b'\n_START_ARTICLE_\nSukuvaakuna\n_START_PARAGRAPH_\nSukuvaakuna on vaakuna, joka kuuluu tunnuksena yksitt\xc3\xa4iselle suvulle. Sukuvaakunat voivat olla joko aatelisten sukujen tunnuksina toimivia aatelisvaakunoita tai aatelittomia porvarisvaakunoita._NEWLINE_Alkuaan sukuvaakunat ovat l\xc3\xa4ht\xc3\xb6isin henkil\xc3\xb6vaakunoista, jotka ovat periytyneet suvussa. Skotlannissa sukuvaakunat ovat edelleen henkil\xc3\xb6vaakunoita, ja ainoastaan suvun p\xc3\xa4\xc3\xa4mies k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 suvun vaakunaa alkuper\xc3\xa4isen\xc3\xa4 ilman erottelua. Sukuvaakuna periytyy agnaattisesti eli patrilineaarisesti, toisin sanoen is\xc3\xa4lt\xc3\xa4 kaikille lapsille ja _NEWLINE_n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 lapsista edelleen poikien kaikille lapsille. Ns. Sukuseuravaakuna on eri asia kuin periytyv\xc3\xa4 sukuvaakuna, ja se on _NEWLINE_rinnastettavissa mink\xc3\xa4 tahansa muun yhdistyksen tai seuran vaakunaan. Jotkut suvut ovat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4neet sukuvaakunaa my\xc3\xb6s sukuyhdistyksen vaakunana. Useissa Euroopan maissa ja Amerikassa esiintyy huijaustoimintaa (Wappenschwindel, Bucket shop), jossa myyd\xc3\xa4\xc3\xa4n vanhoja sukuvaakunoita tai niihin liittyvi\xc3\xa4 tuotteita asiakkaille, joiden esi-isille vaakunan uskotellaan kuuluvan.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nKlassisen selityksen mukaan keskiajan haarniskoidut ritarit alkoivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kilviss\xc3\xa4\xc3\xa4n vaakunatunnuksia, jotta heid\xc3\xa4t olisi mahdollista tunnistaa taistelukent\xc3\xa4ll\xc3\xa4. My\xc3\xb6hemmin on tosin ep\xc3\xa4ilty, ett\xc3\xa4 kilven merkitys yksitt\xc3\xa4isten yst\xc3\xa4vien ja vihollisten erottamisessa toisistaan taistelun keskell\xc3\xa4 lienee ollut v\xc3\xa4h\xc3\xa4inen. Ritarien tunnistautumisella oli kuitenkin keskiajan kunniakulttuurissa t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 sosiaalinen merkitys ja siten he my\xc3\xb6s pystyiv\xc3\xa4t erottautumaan alempis\xc3\xa4\xc3\xa4tyisist\xc3\xa4 sotilaista. Vaakunoiden k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 alkoi muuttua systemaattiseksi noin vuodesta 1130 alkaen ja t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in alkoi kehitty\xc3\xa4 my\xc3\xb6s vaakunoihin liittyv\xc3\xa4 heraldiikka. Vaakunoista alkoi v\xc3\xa4hitellen tulla perinn\xc3\xb6llisi\xc3\xa4, mutta aluksi oli mahdollista, ett\xc3\xa4 esimerkiksi mies saattoi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 vaimonsa tai vasalli herransa vaakunaa. Vaakunoiden k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 levisi nopeasti ritareilta alempien yhteiskuntaryhmien ja yhteis\xc3\xb6iden k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n._NEWLINE_Kilvist\xc3\xa4 ritarien vaakunat siirtyiv\xc3\xa4t pian my\xc3\xb6s n\xc3\xa4iden sinetteihin, joihin kilpi oli tapana kuvata. Kilven ohella vaakunaan kuuluu usein niin sanottu kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4nkoriste, jolla on my\xc3\xb6s konkreettinen tausta. Varsinkin turnajaisiin osallistuneet ritarit alkoivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kyp\xc3\xa4riins\xc3\xa4 kiinnitettyj\xc3\xa4 koristeita tunnistautumiseen. Varhaisin todistettu tieto t\xc3\xa4llaisesta on Flanderin kreivin sinetiss\xc3\xa4 oleva kuva 1190-luvulta. Alkuaan tunnistamisen avuksi alettiin 1200-luvun puoliv\xc3\xa4list\xc3\xa4 alkaen julkaista my\xc3\xb6s kuvitettuja vaakunaluetteloita eli vaakunakirjoja. Heraldiikan kehittymisen my\xc3\xb6t\xc3\xa4 kehittyiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s niin sanotut vaakunaselitykset 1200-luvun puoliv\xc3\xa4list\xc3\xa4 alkaen._NEWLINE_1300-luvulta alkaen vaakunoiden yhteydess\xc3\xa4 alettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s ritarikuntien tunnuksia ja henkil\xc3\xb6lle my\xc3\xb6nnettyj\xc3\xa4 kunniamerkkej\xc3\xa4, mist\xc3\xa4 tehtiin Ruotsissa vuonna 1748 pakollista.\n_START_SECTION_\nAatelisvaakunat\n_START_PARAGRAPH_\nVanhimmat aatelisvaakunat ovat aatelisten itsens\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n ottamia, mutta 1300-luvulta alkaen hallitsijat ryhtyiv\xc3\xa4t antamaan niit\xc3\xa4 vaakunakirjeill\xc3\xa4. 1300-luvun oikeusoppinut Bartolus de Saxoferrato muotoili periaatteen, jonka mukaan kuka tahansa sai ottaa k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n oman vaakunan, mutta h\xc3\xa4nen mukaansa hallitsijan antamilla tai vahvistamilla vaakunoilla oli vahvempi oikeussuoja._NEWLINE_Pohjoismaissa muodostui aatelissukujen etuoikeudeksi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 vaakunassaan tiettyj\xc3\xa4 elementtej\xc3\xa4 erotukseksi muista vaakunoista. Niit\xc3\xa4 olivat muun muassa vaakunakilven ylle kuvattu turnajaiskyp\xc3\xa4r\xc3\xa4, arvokruunu sek\xc3\xa4 kilpe\xc3\xa4 kannattelevat hahmot. Aatelittomilta n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kiellettiin Ruotsissa lopullisesti kuninkaallisella asetuksella vuonna 1762._NEWLINE_Koska Pohjoismaissa sukunimien k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 yleistyi my\xc3\xb6h\xc3\xa4\xc3\xa4n, monet suvut ottivat nimens\xc3\xa4 vaakunassaan esiintyneest\xc3\xa4 aiheesta. Suomessakin yleistyi 1600-luvulla tapa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 aatelisvaakunoita hautajaisissa ja ripustaa niit\xc3\xa4 aatelisten kotipit\xc3\xa4jien kirkkojen seinille. Suomen aatelissukujen vaakunoista pit\xc3\xa4\xc3\xa4 kirjaa Ritarihuone.\n_START_SECTION_\nAatelittomat sukuvaakunat\n_START_PARAGRAPH_\nAatelittomia sukuvaakunoita kutsutaan Saksassa ja pohjoismaissa yleisesti porvarisvaakunoiksi (engl. burgher arms) ja n\xc3\xa4ill\xc3\xa4 tarkoitetaan paitsi varsinaisten porvarien eli kauppiaiden ja k\xc3\xa4sity\xc3\xb6l\xc3\xa4isten lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s pappien ja talonpoikien k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4mi\xc3\xa4 vaakunoita. Porvarisvaakunoita on k\xc3\xa4ytetty keskiajalta asti eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 ne aluksi eronneet mitenk\xc3\xa4\xc3\xa4n aatelisvaakunoista. Porvarisvaakunoita on k\xc3\xa4ytetty kaikkein eniten Sveitsiss\xc3\xa4, Alankomaissa ja Saksassa It\xc3\xa4-_NEWLINE_Friisinmaalla, jossa niiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on runsaasti ylitt\xc3\xa4nyt aatelisvaakunoiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n. Joissain maissa porvarisvaakunat ovat olleet kiellettyj\xc3\xa4. Porvarisvaakunaan kuuluu ns. pistokyp\xc3\xa4r\xc3\xa4 ilman kaulakorua tai kruunua. Porvarisvaakunoita rekister\xc3\xb6i Suomessa ep\xc3\xa4virallisesti Suomen Heraldinen Seura.'