xa4v\xc3\xa4n her\xc3\xa4tysliikkeen arvostelijana profiloitui Kuopion silloinen piispa, my\xc3\xb6hempi arkkipiispa Gustaf Johansson. H\xc3\xa4n piti lestadiolaisuutta, "varsinkin sit\xc3\xa4, jonka perusoppi on ottaa toisilta ihmisilt\xc3\xa4 synnit anteeksi", kirkon ulkopuolisena lahkona: "Pakanakuntakin seisoo t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 suhteessa korkeammalla asteella kuin lestadiolaiset, sill\xc3\xa4 pakanat rukoilevat jumalitaan". Piispa Johansson julkaisi vuonna 1892 lestadiolaisuutta poleemisesti tarkastelleen kirjan Laestadiolaisuus ja vuonna 1880 Juho Tanskanen kirjan Hihhulilaisuus oikeassa karwassansa. Johanssonin mukaan h\xc3\xa4nen kirjansa motiivi oli "laestadiolaisten saattaminen lahvollisen lumouksen kahleista raittiiseen uskoon j\xc3\xa4lleen". Her\xc3\xa4tysliikett\xc3\xa4 syytettiin my\xc3\xb6s antinomismista.  _NEWLINE_Liikutuksia pidettiin 1800-luvulla ajoittain kirkkopahennuksena. Liikutuksiin tulleita lestadiolaisia voitiin rangaista sakoilla, h\xc3\xa4pe\xc3\xa4penkiss\xc3\xa4 tai jalkapuussa istuttamalla sek\xc3\xa4 lyhyell\xc3\xa4 vankeudella. Lestadiolaisten seuratoiminta aiheutti julkista vastustusta. Esimerkiksi Savitaipaleella vuonna 1884 lestadiolaissaarnaaja menehtyi, kun vaimoaan seuroista hakemaan tullut talollinen ampui h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 olkap\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n. My\xc3\xb6s toinen saarnaaja joutui vainon kohteeksi pit\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n seuroja Teuvalla vuonna 1872. Nimismies apujoukkoineen nouti saarnaajan seuratalosta ja l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t kuljettamaan t\xc3\xa4t\xc3\xa4 kotiin. Matkan varrella he kuitenkin pys\xc3\xa4htyiv\xc3\xa4t kievariin ja ripustivat vangin k\xc3\xa4siraudoilla leip\xc3\xa4orteen. Joukko alkoi juopotella ja vanki unohtui. Kievariin sattumalta poikennut vieras huomasi tajuttoman saarnaajan ja h\xc3\xa4net p\xc3\xa4\xc3\xa4stettiin vapaaksi._NEWLINE_Julkisessa sanassa lestadiolaisuutta tarkasteltiin usein hyvin kielteisess\xc3\xa4 s\xc3\xa4vyss\xc3\xa4. Esimerkiksi Oulun Wiikko-Sanomat kutsui lestadiolaissaarnaajia "juoksu-susiksi lammasten vaatteissa:"kun vaan saarnaajille syntins\xc3\xa4 tunnusti--niin oli ihan paikalla Jumalan lapsi."  _NEWLINE_Lestadiolaisten seuramenoa lehti kuvasi:_NEWLINE_\xc2\xbbSelitykset k\xc3\xa4yv\xc3\xa4t aina tuiki pitk\xc3\xa4llisesti ja laveasti, silti kuin selitt\xc3\xa4j\xc3\xa4t, omituisella tavallansa, aina kuljettavat p\xc3\xa4\xc3\xa4asian sivuhun monenmuotoisia vertausten koristuksia, jolla keinoin he ahkerasti kyselev\xc3\xa4t muiltakin, mit\xc3\xa4 niill\xc3\xa4 ja niill\xc3\xa4kin sanoilla ja vertauksilla pit\xc3\xa4\xc3\xa4 ymm\xc3\xa4rrett\xc3\xa4m\xc3\xa4n. \xe2\x80\x93 Muutoin on selitt\xc3\xa4jill\xc3\xa4 aina yht\xc3\xa4l\xc3\xa4inen p\xc3\xa4\xc3\xa4tarkoitus, se, ett\xc3\xa4 he luetun kappaleen sis\xc3\xa4lt\xc3\xb6\xc3\xa4 k\xc3\xa4\xc3\xa4nnell\xc3\xa4 ja sovitella todistukseksi siihen, ett\xc3\xa4 ainoastansa he ja heid\xc3\xa4n kaltaisensa ovat ne oikeat Jumalalta l\xc3\xa4hetetyt saarnaajat, joilta ainoastaan syntein anteeksi antamus ja usko saadaan.\xc2\xbb _NEWLINE_(Oulun Wiikko-Sanomat 1872)\n_START_SECTION_\n1900-luvun vaihteen hajaannus\n_START_PARAGRAPH_\nVuosina 1894-1900 lestadiolaisuus jakaantui vanhoillislestadiolaisiin, esikoislestadiolaisiin, uusher\xc3\xa4nneisiin ja kiihke\xc3\xa4n hurmoksellisiin narvalaisiin. Monilla alueilla hajaannus tapahtui verraten rauhallisesti, mutta esimerkiksi Oulun Rauhanyhdistyksell\xc3\xa4 kerrotaan uusher\xc3\xa4nneiden "jalasta vet\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja k\xc3\xa4sik\xc3\xa4hm\xc3\xa4ll\xc3\xa4" est\xc3\xa4neen vanhoillislestadiolaisia saarnaajia Juho Kieksi\xc3\xa4 ja Kaarle Helisteni\xc3\xa4 puhumasta. _NEWLINE_Pohjois-Lapin Kittil\xc3\xa4st\xc3\xa4 alkunsa saanut uusher\xc3\xa4ys opetti, ett\xc3\xa4 synninp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6 tuli julistaa vain "lain alle syventyneille". "Kittil\xc3\xa4n vanhukset" vaativat "armonmurrosta", "syd\xc3\xa4men s\xc3\xa4rkymist\xc3\xa4" ja "syd\xc3\xa4men ymp\xc3\xa4rileikkausta". Heid\xc3\xa4n mielest\xc3\xa4\xc3\xa4n evankeliumin "holvaaminen" oli johtanut "h\xc3\xb6ll\xc3\xa4\xc3\xa4n" ja "pehme\xc3\xa4\xc3\xa4n" kristillisyyteen sek\xc3\xa4 "valvomattomuuteen", jonka seurauksena oli tullut jopa karkeita "lihallisia lankeemuksia". Lis\xc3\xa4ksi uusher\xc3\xa4ys opetti lain kolmatta k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4: hengellinen laki ei heid\xc3\xa4n mielest\xc3\xa4\xc3\xa4n ollut vain uskottomille tarkoitettu "kurittaja Kristuksen tyk\xc3\xb6" vaan my\xc3\xb6s kristityn pyhitysel\xc3\xa4m\xc3\xa4n ohjenuora._NEWLINE_Helsingin lestadiolaisuudesta v\xc3\xa4itelleen tohtori Martti Vuollon mukaan Viron Narvasta alkunsa saanut narvalaisuus oli uudenher\xc3\xa4yksen lieveilmi\xc3\xb6. Sen ominaispiirteit\xc3\xa4 olivat voimakkaat liikutukset, n\xc3\xa4yt ja muut ekstaattiset ilmi\xc3\xb6t. Liikkeeseen liittyvilt\xc3\xa4 vaadittiin julkirippi\xc3\xa4. Narvalaisuuden "palavimmassa" vaiheessa Raamattua v\xc3\xa4heksyttiin; enemm\xc3\xa4n tuli kuunnella "Henke\xc3\xa4" ja "sis\xc3\xa4ist\xc3\xa4 sanaa". Esiintyi my\xc3\xb6s k\xc3\xa4sityst\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 julkiripin tehnyt ja seurakunnalta synninp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6n saanut tuli pyh\xc3\xa4ksi eik\xc3\xa4 voinut en\xc3\xa4\xc3\xa4 tehd\xc3\xa4 synti\xc3\xa4.  Narvalaisuus toimi helluntaiher\xc3\xa4tyksen tulov\xc3\xa4yl\xc3\xa4n\xc3\xa4 Suomeen. Helluntailaissaarnaaja Thomas Ball Barratt saapui Suomeen syksyll\xc3\xa4 1911 narvalaisten kutsumana._NEWLINE_Vanhoillislestadiolaiset puolustivat "avaraa evankeliumia" ja vastustivat lain kolmatta k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4. He katsoivat, ett\xc3\xa4 "uusiher\xc3\xa4ys pit\xc3\xa4en kristillisyytemme alkuevankeliumia kelpaamattomana -- rep\xc3\xa4isi eriseuran kristillisyydest\xc3\xa4 ja liitti sen haaraosastoksi maailman kristillisyyteen". Ep\xc3\xa4onnistuneessa vuoden 1911 sovintokokouksessa vanhoillislestadiolaiset v\xc3\xa4ittiv\xc3\xa4t lain kolmannen k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n ja "syd\xc3\xa4men s\xc3\xa4rkymisen" vaatimuksen johtaneen omantunnonarkoja ihmisi\xc3\xa4 ep\xc3\xa4toivoon ja jopa itsemurhiin. My\xc3\xb6s esikoislestadiolaiset vastustivat lain kolmatta k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4 ja varovaisuutta synninp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6n saarnaamisessa. Lis\xc3\xa4ksi he painottivat kuuliaisuutta esikoisten seurakunnalle, joka heid\xc3\xa4n mukaansa tarkoitti alkuher\xc3\xa4yksen ydinalueen eli Ruotsin Lapin lestadiolaisia._NEWLINE_Hajaannus toi liikkeelle runsaasti kielteist\xc3\xa4 julkisuutta ja hidasti sen etenemist\xc3\xa4.  Kirkollisten piirien, esimerkiksi Kotimaa-lehden, sympatiat olivat enimm\xc3\xa4kseen uudenher\xc3\xa4yksen puolella.\n_START_SECTION_\nKritiikki ja hajaannukset vuosina 1900\xe2\x80\x931960\n_START_PARAGRAPH_\nSuuren hajaannuksen j\xc3\xa4lkeen eri lestadiolaisryhmien toiminta organisoitui ja vilkastui. Lestadiolaisia oli runsaasti erilaisissa yhteiskunnallisissa ja kirkollisissa teht\xc3\xa4viss\xc3\xa4, jopa ministerein\xc3\xa4. My\xc3\xb6s v\xc3\xa4lit kirkkoon paranivat: Rovaniemen seurakunnan vuoden 1914 piispantarkastusp\xc3\xb6yt\xc3\xa4kirjassa todetaan, ett\xc3\xa4 vanhoillislestadiolaisten rauhanyhdistys on "edist\xc3\xa4nyt raittiutta paikkakunnalla ja -- hartausseurat aiheuttaneet siunausta". Esikoislestadiolaisuus sai kuitenkin osakseen kielteist\xc3\xa4 julkisuutta 1920- ja 1930-luvuilla, kun sen saarnaajien ronskia puhetapaa ihmeteltiin._NEWLINE_1930-luvulla sis\xc3\xa4iset kiistat alkoivat j\xc3\xa4lleen. Amerikan apostolis-luterilainen kirkko pyysi vuonna 1932 Suomen vanhoillislestadiolaisilta puhujia seuroihinsa. Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen mielest\xc3\xa4 ALC oli "sekaseurainen yhteis\xc3\xb6" ja "ulkopuolella kristittyin rakkauden ja hengen yhteyden". SRK kehotti puhujia  kielt\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n ALC:n pyynn\xc3\xb6st\xc3\xa4 "rauhan ja rakkauden s\xc3\xa4ilymisen t\xc3\xa4hden". Kuitenkin kolme saarnaajaa, Kiimingin kirkkoherra V\xc3\xa4in\xc3\xb6 Juntunen, pyh\xc3\xa4jokelainen Antti Krekula ja kuivaniemel\xc3\xa4inen Ville Kaikkonen, l\xc3\xa4htiv\xc3\xa4t matkaan. Oulussa kes\xc3\xa4kuussa 1934 pidetty puhujainkokous katsoi, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4ille saarnaajille oli "Jumalan seurakunnan merkitys h\xc3\xa4m\xc3\xa4rtynyt". Heit\xc3\xa4 kehotettiin parannukseen "sekaseuraisten tukemisesta ja rakkauden rikkomisesta", muuten he "repiv\xc3\xa4t itsens\xc3\xa4 irti Jumalan lasten rakkaudesta". Kokouksen enemmist\xc3\xb6 yhtyi n\xc3\xa4kemykseen, jonka mukaan:_NEWLINE_\xc2\xbbJumalan lapset maan p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 muodostavat yhden lauman Hyv\xc3\xa4n Paimenen ymp\xc3\xa4rille niin, ett\xc3\xa4 yhdell\xc3\xa4 paikkakunnalla ei voi olla kahta kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n riitelev\xc3\xa4\xc3\xa4 kristittyjen joukkoa, ei Suomessa eik\xc3\xa4 Amerikassa.\xc2\xbb _NEWLINE_SRK-vanhoillisuudesta eroon joutuneet saarnaajat kannattajineen pitiv\xc3\xa4t Rovaniemell\xc3\xa4 syyskuussa 1934 oman kokouksen, jossa he paheksuivat tehtyj\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksi\xc3\xa4:_NEWLINE_\xc2\xbbPyh\xc3\xa4 Raamattu ei miss\xc3\xa4\xc3\xa4n kohdassa anna tukea k\xc3\xa4sitykselle, ett\xc3\xa4 olisi rajoitettu, kenelle saa saarnata ewankeliumia, kenelle ei, miss\xc3\xa4 saa saarnata ja miss\xc3\xa4 ei. Jollei saisi saarnata ewankeliumia sekaseuraisessakin seurakunnassa, tulisi kaikki ewankeliumin ty\xc3\xb6 mahdottomaksi, koska t\xc3\xa4ysin puhdasta seurakuntaa maan p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ei ole--\xc2\xbb _NEWLINE_My\xc3\xb6hemmin "pikkuesikoiset" perustivat toimintansa kivijalaksi Kustannusosakeyhti\xc3\xb6 Rauhan. Yhti\xc3\xb6 alkoi julkaista Rauhan Sana-lehte\xc3\xa4, mist\xc3\xa4 johtuu ryhm\xc3\xa4n nykyinen nimi rauhansanalaisuus. Rauhansanalaisuus sai kannattajia erityisesti Pohjois-Ruotsista, Tornion- ja Muonionjokilaaksosta, ruotsinkieliselt\xc3\xa4 Pohjanmaalta sek\xc3\xa4 osista Keski- ja Etel\xc3\xa4-Pohjanmaata. SRK-vanhoilliset ja rauhansanalaiset pyrkiv\xc3\xa4t sovintoon 1940-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4, mutta sovinto kaatui erimielisyyksiin seurakuntaopista._NEWLINE_My\xc3\xb6s uusher\xc3\xa4yksess\xc3\xa4 kuohui. Erimielisyyksi\xc3\xa4 aiheuttivat muun muassa kirkollistuminen, yhteisty\xc3\xb6 Suomen L\xc3\xa4hetysseuran kanssa sek\xc3\xa4 viidesl\xc3\xa4isyydest\xc3\xa4 ja anglosaksisesta pyhityskristillisyydest\xc3\xa4 saadut vaikutteet. Jo vuonna 1938 liikkeess\xc3\xa4 tapahtui hajaannus, joka p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi kuitenkin sovintoon seuraavana vuonna. Vuonna 1954 uusher\xc3\xa4yksen valtavirrasta erkaantui niin kutsuttu Kolkuttaja-suunta, joka 1960-luvulla jakaantui kontiolaisuudeksi ja peuralaisuudeksi.\n_START_SECTION_\nKritiikki ja hajaannukset 1960-luvulta eteenp\xc3\xa4in\n_START_PARAGRAPH_\n1950- ja 1960-lukujen vaihteessa vanhoillislestadiolaisten pappien ja maallikkosaarnaajien v\xc3\xa4lille kasautuneet j\xc3\xa4nnitteet purkautuivat hajaannuksena. Pappislinja vaati sakramenteille t\xc3\xa4rke\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4 roolia liikkeen teologiassa sek\xc3\xa4 tiiviimp\xc3\xa4\xc3\xa4 yhteisty\xc3\xb6t\xc3\xa4 kirkollisten j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen, muun muassa Suomen L\xc3\xa4hetysseuran kanssa. Erimielisyyksien symboliksi nousi kaste. Pappien mielest\xc3\xa4 kastamattomana kuolleen lapsen kohtalosta ei voida sanoa muuta, kuin ett\xc3\xa4 "h\xc3\xa4n on Jumalan hyviss\xc3\xa4 k\xc3\xa4siss\xc3\xa4". Maallikkosaarnaajien mukaan lapset sen sijaan syntyv\xc3\xa4t maailmaan armahdettuina, "koska he kuuluvat Jeesuksen lunastamaan ihmissukuun". Maallikkolinja katsoi kasteen olevan "hyv\xc3\xa4n omantunnon liitto Jumalan kanssa" ja ehtoollisen "uskovaisille asetettu armoateria uskon vahvistukseksi". Pappislinja piti maallikkosaarnaajien kantaa tunnustuskirjojen vastaisena. _NEWLINE_Oulussa vuosina 1957 ja 1960 pidetyt SRK:n puhujainkokoukset asettuivat tukemaan maallikkosaarnaajien kantaa. "Pappiseriseuran" kannattajat - kymmenkunta pient\xc3\xa4 rauhanyhdistyst\xc3\xa4, 2/3 liikkeeseen kuuluneista papeista ja joitakin maallikkosaarnaajia - erotettiin rauhanyhdistyksist\xc3\xa4 "siin\xc3\xa4 toivossa, ett\xc3\xa4 Jumala, rakas Is\xc3\xa4, saisi vaikuttaa parannuksen armon heid\xc3\xa4n syd\xc3\xa4miss\xc3\xa4\xc3\xa4n". P\xc3\xa4iv\xc3\xa4miehen mukaan rauhanyhdistyksest\xc3\xa4 erottaminen ei ollut "erottamista Jumalan valtakunnasta, sill\xc3\xa4 sen he ovat tehneet itse". Pappislinjan mielest\xc3\xa4 heid\xc3\xa4t erotettiin, koska he eiv\xc3\xa4t hyv\xc3\xa4ksyneet maallikkosaarnaajien kirkon tunnustuksen vastaisia n\xc3\xa4kemyksi\xc3\xa4. _NEWLINE_Vanhoillislestadiolaisuuden kiistat her\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t lehdist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 vilkasta keskustelua. Esimerkiksi Oulussa ilmestyv\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Kalevassa oli jo pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n tammikuussa 1961 yli 30 hajaannusta k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4\xc3\xa4 kirjoitusta. My\xc3\xb6s Helsingin ja Oulun hiippakuntien piispat O.K. Heli\xc3\xb6vaara ja Martti Simojoki kritisoivat SRK:n kannanottoja sakramenteista. He kehottivat SRK:ta pit\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n "Pyh\xc3\xa4\xc3\xa4n Raamattuun ja kirkkomme tunnustuskirjoihin". _NEWLINE_Pappislinja perusti vuonna 1963 toimintaansa organisoimaan Laestadius-Seura ry:n, joka alkoi julkaista El\xc3\xa4m\xc3\xa4n Sana-lehte\xc3\xa4. Lehden mukaan suuntausta on kutsuttu my\xc3\xb6s el\xc3\xa4m\xc3\xa4nsanalaisuudeksi. Pappislinjalle j\xc3\xa4i my\xc3\xb6s Helsingin Lestadiolaisten ylioppilaskoti, jonka omistaman Maitojyv\xc3\xa4-lehden julkaisemista se jatkoi.   _NEWLINE_Vanhoillislestadiolaisuuden sis\xc3\xa4inen kuohunta jatkui 1970-luvulla. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuosikymmenen aikana her\xc3\xa4tysliikkeen valtauomasta eriytyiv\xc3\xa4t morj\xc3\xa4rvel\xc3\xa4isyys Ruotsissa, First Apostolic Lutheran Church USA:ssa ja sillanp\xc3\xa4\xc3\xa4l\xc3\xa4isyys Suomessa. Liike sai tiedotusv\xc3\xa4lineiss\xc3\xa4 osakseen eritt\xc3\xa4in negatiivista huomiota. Syin\xc3\xa4 olivat muun muassa niin kutsutut hoitokokoukset ja rajanveto ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4\xc3\xa4n yhteiskuntaan. Her\xc3\xa4tysliikkeess\xc3\xa4 ilmeni my\xc3\xb6s erimielisyyksi\xc3\xa4 seurakuntakurista, television hyv\xc3\xa4ksymisest\xc3\xa4, asenteesta poliittisiin puolueisiin (vasemmistopuolueisiin, SMP:en ja Kristilliseen Liittoon) sek\xc3\xa4 kulttuuriharrastuksiin. Lauri Pietil\xc3\xa4n mukaan Suomen Keskustapuolue pyrki saamaan vanhoillislestadiolaisuudessa monopoliaseman. H\xc3\xa4nen mukaansa my\xc3\xb6s Kokoomuksen kielt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 oli suunniteltu, mutta se j\xc3\xa4i lopulta pois Reisj\xc3\xa4rven suviseuroissa pidetyst\xc3\xa4 alustuksesta, jossa lueteltiin kiellettyj\xc3\xa4 puolueita.  _NEWLINE_My\xc3\xb6s esikoislestadiolaisuudessa esiintyi sis\xc3\xa4isi\xc3\xa4 erimielisyyksi\xc3\xa4. Kiistoja aiheuttivat muun muassa Laestadiuksen postillojen uudistaminen sek\xc3\xa4 suhtautuminen yhteiskunnan maallistumiseen. Vuonna 1965 esikoisuuden valtauomasta erosi saarnaaja Levi \xc3\x84lvgrenin mukaan nimetty leevil\xc3\xa4isyys, joka pit\xc3\xa4\xc3\xa4 tarkasti kiinni Laestadiuksen saarnojen alkuper\xc3\xa4isesta asusta, suhtautuu jyrk\xc3\xa4n kielteisesti radioon ja televisioon sek\xc3\xa4 noudattaa tarkasti perinteisi\xc3\xa4 pukeutumis- ja tapanormeja. Vuonna 1977 leevil\xc3\xa4isyydest\xc3\xa4 erkaantui steenil\xc3\xa4isyys._NEWLINE_1960- ja 1970-luvuilta l\xc3\xa4htien lestadiolaisuutta on kritisoitu ennen kaikkea eksklusiivisesta seurakuntaopista, ehk\xc3\xa4isyvastaisuudesta ja TV-vastaisuudesta. Television katseluun ja ehk\xc3\xa4isyyn suhtaudutaan kielteisesti ennen kaikkea vanhoillis- ja esikoislestadiolaisuudessa, jonkin verran my\xc3\xb6s rauhansanalaisuudessa. Arvostelusta suurin osa on kohdistunut her\xc3\xa4tysliikkeen p\xc3\xa4\xc3\xa4suuntaukseen vanhoillislestadiolaisuuteen. Her\xc3\xa4tysliikett\xc3\xa4 on syytetty tiukasta ryhm\xc3\xa4kurista, uskonnon ja politiikan sekoittamisesta, sek\xc3\xa4 ep\xc3\xa4johdonmukaisuudesta, kun moniin synteihin otetaan hyvin tiukka linja, mutta esimerkiksi tupakointi hyv\xc3\xa4ksyt\xc3\xa4\xc3\xa4n. Liikett\xc3\xa4 on arvosteltu my\xc3\xb6s patriarkaalisuudesta. Naisia ei hyv\xc3\xa4ksyt\xc3\xa4 puhujiksi eik\xc3\xa4 Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen johtokuntaan.\n_START_SECTION_\nLestadiolaisten vastauksia arvosteluun\n_START_PARAGRAPH_\nKuten edell\xc3\xa4 mainittiin, Laestadius perusti oman lehden Huutavan \xc3\xa4\xc3\xa4ni korvessa puolustautuakseen lehdist\xc3\xb6n, erityisesti Norbottens Postenin, hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksi\xc3\xa4 vastaan. H\xc3\xa4n kirjoitti my\xc3\xb6s laajan uskonnonfilosofisen teoksen Hulluinhuonelainen (D\xc3\xa5rhushjonet) osoittaakseen, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen kiistellyn toimintansa taustalla oli selke\xc3\xa4 psykologis-filosofinen systeemi. Niin Laestadiuksen saarnojen kuin kirjoitustenkin kieli oli usein karkeaa ja ironista, kuten katkelma h\xc3\xa4nen konventikkeliplakaattia kritisoinutta artikkeliaan osoittaa.:_NEWLINE_\xc2\xbbAlussa, kun julistus hartauskokouksia vastaan oli ilmestynyt, noudatettiin sit\xc3\xa4 jokseenkin ankarasti. Er\xc3\xa4s kateellinen henkil\xc3\xb6 oli antanut ilmi muutamia kerettil\xc3\xa4isi\xc3\xa4 eli lukijaisia Tukholmassa luvattomista seuroista. Viskaali tuli ilmiantajan kanssa osoitettuun huoneeseen. Mutta lukijaiset aavistivat pahaa, piilottivat tuokiossa kirjat ja asettivat niiden sijaan viinapullot ja kortit p\xc3\xb6yd\xc3\xa4lle. Viskaali astuu sis\xc3\xa4\xc3\xa4n, katselee ymp\xc3\xa4rilleen eik\xc3\xa4 huomaa mit\xc3\xa4\xc3\xa4n muuta kuin huoneessa olevat henkil\xc3\xb6t sek\xc3\xa4 viinapullon ja kortit p\xc3\xb6yd\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Silloin h\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyy \xc3\xa4kki\xc3\xa4 ilmiantajaan p\xc3\xa4in ja sanoo: \'sin\xc3\xa4 senkin lurjus\' - eli mokoma konna tai mink\xc3\xa4 paksun kirosanan h\xc3\xa4n mahtoikaan laskea suustaan - \'sin\xc3\xa4 olet ilmiantanut kunniallisia ihmisi\xc3\xa4; etk\xc3\xb6 n\xc3\xa4e, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 on oikeita luterilaisia?\' T\xc3\xa4t\xc3\xa4 sanoessaan h\xc3\xa4n osoitti viinapulloa ja kortteja. Ja siit\xc3\xa4 hetkest\xc3\xa4 viinapullo ja kortit ovat tulleet oikeauskoisen luterilaisuuden oikeaksi tuntomerkiksi. Kas siin\xc3\xa4 osutaankin naulan kantaan. Mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 naula tulikin ensimm\xc3\xa4iseksi naulaksi luterilaisen kirkon ruumisarkussa. Eik\xc3\xa4 aikaakaan, niin siihen ly\xc3\xb6d\xc3\xa4\xc3\xa4n viimeinen naula.\xc2\xbb _NEWLINE_Lestadiolaisten ensimm\xc3\xa4inen lehti oli \xc3\x96ljypuu, joka lopetti toimintansa vuonna 1877. Sen takana oli oululainen kirjapaino ja muutama lestadiolainen. Vuonna 1880 alettiin julkaista Kristillist\xc3\xa4 kuukausilehte\xc3\xa4. Sen p\xc3\xa4\xc3\xa4toimittajana toimi Karl Abiel Heikel ja vuodesta 1883 eteenp\xc3\xa4in Aatu Laitinen. Vuonna 1888 lehden nimeksi vaihdettiin Sanomia Siionista ja vuonna 1904 Armonsanomat. P\xc3\xa4\xc3\xa4toimittaja ei vaihtunut. Aatu Laitinen lakkautti Armonsanomat-lehden, kun vanhoillislestadiolaiset perustivat Siionin L\xc3\xa4hetyslehden "Jumalan valtakunnan \xc3\xa4\xc3\xa4nenkannattajaksi" vuonna 1911. Juhani Raattamaa perusteli oman lehden tarvetta vuonna 1879 K. A. Heikelille l\xc3\xa4hett\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4\xc3\xa4n kirjeess\xc3\xa4:_NEWLINE_\xc2\xbbSe mahtaa olla tarpeellinen, ett\xc3\xa4 panna toimeen sanomalehti, ett\xc3\xa4 totuus kulkisi walheen rinnalla. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n kristillisyyden wihamiehet owat paljon walehdelleet kristittyin opista ja el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4; eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 lakkaa maailman loppuun asti. -- Seuratkoon hengellinen lehti Kristuksen esikuwaa, joka puolusti opetuslapsiansa Dawidin esimerkill\xc3\xa4.\xc2\xbb _NEWLINE_W\xc3\xa4in\xc3\xb6 Havas puolusti vuonna 1927 julkaistussa kirjassaan Laestadiolaisuuden historia p\xc3\xa4\xc3\xa4piirteiss\xc3\xa4\xc3\xa4n her\xc3\xa4tysliikett\xc3\xa4 n\xc3\xa4in:_NEWLINE_\xc2\xbbSe tunturituuli, joka kerran Kaaresuvannosta lehahti puhaltamaan on ollut sittenkin Jumalan tuuli, joka milloin vihurina on murskannut saatanan t\xc3\xb6it\xc3\xa4, milloin l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4n\xc3\xa4 lounatuulena saapunut sinne, miss\xc3\xa4 s\xc3\xa4rjetyt syd\xc3\xa4met ovat kaivanneet sanomia taivaallisesta Armahtajastaan. Sen matkaan on kyll\xc3\xa4 toisinaan noussut niit\xc3\xa4 ilmavirtoja, jotka ovat l\xc3\xa4ht\xc3\xb6isin t\xc3\xa4st\xc3\xa4 maasta, ja tuhoakin on tullut. Mutta mik\xc3\xa4p\xc3\xa4 Jumalan ty\xc3\xb6 olisi t\xc3\xa4ysin turmeltumattomana milloinkaan pysynyt.\xc2\xbb _NEWLINE_Havaksen julkaisemat kirjat, h\xc3\xa4nen n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4 poliittinen toimintansa ja h\xc3\xa4nen traaginen kuolemansa vuonna 1941 paransivat erityisesti vanhoillislestadiolaisuuden julkisuuskuvaa. _NEWLINE_El\xc3\xa4m\xc3\xa4nsanalaisuuden hajaannuksen j\xc3\xa4lkeen kirkkoherra Kullervo Hulkko pyrki P\xc3\xa4iv\xc3\xa4mieheen vuonna 1961 kirjoittamallaan artikkelisarjalla Vanhoillislestadiolaisuus ja tunnustuskirjat osoittamaan her\xc3\xa4tysliikkeens\xc3\xa4 opin luterilaisen tunnustuksen mukaiseksi._NEWLINE_1980-luvun alussa vanhoillislestadiolaisuus alkoi kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 tiedotustoimintaansa ja avasi esimerkiksi suviseurat n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4sti toimittajille. My\xc3\xb6hemmin Internetiin avattiin SRK:n kotisivut. Toisin kuin 1970-luku, 1980-luvun alku ja erityisesti vuosi 1984 eiv\xc3\xa4t olleet julkisuudessa negatiivisia. Vanhoillislestadiolaisuuden tiedotustoiminnan aktivoituminen n\xc3\xa4kyi tuolloin sanomalehdiss\xc3\xa4. Nykyisin liike pyrkii avoimeen tiedottamiseen ja ainoat salassa pidett\xc3\xa4v\xc3\xa4t asiat ovat rippisalaisuuksia. Filosofian maisteri Jani Alatalo toteaa tutkimuksessaan Kohti avoimuutta. Vanhoillislestadiolaisuuden k\xc3\xa4sittely julkisuudessa ja vanhoillislestadiolaisten suhtautuminen julkisuuteen Suomessa vuosina 1976-1984:_NEWLINE_\xc2\xbbJos joku viel\xc3\xa4 2000-luvulla esitt\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 lestadiolaisuuden pit\xc3\xa4isi olla avoimempaa, kyse on l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6n haluttomuudesta tutustua lestadiolaisuuteen. Lestadiolaisuus kuitenkin on paljon muutakin kuin julkisuuteen n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4t poikkeamat keskivertosuomalaisen elintavoista.\xc2\xbb'