b'\n_START_ARTICLE_\nRanskalaisen elokuvan uusi aalto\n_START_PARAGRAPH_\nRanskalaisen elokuvan uusi aalto (ransk. La nouvelle vague) henkil\xc3\xb6ityy joukkoon 1950- ja 1960-luvun tiet\xc3\xa4mill\xc3\xa4 toimineita elokuvantekij\xc3\xb6it\xc3\xa4. Uuden aallon varsinaisen ytimen katsotaan muodostaneen Cahiers du cin\xc3\xa9ma -lehden kriitikoinakin toimineet Fran\xc3\xa7ois Truffaut, Jean-Luc Godard, Claude Chabrol, Jacques Rivette ja Eric Rohmer; t\xc3\xa4rke\xc3\xa4n\xc3\xa4 taustahahmona vaikutti teoreetikko Andr\xc3\xa9 Bazin (1918\xe2\x80\x931958). He ihailivat 1930-luvun ranskalaisohjaajia, kuten Jean Renoiria ja Jean Vigota, 1940-luvun italialaisia neorealisteja ja Hollywood-elokuvia (ohjaajista erityisesti Alfred Hitchcockia), joita Ranskassa taas n\xc3\xa4ki Saksan miehitysvallan j\xc3\xa4lkeen. Muita v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 uuden aallon ohjaajia olivat Alain Resnais, Jacques Demy ja Louis Malle._NEWLINE_Uuden aallon elokuvantekij\xc3\xb6iden keskuudessa syntyi ajatus "auteurista", itsen\xc3\xa4isesti toimivasta ohjaajasta, jonka henkil\xc3\xb6kohtainen n\xc3\xa4kemys tuottaisi omakohtaisia elokuvia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ilmeentyy mm. siin\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 ohjaajat k\xc3\xa4sikirjoittivat itse elokuvansa. Ohjaajat halusivat korostaa sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 jokaisella heist\xc3\xa4 on oma tyylins\xc3\xa4 ja tapansa tehd\xc3\xa4 elokuvia._NEWLINE_Nimens\xc3\xa4 mukaisesti uusi aalto mullisti ranskalaisen elokuvateollisuuden. Ennen uutta aaltoa Ranskan elokuvateollisuus oli hyvin hierarkkinen ja suhtautui torjuvasti uusiin vaikutteisiin. Sen sijaan uusi aalto tarjosi pienen budjetin elokuvia ja uusia n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6it\xc3\xa4. Studioista siirryttiin Pariisin kaduille, ja ohjaajat vangitsivat uuden sukupolven elintavat, mm. kielenk\xc3\xa4yt\xc3\xb6n ja muodin._NEWLINE_Uusi aalto laukaisi samankaltaisia reaktioita my\xc3\xb6s muiden maiden elokuvateollisuudessa.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nUuden aallon aloituksena on pidetty nuoren ranskalaisen elokuvakriitikon Fran\xc3\xa7ois Truffaut\'n esikoiselokuvaa 400 kepposta, nimenomaan sen ensi-iltaa Cannesin elokuvajuhlilla 4. toukokuuta 1959._NEWLINE_Samana vuonna valmistui my\xc3\xb6s kaksi muuta elokuvaa, jotka yhdess\xc3\xa4 muodostivat tukevan pohjan uudelle aallolle. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 elokuvat olivat Jean-Luc Godardin Viimeiseen hengenvetoon ja Alain Resnais\'n Hiroshima rakastettuni. Kuitenkaan Resnais\'ta ei yleens\xc3\xa4, syyst\xc3\xa4 tai toisesta, lueta uuden aallon ohjaajaksi. Kuitenkin h\xc3\xa4nen elokuvansa vaikutus oli ja on yht\xc3\xa4 huomattava kuin muidenkin, lukuun ottamatta Godardia ja Truffaut\'ta, jotka olivat uuden aallon keskeisimpi\xc3\xa4 vaikuttajia.\n_START_SECTION_\nUuden aallon vaikutus nykyisin\n_START_PARAGRAPH_\nUusi aalto korosti ohjaajan asemaa, ja edelleenkin ohjaajalla on suurin valta elokuvaa tehdess\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 auttaa ohjaajaa toteuttamaan haluamansa vision. Osa ohjaajista, aidon auteur-ohjaajien tavoin, my\xc3\xb6s k\xc3\xa4sikirjoittaa yh\xc3\xa4 elokuvansa itse._NEWLINE_Uusi aalto my\xc3\xb6s vaikutti elokuva-alan asenteisiin. Keskeist\xc3\xa4 ei ole en\xc3\xa4\xc3\xa4 se, ett\xc3\xa4 elokuvan tarvitsisi noudattaa tai rikkoa s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6j\xc3\xa4. Elokuvan ei tarvitse v\xc3\xa4litt\xc3\xa4\xc3\xa4 niist\xc3\xa4. Kaikki on sallittua. T\xc3\xa4m\xc3\xa4kin on antanut vapautta elokuville.'