b'\n_START_ARTICLE_\nAitolia\n_START_PARAGRAPH_\nAitolia (m.kreik. \xce\x91\xe1\xbc\xb0\xcf\x84\xcf\x89\xce\xbb\xce\xaf\xce\xb1, Ait\xc5\x8dlia, lat. Aetolia) oli antiikin Kreikan maakunta. Se sijaitsi l\xc3\xa4ntisess\xc3\xa4 Kreikassa Patraksen- ja Korintinlahden pohjoisrannalla. Aitolian l\xc3\xa4nsipuolella sijaitsi Akarnania. Niiden v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 rajana toimi Akheloos-joki._NEWLINE_Aitolian valta oli huipussaan hellenistisell\xc3\xa4 kaudella 200-luvulla eaa., jolloin sen kaupunkien liitto Aitolian liitto oli yksi Kreikan valtakeskuksista aina roomalaisen kauden alkuun saakka. Alueen asukkaista k\xc3\xa4ytettiin etnonyymi\xc3\xa4 Ait\xc5\x8dloi (\xce\x91\xe1\xbc\xb0\xcf\x84\xcf\x89\xce\xbb\xce\xbf\xce\xaf), latinaksi Aetolus. Nykyisin Aitolian alue on yhdess\xc3\xa4 Akarnanian kanssa osa Aitolia-Akarnanian alueyksikk\xc3\xb6\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nMaantiede\n_START_PARAGRAPH_\nAitolia k\xc3\xa4sitti Patraksen- ja Korintinlahtien pohjoispuolisen alueen keskisen Kreikan l\xc3\xa4nsiosassa. Aitolian rajat vaihtelivat jonkin verran eri aikoina. Sen l\xc3\xa4nsipuolella sijaitsi Akarnania, josta sen erotti Akheloos-joki (nyk. Achel\xc3\xb3os). Pohjoispuolella sijaitsi vuoristoinen alue, jota asuttivat athamanaanit, dolopit ja dryopit. Koillispuolella sijaitsivat Doris ja Malis, kaakkoispuolella Ozolian Lokris, ja etel\xc3\xa4puolella Patraksen- ja Korintinlahden takana Peloponnesoksen niemimaa. Antiikin Aitolian pinta-alaksi on arvioitu noin 3\xc2\xa0000 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4._NEWLINE_Antiikin aikana Aitolia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Vanha Aitolia (\xe1\xbc\xa1 \xe1\xbc\x80\xcf\x81\xcf\x87\xce\xb1\xce\xaf\xce\xb1 \xce\x91\xe1\xbc\xb0\xcf\x84\xcf\x89\xce\xbb\xce\xaf\xce\xb1, h\xc4\x93 arkhaia Ait\xc5\x8dlia) ja Aitolia Epiktetos (\xe1\xbc\xa1 \xe1\xbc\x90\xcf\x80\xce\xaf\xce\xba\xcf\x84\xce\xb7\xcf\x84\xce\xbf\xcf\x82, h\xc4\x93 epikt\xc4\x93tos). Vanha Aitolia k\xc3\xa4sitti alueen rannikolla Akheloos-joelta Euenos-joelle (nyk. \xc3\x89vinos), ja sis\xc3\xa4maassa Thermoniin saakka vastap\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4 akarnanialaista Stratoksen kaupunkia. Aitolia Epiktetos k\xc3\xa4sitti pohjoisemman ja vuoristoisemman alueen sek\xc3\xa4 alueen Euenos-joen ja Ozolian Lokriin v\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Vanha Aitolia oli nimens\xc3\xa4 mukaisesti aitolialaisten alkuper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 asuma-aluetta, kun taas nimi Epiktetos viittaa siihen, ett\xc3\xa4 kyseinen alue oli liitetty Aitolian nimen alle my\xc3\xb6hemmin. Strabonin mukaan Aitolian ja Lokriin alueen rajana toimi Antirrhionin niemi, mutta jotkut kaupungit t\xc3\xa4m\xc3\xa4n niemen ja Euenoksen v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 kuuluivat alun periin Lokriihin._NEWLINE_Aitolian t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t kaupungit olivat Kalydon ja Pleuron. Alueen polisten t\xc3\xa4rkein yhteinen pyh\xc3\xa4kk\xc3\xb6alue oli Thermonin Apollonin pyh\xc3\xa4kk\xc3\xb6.\n_START_SECTION_\nEsihistoria ja mytologia\n_START_PARAGRAPH_\nAitolian alkuper\xc3\xa4isin\xc3\xa4 asukkaina pidettiin kureetteja, jotka olivat joidenkin n\xc3\xa4kemysten mukaan tulleet Euboialta. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 asuttivat Akheloos- ja Euenos-jokien v\xc3\xa4list\xc3\xa4 aluetta, ja alue sai heid\xc3\xa4n mukaansa nimen Kuretis. Alueella mainitaan asuneen my\xc3\xb6s lelegej\xc3\xa4 ja hyantteja, joista j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4iset oli ajettu pois Boiotiasta. Kaikki n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kolme kansaa kuuluivat oletettavasti ei-helleenisiin pelasgeihin._NEWLINE_Kreikkalaisen mytologian mukaan Aitolian ensimm\xc3\xa4iset helleeniset asuttajat olivat epealaisia, joita johti Aitolos, Endymionin poika. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 tulivat alueelle Eliist\xc3\xa4 Peloponnesoksen puolelta, alistivat kureetit ja antoivat alueelle heeroksensa nimen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n katsottiin tapahtuneen kuusi sukupolvea ennen Troijan sotaa. Aitoloksen katsottiin perustaneen Kalydonin kaupungin, jolle antoi poikansa nimen, ja josta tuli alueen keskus. Kureetit asuttivat edelleen vanhaa keskustaan Pleuronia, ja n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaksi kaupunkia olivat pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n sodissa kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n. Lopulta kureetit ajettiin pois Pleuronista, ja n\xc3\xa4iden sanotaan siirtyneen Akarnaniaan. Troijan sodan aikaan sek\xc3\xa4 Kalydonia ett\xc3\xa4 Pleuronia hallitsi aitolialainen Thoas._NEWLINE_Koska Pleuron oli aitolialainen kaupunki herooisen ajan lopulla, se esiintyy sellaisena joskus jo alusta saakka. Siksi my\xc3\xb6s sen esitettiin saaneen nimens\xc3\xa4 Aitoloksen pojasta Kalydonin tavoin. Vaikka joissakin myyteiss\xc3\xa4 Pleuronin kerrotaan olleen kureettien keskus ja sodassa Kalydonin kuninkaan Oineuksen kanssa, toisissa myyteiss\xc3\xa4 sen kuninkaaksi esitet\xc3\xa4\xc3\xa4n kuitenkin Oineuksen veli Thestios._NEWLINE_Aitolian sankareita olivat my\xc3\xb6s muun muassa Tydeus ja Meleagros. Sinne sijoittui myyttinen Kalydonin mets\xc3\xa4karjun ajo. Troijan sotaan aitolialaiset osallistuivat Thoaksen johdolla ja Homeroksen Iliaan laivaluettelon mukaan 40 laivalla. 60 vuotta Troijan sodan j\xc3\xa4lkeen Aitoliaan asettui aiolialaisia, jotka oli ajettu boiotialaisten ohella pois Thessaliasta. Siksi aluetta Pleuronin ja Kalydonin ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 kutsuttiin my\xc3\xb6s nimell\xc3\xa4 Aiolis. Eforoksen mukaan t\xc3\xa4m\xc3\xa4 olisi kuitenkin tapahtunut jo aiemmin._NEWLINE_Doorilaisvalloituksen yhteydess\xc3\xa4 aitolialaisen Oksyloksen kerrotaan opastaneen doorilaiset Korintinlahden yli. Kiitokseksi t\xc3\xa4st\xc3\xa4 h\xc3\xa4n sai Eliin, kun doorilaiset olivat vallanneet Peloponnesoksen.\n_START_SECTION_\nKlassinen kausi\n_START_PARAGRAPH_\nAitolian vaiheista tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n suhteelisen v\xc3\xa4h\xc3\xa4n ennen klassista kautta ja peloponnesolaissotaa. Peloponnesolaissodan aikana 400-luvun eaa. j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 puoliskolla Thukydides kuvasi aitolialaiset akarnanialaisten ja lokrislaisten ohella sivistym\xc3\xa4tt\xc3\xb6miksi ja puolibarbaarisiksi. H\xc3\xa4n ei kuitenkaan kutsu n\xc3\xa4it\xc3\xa4 barbaareiksi, vaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 n\xc3\xa4it\xc3\xa4 taustaltaan helleenein\xc3\xa4, sek\xc3\xa4 n\xc3\xa4iden sankariajan maineen vuoksi ett\xc3\xa4 siksi, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4ill\xc3\xa4 oli yhteyksi\xc3\xa4 Eliiseen. Aitolialaiset jakaantuivat tuohon aikaan kolmeen heimoon, joiden nimet olivat apodotit (Apodotoi, \xe1\xbc\x88\xcf\x80\xcf\x8c\xce\xb4\xcf\x89\xcf\x84\xce\xbf\xce\xb9), ofionit (Ofioneis, \xe1\xbd\x88\xcf\x86\xce\xb9\xce\xbf\xce\xbd\xce\xb5\xe1\xbf\x96\xcf\x82) ja eurytanit (Eurytanes, \xce\x95\xe1\xbd\x90\xcf\x81\xcf\x85\xcf\x84\xe1\xbe\xb6\xce\xbd\xce\xb5\xcf\x82)._NEWLINE_Apodotit asuivat Lokriin rajoilla Naupaktoksen yl\xc3\xa4puolisilla vuorilla; Polybioksen mukaan n\xc3\xa4m\xc3\xa4 eiv\xc3\xa4t olleet helleenej\xc3\xa4. Ofionit asuivat n\xc3\xa4iden pohjoispuolella, ja t\xc3\xa4h\xc3\xa4n heimoon kuuluivat pienemm\xc3\xa4t heimot Bomies (\xce\x92\xcf\x89\xce\xbc\xce\xb9\xe1\xbf\x86\xcf\x82) ja Kallies (\xce\x9a\xce\xb1\xce\xbb\xce\xbb\xce\xb9\xe1\xbf\x86\xcf\x82). N\xc3\xa4m\xc3\xa4 asuivat Oita-vuoren suunnassa. Eurytanit asuivat viel\xc3\xa4 ofioneiden pohjoispuolella Tymfrestos-vuoren suunnassa, jossa oli n\xc3\xa4ille kuulunut Oikhalian kaupunki. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n heimon Thukydides kuvaa olleen heimoista suurin, ja h\xc3\xa4n sanoo, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 puhuivat vaikeasti k\xc3\xa4sitett\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 kielt\xc3\xa4 ja s\xc3\xb6iv\xc3\xa4t raakaa lihaa._NEWLINE_Aitolian luoteisosassa asui agraiien (Agraeis, \xe1\xbc\x88\xce\xb3\xcf\x81\xce\xb1\xce\xb5\xe1\xbf\x96\xcf\x82) heimo, joka ei kuulunut aitolialaisiin vaan oli eri kansaa omine kuninkaineen. Heist\xc3\xa4 tuli osa Aitoliaa vasta my\xc3\xb6hemmin. Pliniuksen mukaan seudulla asui my\xc3\xb6s muita kansoja, kuten athamaaneja (Athamanes), tymfaieja (Tymfaioi) ja dolopeja (Dolopes). N\xc3\xa4m\xc3\xa4 asuivat kuitenkin enemm\xc3\xa4n Epeiroksen ja Thessalian suunnalla, ja kuuluivat Aitolian liiton alaisuuteen vasta sen laajimmassa vaiheessa._NEWLINE_Peloponnesolaissodan alkaessa aitolialaiset eiv\xc3\xa4t olleet liitossa sen enemp\xc3\xa4\xc3\xa4 Ateenan kuin Spartankaan kanssa. Aitolialaiset liittyiv\xc3\xa4t Spartan puolelle vasta sen j\xc3\xa4lkeen, kun ateenalaiset tunkeutuivat heid\xc3\xa4n alueelleen vuonna 455 eaa. Tuolloin messenialaiset, jotka ateenalaiset olivat asuttaneet Naupaktokseen ja jotka t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen olivat saaneet k\xc3\xa4rsi\xc3\xa4 aitolialaisten ry\xc3\xb6st\xc3\xb6retkist\xc3\xa4, saivat ateenalaisen kenraali Demostheneen hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Aitoliaan tarkoituksena vallata apodotien, ofioneiden ja eurytanien alueet. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n onnistuessa Ateena olisi hallinnut koko aluetta Ambrakianlahden ja Parnassos-vuoren v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Ateenalaisten hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ys kuitenkin ep\xc3\xa4onnistui, ja aitolialaiset voittivat n\xc3\xa4m\xc3\xa4 Aigitionissa._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen aitolialaiset hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Naupaktokseen yhdess\xc3\xa4 spartalaisten kanssa. Ateenalaiset torjuivat hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen vaivoin akarnanialaisten avulla. Muutoin aitolialaiset eiv\xc3\xa4t osallistuneet sotaan, lukuun ottamatta niit\xc3\xa4 aitolialaisia, jotka toimivat palkkasotilaina Ateenan joukoissa._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen aitolialaisten vaiheista tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n j\xc3\xa4lleen suhteellisen v\xc3\xa4h\xc3\xa4n aina Makedonian nousuun saakka. Aitolialaiset vaikuttavat kuitenkin usein olleen sodissa naapureidensa ja erityisesti perivihollistensa akarnanialaisten kanssa.\n_START_SECTION_\nHellenistinen kausi\n_START_PARAGRAPH_\nAleksanteri Suuren kuoleman vuonna 323 eaa. j\xc3\xa4lkeen aitolialaiset liittyiv\xc3\xa4t muihin kreikkalaisiin Lamian sodassa Makedoniaa vastaan. Se p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi kreikkalaisten h\xc3\xa4vi\xc3\xb6\xc3\xb6n Krannonin taistelussa vuonna 322 eaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Antipatros ja Krateros valtasivat Aitolian. Aitolialaiset vet\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t turvaan alueensa vuorille, ja pysyiv\xc3\xa4t siell\xc3\xa4 aina siihen saakka, kunnes makedonialaiset joutuivat vet\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n sotiakseen Perdikkasta vastaan ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 diadokkisodassa._NEWLINE_Makedonialaisten keskin\xc3\xa4isiss\xc3\xa4 sodissa aitolialaisten apua pyydettiin usein, ja aitolialaisten vaikutusvalta kasvoi erityisesti n\xc3\xa4iden osallistuttua taisteluun galleja vastaan vuonna 279 eaa. Aitolialaiset olivat merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 osassa Thermopylaissa 40\xc2\xa0000 gallia vastaan sek\xc3\xa4 Delfoin suojaamisessa n\xc3\xa4iden hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ykselt\xc3\xa4._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Aitolia oli yksi Kreikan suurista valtakeskuksista Makedonian ja Akhaian ohella. Akhaialaisten muodostaman Akhaian liiton tavoin aitolialaiset muodostivat liittokunnan, Aitolian liiton. Jonkinlainen Aitolian liitto oli ilmeisesti olemassa jo Filippos II:n aikana, mutta viimeist\xc3\xa4\xc3\xa4n Aleksanterin kuoleman j\xc3\xa4lkeen. Liitto toimi demokraattisesti aitolialaisten kaupunkien ja heimojen tavoin, ja sen suurta neuvostoa kutsuttiin nimell\xc3\xa4 Panaitolikon. Neuvosto kokoontui joka syksy Thermonissa, ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti muun muassa laeista, virkamiesten valinnasta sek\xc3\xa4 sodasta ja rauhasta. Toinen toimielin oli Apokletoi, joka oli jonkinlainen pysyv\xc3\xa4 neuvosto. T\xc3\xa4rkein virkamies oli vuosittain valittu strategos, joka johti joukkoja sodassa. Muita virkamiehi\xc3\xa4 olivat hipparkhokset eli ratsuv\xc3\xa4enkomentajat sek\xc3\xa4 grammateus eli jonkinlainen p\xc3\xa4\xc3\xa4sihteeri._NEWLINE_Gallien poisajamisen j\xc3\xa4lkeen aitolialaiset alkoivat laajentaa valtaansa naapuriensa alueelle. Laajimmillaan Aitolian vallan alla oli Akarnanian l\xc3\xa4nsiosa, Epeiroksen ja Thessalian etel\xc3\xa4osat sek\xc3\xa4 Ozolian Lokris, Fokis ja Boiotia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n my\xc3\xb6t\xc3\xa4 aitolialaiset hallitsivat my\xc3\xb6s Delfoin oraakkelia ja sen amfiktyoniliittoa. Aitolian vallan alle kuului my\xc3\xb6s osa Peloponnesoksen poliksista, Kefallenian saari sek\xc3\xa4 jopa joitakin Traakian ja V\xc3\xa4h\xc3\xa4n-Aasian kaupunkeja, kuten Lysimakhia Hellespontoksessa ja Kios Propontiissa._NEWLINE_Aitolialaiset olivat valtansa huipulla vuonna 220 eaa. Tuolloin heid\xc3\xa4n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksens\xc3\xa4 Messeniaan sai aikaan sodan Akhaiaa vastaan. Akhaialaisia tuki Makedonian Filippos V, joka hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Aitoliaan vuonna 218 eaa. Makedonialaiset muun muassa ry\xc3\xb6stiv\xc3\xa4t ja tuhosivat liiton keskuksen Thermoksen, jossa olivat kaikki aitoliaisten suurimmat aarteet. Filippos jopa poltti Thermoksen pyh\xc3\xa4kk\xc3\xb6rakennukset kostoksi siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 aitolialaiset olivat tuhonneet makedonialaisten pyh\xc3\xa4n kaupungin Dionin sek\xc3\xa4 Dodonan._NEWLINE_Sota p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi rauhansopimukseen vuonna 217 eaa. Vuonna 211 eaa. aitolialaiset julistivat uuden sodan Filipposta vastaan, t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa liittoutuneena Rooman kanssa. Roomalaisten p\xc3\xa4\xc3\xa4huomio oli kuitenkin toisessa puunilaissodassa, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 siksi juurikaan kyenneet auttamaan aitolialaisia. Filippos valtasi Thermoksen uudelleen, ja aitolialaiset suostuivat lopulta rauhaan vuonna 205 eaa. Sit\xc3\xa4 seurasi Makedonian rauha roomalaisten kanssa._NEWLINE_Filippoksen ja roomalaisten uudessa sodassa 200 eaa. aitolialaiset yrittiv\xc3\xa4t aluksi pysy\xc3\xa4 puolueettomina. Galban menestyksen seurauksena he kuitenkin julistivat sodan Filipposta vastaan. Aitolialaiset olivat merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 osassa muun muassa Kynoskefalain taistelussa vuonna 197 eaa._NEWLINE_Flaminiuksen toimet roomalaisten voiton j\xc3\xa4lkeen saivat aitolialaiset k\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4\xc3\xa4n roomalaisia vastaan vuonna 192 eaa. yhdess\xc3\xa4 Antiokhos III:n kanssa. Antiokhoksen tappio Thermopylaissa vuonna 191 eaa. j\xc3\xa4tti aitolialaiset roomalaisten armoille. Roomalaiset piirittiv\xc3\xa4t vuonna 189 eaa. etel\xc3\xa4isen Epeiroksen Ambrakiaa, joka oli tuolloin Aitolian liiton vallassa ja sen t\xc3\xa4rkeimpi\xc3\xa4 kaupunkeja. Lopulta aitolialaiset joutuivat antautumaan roomalaisille ehdoitta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Aitolia oli Rooman vallan alla.\n_START_SECTION_\nRoomalainen kausi\n_START_PARAGRAPH_\nPerseuksen kukistamisen j\xc3\xa4lkeen Aitolian roomalaismieliset murhasivat vuonna 167 eaa. 550 aitolialaispatrioottia roomalaisten sotilaiden avustuksella. Loput Roomaa vastustaneet viettiin vankeina Italiaan. Aitolian liitto lakkasi olemasta viimeist\xc3\xa4\xc3\xa4n t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vaiheessa. Roomalaisella kaudella Aitolia kuului Achaean (Akhaian) provinssiin._NEWLINE_Augustuksen perustettua Nikopoliin vuonna 31 eaa. Aktionin taistelussa saamansa voiton kunniaksi, monien Aitolian kaupunkien v\xc3\xa4est\xc3\xb6 siirrettiin uuteen kaupunkiin, mink\xc3\xa4 seurauksena suuri osa alueesta j\xc3\xa4i asumattomaksi.'