b'\n_START_ARTICLE_\nViulukonsertto nro 2 (Paganini)\n_START_PARAGRAPH_\nNiccol\xc3\xb2 Paganini s\xc3\xa4velsi toisen viulukonserttonsa h-mollissa (La campanella; op. 7, MS 48) vuonna 1826. Sen "kelloa" merkitsev\xc3\xa4 lis\xc3\xa4nimi tulee triangelin k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 viimeisen osan kuuluisassa teemassa. Kun Paganini s\xc3\xa4velsi teostaan, oli h\xc3\xa4n jo vakiinnuttanut maineensa viuluvirtuoosina; kenties t\xc3\xa4st\xc3\xa4 syyst\xc3\xa4 h\xc3\xa4n toisessa viulukonsertossaan keskittyykin enemm\xc3\xa4n melodioihin ja tematiikkaan kuin tekniikkaan. Teoksessa, varsinkin sen avausosassa, kuuluu Rossinin vaikutus._NEWLINE_Franz Liszt k\xc3\xa4ytti viimeisen osan rondoteemaa teoksessaan \xc3\x89tudes d\'ex\xc3\xa9cution transcendante d\'apr\xc3\xa8s Paganini.'