b'\n_START_ARTICLE_\nAurinko\n_START_SECTION_\nNimi\n_START_PARAGRAPH_\nSana Aurinko kirjoitetaan isolla alkukirjaimella silloin, kun sanaa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n taivaankappaleen erisnimen\xc3\xa4. Kun sanaa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n kiintot\xc3\xa4hdist\xc3\xa4 yleisesti tai jotenkin muuten kuin t\xc3\xa4htieteellisen\xc3\xa4 nimen\xc3\xa4 (esimerkiksi "Huomenna paistaa aurinko"), sana kirjoitetaan pienell\xc3\xa4 alkukirjaimella. Auringon perinteisi\xc3\xa4 suomalaisia nimi\xc3\xa4 ovat my\xc3\xb6s P\xc3\xa4iv\xc3\xa4, P\xc3\xa4ivyt ja P\xc3\xa4iv\xc3\xa4nkehr\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nAuringon elinkaari\n_START_PARAGRAPH_\nAurinko muodostui vajaa viisi miljardia vuotta sitten t\xc3\xa4htienv\xc3\xa4lisest\xc3\xa4 kaasusta, joka romahti palloksi oman painonsa vet\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4. Auringon ytimess\xc3\xa4 alkoi noin 4,6 miljardia vuotta sitten vetyfuusio ja se alkoi tuottaa energiaa. Sytytty\xc3\xa4\xc3\xa4n Aurinko puhalsi ymp\xc3\xa4rilleen tiivistyneest\xc3\xa4 kiekosta pois irtokaasun, jolloin j\xc3\xa4ljelle aurinkokuntaan j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t vain kiinte\xc3\xa4t kappaleet ja kaasuplaneetat._NEWLINE_Aurinko kirkastuu hiljalleen ik\xc3\xa4\xc3\xa4ntyess\xc3\xa4\xc3\xa4n kun sen ydinosien alkuainekoostumus muuttuu fuusion kuluttaessa vetyvarantoa. Aurinko s\xc3\xa4teilee nykyisin jo noin 50 prosenttia voimakkaammin kuin 4,5 miljardia vuotta sitten. Kirkastumisen jatkuessa maapallo kuumenee niin paljon, ett\xc3\xa4 1\xe2\x80\x933 miljardin vuoden kuluttua meret h\xc3\xb6yrystyv\xc3\xa4t, kasvihuoneilmi\xc3\xb6 kiihtyy ja Maa muuttuu elinkelvottomaksi._NEWLINE_Viiden miljardin vuoden kuluttua vety loppuu Auringon keskustasta, ja se alkaa hitaasti laajentua ja muuttua punaiseksi. V\xc3\xa4hitellen Auringosta tulee punainen j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4inen, joka nielaisee sisemm\xc3\xa4t planeetat Merkuriuksen ja Venuksen. Maapallo sulaa laavapalloksi, ja osa sen kivikeh\xc3\xa4st\xc3\xa4 h\xc3\xb6yrystyy avaruuteen. Samalla Aurinko puhaltaa uloimmat kerroksensa planetaariseksi sumuksi, jolloin keskustassa oleva tiivis ydin paljastuu ja muuttuu my\xc3\xb6hemmin valkoiseksi k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6ksi. J\xc3\xa4ljelle j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt Auringon ydin j\xc3\xa4\xc3\xa4htyy hitaasti valkoisesta k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6st\xc3\xa4 mustaksi k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6ksi.\n_START_SECTION_\nRakenne\n_START_PARAGRAPH_\nAuringossa vallitsee niin korkea l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila, ett\xc3\xa4 aineet eiv\xc3\xa4t esiinny kiinte\xc3\xa4ss\xc3\xa4, nestem\xc3\xa4isess\xc3\xa4 tai kaasumaisessa olomuodossa, vaan kaikki aine on niin sanotussa nelj\xc3\xa4nness\xc3\xa4 olomuodossa, plasmana._NEWLINE_Aurinko saa s\xc3\xa4teilem\xc3\xa4ns\xc3\xa4 energian siten, ett\xc3\xa4 vety muuttuu heliumiksi Auringon ytimess\xc3\xa4 tapahtuvassa fuusioreaktiossa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 energia siirtyy, ensin lyhytaaltoisena r\xc3\xb6ntgens\xc3\xa4teilyn\xc3\xa4 ja edelleen pidempiaaltoisempana r\xc3\xb6ntgens\xc3\xa4teilyn\xc3\xa4 ja lopuksi konvektiovirtauksena (l\xc3\xa4mp\xc3\xb6siirtymisen\xc3\xa4) Auringon pinnalle.\n_START_SECTION_\nYdin\n_START_PARAGRAPH_\nYdin on Auringon sisin osa, jossa Auringon energian tuottavat fuusioreaktiot tapahtuvat. Sen l\xc3\xa4pimitta on noin 350\xc2\xa0000 kilometri\xc3\xa4, siis noin nelj\xc3\xa4nnes Auringon koko l\xc3\xa4pimitasta. Ytimen tiheys on korkeimmillaan 150\xc2\xa0000 kg/m\xc2\xb3 eli noin 150 kertaa veden tiheys. Paine on 225 miljardia ilmakeh\xc3\xa4\xc3\xa4. L\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on noin 13\xc2\xa0600\xc2\xa0000 kelvini\xc3\xa4, eli se on huomattavasti l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4mpi kuin Auringon pinta, jossa l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on 5\xc2\xa0800 kelvini\xc3\xa4. SOHO-luotaimen mittaustulokset viittaavat ytimen py\xc3\xb6riv\xc3\xa4n pintaa nopeammin._NEWLINE_Lukuun ottamatta Auringon elini\xc3\xa4n loppuvaiheita miltei kaikki Auringon energia syntyy ytimen fuusioreaktioissa, joissa vety-ytimet eli protonit yhdistyv\xc3\xa4t heliumytimiksi vapauttaen suuria m\xc3\xa4\xc3\xa4ri\xc3\xa4 energiaa. Joka sekunti noin 600 miljoonaa tonnia vety\xc3\xa4 fuusioituu 596 miljoonaksi tonniksi heliumia. Suhteellisuusteorian mukaisesti sekunnissa noin 4 miljoonaa tonnia materiaa muuttuu energiaksi. Auringon teho on noin 383 jottawattia, mik\xc3\xa4 vastaa noin sadan miljardin megatonnin tehoisen vetypommin r\xc3\xa4j\xc3\xa4hdyst\xc3\xa4 joka sekunti. Silti ytimen suunnattomien mittasuhteiden johdosta tehotiheys on vain noin 0,272 kilowattia kuutiometrilt\xc3\xa4, v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n kuin yhden kynttil\xc3\xa4n teho._NEWLINE_Syntyneen energian t\xc3\xa4ytyy kulkeutua Auringon ylempien kerrosten halki ennen vapautumista auringonvalona tai aurinkotuulen mukana. Arviot energian kulkeutumisajasta pintaan vaihtelevat 10\xc2\xa0000 vuodesta 170\xc2\xa0000 vuoteen.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xa4teilyvy\xc3\xb6hyke\n_START_PARAGRAPH_\nAuringon ydint\xc3\xa4 ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6i s\xc3\xa4teilyvy\xc3\xb6hyke, jossa ydinreaktioita ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 tapahdu. Sen halki ytimest\xc3\xa4 tuleva energia siirtyy pinnalle absorboitumalla ja emittoitumalla nousten s\xc3\xa4teilyvy\xc3\xb6hykkeen pintaa kohden, joka on noin 0,7 Auringon s\xc3\xa4teen kohdalla. Energian siirtyminen on hidasta, ja ytimest\xc3\xa4 pintaan siirtyminen kest\xc3\xa4\xc3\xa4 kymmeni\xc3\xa4 miljoonia vuosia.\n_START_SECTION_\nKonvektiovy\xc3\xb6hyke\n_START_PARAGRAPH_\nKonvektiovy\xc3\xb6hykkeess\xc3\xa4 energia siirtyy p\xc3\xa4\xc3\xa4osin aineen konvektiovirtauksena pinnalle. Vy\xc3\xb6hykkeen aine virtaa kohti Auringon pintaa. Pinnalla aine j\xc3\xa4\xc3\xa4htyy ja muuttuu t\xc3\xa4ten tihe\xc3\xa4mm\xc3\xa4ksi ja vajoaa takaisin kohti Auringon ydint\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nAuringon pinta\n_START_PARAGRAPH_\nAuringon pintakerroksista, fotosf\xc3\xa4\xc3\xa4rist\xc3\xa4, energiaa s\xc3\xa4teilee valonnopeudella ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4\xc3\xa4n avaruuteen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6magneettisen s\xc3\xa4teilyn kaikilla aallonpituuksilla, p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4n\xc3\xa4 valona ja infrapunas\xc3\xa4teilyn\xc3\xa4, jonkin verran my\xc3\xb6s ultraviolettis\xc3\xa4teilyn\xc3\xa4. Fotosf\xc3\xa4\xc3\xa4rin keskim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4inen l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on noin 5800 K. Fotosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 rakeiselta; siin\xc3\xa4 on kirkkaampia ja hieman tummempia kohtia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johtuu syvemm\xc3\xa4lt\xc3\xa4 tulevista konvektiovirtauksista. 100 kilometri\xc3\xa4 paksussa fotosf\xc3\xa4\xc3\xa4riss\xc3\xa4 esiintyy my\xc3\xb6s auringonpilkkuja, joiden kohdalla l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on huomattavasti alhaisempi. Auringonpilkut  muistuttavat ep\xc3\xa4tasaisia reiki\xc3\xa4. Auringonpilkun keskell\xc3\xa4 on tummin alue ja sen ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 vaaleampi alue. Muuta pintaa tummempi v\xc3\xa4ri johtuu siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 auringonpilkun kohdalla pintal\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on noin 4500 K, mik\xc3\xa4 on noin 1500 astetta viile\xc3\xa4mpi kuin muualla. Alemman pintal\xc3\xa4m\xc3\xb6ptilan aiheuttaa magneettikentt\xc3\xa4, joka est\xc3\xa4\xc3\xa4 konvektion. Tyypillisen auringonpilkun l\xc3\xa4pimitta on noin 10\xc2\xa0000 kilometri\xc3\xa4 ja elinaika muutamasta p\xc3\xa4iv\xc3\xa4st\xc3\xa4 kuukausiin.\n_START_SECTION_\nKaasukeh\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nKaasukeh\xc3\xa4 jakautuu suhteellisen ohueen, sisemp\xc3\xa4\xc3\xa4n v\xc3\xa4rikeh\xc3\xa4\xc3\xa4n, eli kromosf\xc3\xa4\xc3\xa4riin ja kauas ulottuvaan koronaan. Koko kaasukeh\xc3\xa4 on sen verran harvaa, ettei se ole n\xc3\xa4ht\xc3\xa4viss\xc3\xa4 paljain silmin muulloin kuin auringonpimennyksien yhteydess\xc3\xa4, jolloin kromosf\xc3\xa4\xc3\xa4ri n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytyy ohuena punaisena renkaana Auringon ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4. Kromosf\xc3\xa4\xc3\xa4rin paksuus on noin 2\xc2\xa0000 km ja sen l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila noin 100\xc2\xa0000 kelvini\xc3\xa4._NEWLINE_Kaasukeh\xc3\xa4n ulointa osaa kutsutaan koronaksi. Se muodostuu viel\xc3\xa4 harvemmasta, mutta hyvin kuumasta plasmasta, jonka l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila osittain on yli miljoona astetta, ja se ulottuu monen Auringon s\xc3\xa4teen verran siit\xc3\xa4 ulosp\xc3\xa4in. Etenkin sen ollessa aktiivisimmillaan auringon magneettiset roihupurkaukset irrottavat koronasta ainetta (mm. protuberansseista) massapurkauksina, joissa plasmaa sinkoutuu avaruuteen satojen kilometrien sekuntinopeudella. Varautuneiden hiukkasten t\xc3\xb6rm\xc3\xa4tess\xc3\xa4 muutamaa p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin Maan magneettikentt\xc3\xa4\xc3\xa4n syntyy revontulia. Koronan plasmasta irtoavia varautuneita hiukkasia, p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa elektroneja ja protoneja, liikkuu siit\xc3\xa4 poisp\xc3\xa4in avaruuteen jopa 900 km/s nopeudella. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 aurinkotuuleksi kutsuttu ilmi\xc3\xb6 ulottuu koko aurinkokunnan l\xc3\xa4pi. Sen hiukkasten ja magneettikent\xc3\xa4n vaikutuspiiriss\xc3\xa4 olevaa avaruuden osaa sanotaan heliosf\xc3\xa4\xc3\xa4riksi, jonka rajoilta, noin 50\xe2\x80\x93100 AU:n et\xc3\xa4isyydelt\xc3\xa4 olevasta heliopaussista katsotaan t\xc3\xa4htienv\xc3\xa4lisen avaruuden alkavan.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xa4teilyn merkitys maapallolle ja ihmiskunnalle\n_START_PARAGRAPH_\nAurinko on maapallon merkitt\xc3\xa4vin energianl\xc3\xa4hde, joka kasveissa tapahtuvan yhteytt\xc3\xa4misen kautta tuottaa melkein kaiken eli\xc3\xb6kunnan kuluttamasta energiasta. My\xc3\xb6s ihmisten fyysinen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6voima on Auringosta l\xc3\xa4ht\xc3\xb6isin, sill\xc3\xa4 kaikki ravinto alkaen kasvikunnasta p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyen ravintoketjun ylimpiin lenkkeihin edustaa varastoitunutta aurinkoenergiaa. Ydinvoimaa sek\xc3\xa4 geotermist\xc3\xa4 ja vuorovesienergiaa lukuun ottamatta kaikki ihmiskunnan kuluttama energia on per\xc3\xa4isin Auringon fuusioreaktioista eri v\xc3\xa4ylien kautta.\n_START_SECTION_\nTerveysvaikutukset\n_START_PARAGRAPH_\nAuringon s\xc3\xa4teily on merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 D-vitamiinin l\xc3\xa4hde etenkin pienill\xc3\xa4 leveysasteilla. Auringonvalo vaikuttaa pime\xc3\xa4hormoni melatoniinin eritykseen._NEWLINE_Voimakkaalle ja pitk\xc3\xa4aikaiselle auringonpaisteelle altistuminen voi polttaa ihon, mik\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4 melanooman riski\xc3\xa4. Toisaalta joissain tutkimuksissa on havaittu, ett\xc3\xa4 melanoomasta selvi\xc3\xa4v\xc3\xa4t todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isimmin ne potilaat, jotka ovat saaneet el\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 aikana eniten auringonvaloa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 viittaa siihen, ett\xc3\xa4 auringolla on my\xc3\xb6s sy\xc3\xb6v\xc3\xa4lt\xc3\xa4 suojaavaa vaikutusta. Auringolta voi suojata ihonsa v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 keskip\xc3\xa4iv\xc3\xa4n aurinkoa, pukeutumalla peitt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti tai k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 aurinkovoidetta._NEWLINE_Auringon katsominen paljain silmin on vaarallista silmille. Aurinkoa voidaan havaita turvallisesti esimerkiksi pimennyslaseilla tai k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 suodinkalvoa kaukoputken tai kiikarien kanssa.\n_START_SECTION_\nTutkimus\n_START_PARAGRAPH_\nAurinkoa tutkitaan tieteellisesti hyvin monenlaisilla laitteilla. Kaukoputkilla ja teleskoopeilla havaitaan n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4n valon, infrapunas\xc3\xa4teilyn ja radios\xc3\xa4teilyn aallonpituuksia. Spektrografilla Auringon valo voidaan hajottaa eri aallonpituuksiin, mik\xc3\xa4 paljastaa esimerkiksi Auringon kaasun kemiallisen koostumuksen. Koronagrafilla tutkitaan Auringon koronaa. Aurinkoluotaimet tutkivat Aurinkoa l\xc3\xa4hiet\xc3\xa4isyydelt\xc3\xa4. L\xc3\xa4himm\xc3\xa4ksi Aurinkoa on l\xc3\xa4hetetty Nasan Parker Solar Probe -luotain, joka ohitti huhtikuussa 2019 Auringon 24 miljoonan kilometrin p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKulttuurissa\n_START_PARAGRAPH_\nAurinkoa on monessa kulttuurissa palvottu jumalana joko sellaisenaan tai ihmisen tai jonkin el\xc3\xa4imen hahmoisena. Auringon katsottiin olevan l\xc3\xa4heisiss\xc3\xa4 tekemisiss\xc3\xa4 arkiel\xc3\xa4m\xc3\xa4n kanssa ja vaikuttavan ihmisten el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n. Aurinkoa palvottiin suurena Is\xc3\xa4n\xc3\xa4 samalla kun Kuuta palvottiin suurena \xc3\x84itin\xc3\xa4. Muun muassa L\xc3\xa4hi-id\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Aurinkoa palvottiin entisaikaan yleisesti, ja Muinaisen Egyptin uskonnossa Auringon palvonta oli keskipisteess\xc3\xa4. Muinaissuomalaisilla ei ollut auringonjumalaa, mutta lappalaiset uhrasivat Auringolle, jotta se paistaisi._NEWLINE_Jo muinaisten aikojen ihmiset ovat havainnoineet Auringon nousu- ja laskukohtia taivaanrannassa sek\xc3\xa4 p\xc3\xa4ivi\xc3\xa4, jolloin Aurinko on ollut keskip\xc3\xa4iv\xc3\xa4ll\xc3\xa4 korkeimmillaan tai matalimmillaan vuoden aikana. Joitain muinaisia temppeleit\xc3\xa4 ja muita rakennuksia, kuten Karnakin temppeli ja Stonehenge, on suunnattu tarkasti joihinkin n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 pisteist\xc3\xa4. Noin puolessa suomalaisista j\xc3\xa4tinkirkoista on aurinkosuuntauksia._NEWLINE_Muinaiset kulttuurit keksiv\xc3\xa4t auringonpimennyksille erilaisia syit\xc3\xa4, kuten lohik\xc3\xa4\xc3\xa4rmeen tai vihaisten jumalten hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ys. Muinaisskandinaaveilla maailmanloppu Ragnar\xc3\xb6k alkoi auringonpimennyksell\xc3\xa4. Koska ilmi\xc3\xb6t\xc3\xa4 ei ymm\xc3\xa4rretty, sit\xc3\xa4 usein pel\xc3\xa4ttiin.'