b'\n_START_ARTICLE_\nSyklotroni\n_START_PARAGRAPH_\nSyklotroni on syklinen hiukkaskiihdytin, jolla voidaan kiihdytt\xc3\xa4\xc3\xa4 varattuja hiukkasia s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kent\xc3\xa4n avulla. Kiihdytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kent\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ksi syklotronissa on s\xc3\xa4hk\xc3\xb6magneetin muodostama magneettikentt\xc3\xa4, jolla hiukkasia ohjataan syklotronin sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Syklotroneja k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n hiukkasfysiikan ja ydinfysiikan tutkimusten lis\xc3\xa4ksi erityisesti l\xc3\xa4\xc3\xa4ketieteess\xc3\xa4 muun muassa radioisotooppien tuotannossa._NEWLINE_Syklotronin keksij\xc3\xa4n\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n yhdysvaltalaista ydinfyysikkoa Ernest Orlando Lawrencea. Lawrence kehitti ensimm\xc3\xa4isen syklotroninsa Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksella vuosina 1929-1930, ja patentoi sen vuonna 1932. Lawrence sai keksinn\xc3\xb6st\xc3\xa4\xc3\xa4n  Nobelin fysiikan palkinnon vuonna 1939.\n_START_SECTION_\nSyklotronin toimintaperiaate\n_START_PARAGRAPH_\nSyklotroni koostuu kahdesta D-kirjaimen muotoisesta elektrodista, jotka ovat s\xc3\xa4hk\xc3\xb6magneetin napojen v\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Elektrodien v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on suuritaajuinen vaihtoj\xc3\xa4nnite, joka synnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 elektrodien v\xc3\xa4liin jaksollisesti suuntaansa vaihtavan s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kent\xc3\xa4n. Elektrodien sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ei ole s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kentt\xc3\xa4\xc3\xa4 vaan siell\xc3\xa4 vaikuttaa ainoastaan s\xc3\xa4hk\xc3\xb6magneetin synnytt\xc3\xa4m\xc3\xa4 magneettikentt\xc3\xa4. _NEWLINE_Kiihdytett\xc3\xa4v\xc3\xa4t varatut hiukkaset ohjataan aluksi syklotronin keskelle. Siell\xc3\xa4 elektrodien v\xc3\xa4linen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kentt\xc3\xa4 kiihdytt\xc3\xa4\xc3\xa4 hiukkaset toiseen elektrodiin. Elektrodin sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 hiukkaset joutuvat magneettikent\xc3\xa4n vaikutuksesta ympyr\xc3\xa4radalle. Hiukkanen kulkee elektrodin sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 puoliympyr\xc3\xa4n, jonka j\xc3\xa4lkeen se palaa elektrodien v\xc3\xa4liseen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kentt\xc3\xa4\xc3\xa4n. S\xc3\xa4hk\xc3\xb6kent\xc3\xa4ss\xc3\xa4 hiukkasen nopeus kasvaa j\xc3\xa4lleen siihen asti, kunnes se osuu toiseen elektrodiin ja joutuu j\xc3\xa4lleen ympyr\xc3\xa4radalle.'