b'\n_START_ARTICLE_\nKekkosen II hallitus\n_START_PARAGRAPH_\nKekkosen II hallitus oli Suomen tasavallan 34. hallitus. Hallituksen muodostivat Maalaisliitto, SDP, RKP ja Edistyspuolue. Hallitus toimi 247 hallitusp\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 17. tammikuuta 1951 - 20. syyskuuta 1951._NEWLINE_Kekkosen ensimm\xc3\xa4isen hallituksen kes\xc3\xa4kuussa 1950 Neuvostoliiton kanssa solmima viisivuotinen kauppasopimus liittyi p\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin pyrkimykseen ajaa hyvin p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4isesti ja m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4tietoisesti talouden vakauttamisohjelmaa. Marraskuussa 1950 Urho Kekkonen esitti hallitustilanteesta lausunnon, jonka mukaan vakauttamisohjelmaa ei voitu toteuttaa ilman hallituspohjan laajentamista, ja antoi ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s presidentti J. K. Paasikiven olevan t\xc3\xa4t\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4. P\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin lausunto johti h\xc3\xa4nen toivomallaan tavalla hallitusneuvottelujen aloittamiseen. SKDL ilmoitti v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti, ettei se osallistuisi hallitukseen Kokoomuksen kanssa. SDP taas ei halunnut hallitukseen sen enemp\xc3\xa4\xc3\xa4 Kokoomusta kuin kansandemokraattejakaan. Kun poliittisen kent\xc3\xa4n \xc3\xa4\xc3\xa4rilaidat olivat eliminoineet toisensa hallituspohjasta, j\xc3\xa4ljelle j\xc3\xa4i tavoiteltu ratkaisu, jota ei ulkopoliittisista syist\xc3\xa4 voitu suoraan esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 tavoitteeksi. Kekkosen k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4n "symmetrisen ratkaisun" mukaan kommunistien j\xc3\xa4\xc3\xa4minen oppositioon merkitsi my\xc3\xb6s oikeiston, ainakin Kokoomuksen, sulkemista hallituksen ulkopuolelle, ja t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 periaatteella syntyiv\xc3\xa4t useimmat seuraavistakin hallituksista. Hallitusneuvotteluja mutkisti kuitenkin Kekkoseen kohdistunut vastustus, joka ylitti ideologiset raja-aidat. Kekkonen matkusti vuoden 1951 alussa lomamatkalle Italiaan, ja palattuaan kotimaahan h\xc3\xa4n saattoi todeta hallitusratkaisun kypsyneen. Ministerinsalkuista Maalaisliitto ja sosialidemokraatit saivat kumpikin seitsem\xc3\xa4n, RKP kaksi ja Edistyspuolue yhden._NEWLINE_Urho Kekkonen ilmoitti hallituksensa t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4ksi teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi edelt\xc3\xa4neen hallituksen aloittamien vakauttamisneuvottelujen saattamisen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kseen. Toukokuun alussa 1951 hallitus sai solmituksi etuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen kanssa ns. linnarauhan viideksi kuukaudeksi, ja t\xc3\xa4n\xc3\xa4 aikana hinnat ja palkat pysytettiin entisell\xc3\xa4\xc3\xa4n. Linnarauhan aikana pidettiin t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 Suomen Ammattiliittojen Keskusj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n edustajakokous, jossa sosialidemokraatit vakiinnuttivat valtansa ammattiyhdistysliikkeess\xc3\xa4. Kommunistit j\xc3\xa4tt\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t SAK:ssa oppositioon ja menettiv\xc3\xa4t siten loputkin taloudellisesta vaikutusvallastaan. Linnarauhan ajalle osuivat my\xc3\xb6s hein\xc3\xa4kuun 1951 eduskuntavaalit, joissa Maalaisliitto ja SDP k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t liev\xc3\xa4t tappiot. SKDL ja Edistyspuolueen seuraajaksi perustettu Suomen Kansanpuolue puolestaan voittivat kumpikin viisi paikkaa. P\xc3\xa4\xc3\xa4hallituspuolueiden yhteisty\xc3\xb6 jatkui vaalituloksesta huolimatta, ja hallitus j\xc3\xa4tti eronpyynt\xc3\xb6ns\xc3\xa4 vasta linnarauhan p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 ja taloudellisen tasapaino-ohjelman valmistuttua syyskuussa 1951.'