b'\n_START_ARTICLE_\nMayojen kirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\n_START_SECTION_\nSynty\n_START_PARAGRAPH_\nKirjoitus Mesoamerikassa syntyi olmeekkien aikana 700\xe2\x80\x93500 eaa. ja erkaantui kahdeksi kirjoitusperinteeksi, toinen Meksikon yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6ill\xc3\xa4 ja toinen Guatemalan ja Chiapasin yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6ill\xc3\xa4. San Bartolosta, Pohjois-Guatemalasta l\xc3\xb6ydettyjen varhaisten mayakirjoitusten aikaan 200-luvulla eaa. Mesoamerikassa oli k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ainakin kolme kirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Mayat joko kehittiv\xc3\xa4t itse kirjoituksensa tai luultavammin omaksuivat sen sapoteekeilta tai olmeekeilta._NEWLINE_Meid\xc3\xa4n tulkittavissamme oleva yhten\xc3\xa4inen mayakirjoitus alkoi kehitty\xc3\xa4 250\xe2\x80\x93300 jaa. mayojen klassisen kauden alussa.\n_START_SECTION_\nKehittyneisyys\n_START_PARAGRAPH_\nMayojen hieroglyfikirjoitus oli kirjoituksena aikanaan Uuden maailman kehittynein. Se oli ainoa intiaanien tuntema kirjoitus, jolla voitiin ilmaista kaikkia ihmisen ajatuksia. Foneettisuutensa ansiosta mayojen kirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ll\xc3\xa4 pystyttiin ilmaisemaan millaisia kielellisi\xc3\xa4 rakenteita tahansa. Se on kuitenkin muiden kirjoitusj\xc3\xa4rjestelmien tapaan vaillinainen pyrkimyksess\xc3\xa4\xc3\xa4n kirjata yl\xc3\xb6s puhuttua kielt\xc3\xa4._NEWLINE_Mayakirjoitus oli tarkoituksellisen monimutkaista ja vaikeaselkoista. Vaikka mayakieli\xc3\xa4 olisikin voitu niiden rakenteen ansiosta kirjoittaa pelkill\xc3\xa4 tavumerkeill\xc3\xa4, lukuisat sanamerkit haluttiin s\xc3\xa4ilytt\xc3\xa4\xc3\xa4. Kirjoitustaito ja siihen liittynyt esoteerinen tiede olivat kapean eliitin yksityisomaisuutta, jota tavallisen kansan ei haluttu ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4v\xc3\xa4n. Kirjoitus oli vallan v\xc3\xa4likappale, jota mayojen yl\xc3\xa4luokka k\xc3\xa4ytti valta-asemansa tukemiseen. N\xc3\xa4in kirjoituksen monimutkaistamisesta tuli hyve. K\xc3\xa4sitt\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n monimutkaiset hieroglyfit viestiv\xc3\xa4t kansalle yliluonnollisesta vallasta ja tiedosta, joka j\xc3\xa4i kauas tavallisen ihmisen k\xc3\xa4sityskyvyn ulkopuolelle. Mielikuvaa t\xc3\xa4ydensiv\xc3\xa4t hieroglyfien muodot, groteskit p\xc3\xa4\xc3\xa4glyyfit ja piirtokirjoituksiin liittyv\xc3\xa4t fantastiset kuvat.\n_START_SECTION_\nHieroglyfimerkit\n_START_PARAGRAPH_\nMayahieroglyfeiss\xc3\xa4 esiintyy erin\xc3\xa4k\xc3\xb6isi\xc3\xa4 ihmisten ja el\xc3\xa4inten p\xc3\xa4it\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 monenlaisia kuvioita, jotka on niputettu mutkikkaasti yhteen. Kuvioissa on useita toistuvia elementtej\xc3\xa4. Erilaisia merkkej\xc3\xa4 on yhteens\xc3\xa4 yli tuhat. Osaa merkeist\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin vain yhten\xc3\xa4 aikana tai yhdess\xc3\xa4 paikassa. Samaan aikaan k\xc3\xa4ytettyj\xc3\xa4 merkkej\xc3\xa4 oli enint\xc3\xa4\xc3\xa4n 500. Monet erin\xc3\xa4k\xc3\xb6iset hieroglyfit ovat yhden ja saman hieroglyfin muunnelmia, joiden erilaisuus johtuu kirjurien k\xc3\xa4sialoista. Monimuotoisuutta lis\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s se, ett\xc3\xa4 mayat kirjoittivat tekstej\xc3\xa4\xc3\xa4n 1\xc2\xa0500 vuoden aikana, jolloin puhuttu kieli muuttui._NEWLINE_Mayahieroglyfij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 on logosyllabinen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4. Siin\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n logogrammeja, joilla merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n kokonaisia sanoja, sek\xc3\xa4 tavumerkkej\xc3\xa4, joilla merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n tavuja tai yksitt\xc3\xa4isi\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nteit\xc3\xa4. Tavumerkkej\xc3\xa4 on noin 200 erilaista. Niist\xc3\xa4 noin 60 prosenttia on homofonisia, eli ne \xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4t samoin kuin jokin toinen merkki. Tavumerkit edustavat konsonantti+vokaali-tavuja tai pelkki\xc3\xa4 konsonanttitavuja. Sanat loppuvat yleens\xc3\xa4 konsonanttiin, jolloin viimeisen tavumerkin vokaali ei \xc3\xa4\xc3\xa4nny._NEWLINE_Tyypillisess\xc3\xa4 mayaglyyfiss\xc3\xa4 on p\xc3\xa4\xc3\xa4glyyfi, jota t\xc3\xa4ydent\xc3\xa4v\xc3\xa4t liitteet eli affiksit. Merkiss\xc3\xa4 on usein foneettinen osa, joka antaa vihjeen sen \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 silloin, kun merkin voi lukea eri tavoin. Merkiss\xc3\xa4 voi my\xc3\xb6s olla semanttinen osa, joka tarkentaa sen merkityksen silloin, kun merkill\xc3\xa4 on monta merkityst\xc3\xa4. Tunnettu esimerkki semanttisesta osasta on kaikkien p\xc3\xa4ivien nimiss\xc3\xa4 olevat samanlaiset kuviot. Merkkeihin saatettiin liitt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s tarkkeita, kuten kaksi pistett\xc3\xa4, jotka ilmaisivat merkin lausumista kaksinkertaisena (esimerkiksi ka \xe2\x86\x92 kak(a))._NEWLINE_Samaa tarkoittavan sanan tai lauseen pystyi kirjoittamaan useilla tavoilla. Kaksi per\xc3\xa4kk\xc3\xa4ist\xc3\xa4 hieroglyfi\xc3\xa4 saatettiin kirjoittaa erilleen, toinen saatettiin osittain piilottaa toisen taakse, toinen saatettiin upottaa toisen sis\xc3\xa4\xc3\xa4n, tai hieroglyfit sulautettiin yhteen. Vaihtelun syyn\xc3\xa4 oli joskus tilanpuute, jolloin kirjuri valitsi lyhyimm\xc3\xa4n muodon, tai taiteellinen pyrkimys v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4\xc3\xa4 grafeemista toistoa._NEWLINE_Homofonian lis\xc3\xa4ksi mayojen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 esiintyy homografiaa, eli sama merkki voidaan lukea eri tavoilla.\n_START_SECTION_\nKirjoitussuunta\n_START_PARAGRAPH_\nMayateksti\xc3\xa4 kirjoitettiin p\xc3\xa4\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6isesti vasemmalta oikealle ja pareittain ylh\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 alas. Pieniss\xc3\xa4 esineiss\xc3\xa4 saatettiin joskus k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 eri kirjoitussuuntaa. My\xc3\xb6s peilikuvakirjoitusta on tavattu. Hieroglyfien sis\xc3\xa4inen lukusuunta noudattelee muutamin poikkeuksin samaa s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4, vasemmalta oikealle ja ylh\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 alas. Jotkin merkit luetaan edellisten s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6jen vastaisesti edest\xc3\xa4 taakse, eli merkin p\xc3\xa4\xc3\xa4llimm\xc3\xa4isin\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4t osat ennen niiden taakse j\xc3\xa4\xc3\xa4vi\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKielet\n_START_PARAGRAPH_\nNykyisen k\xc3\xa4sityksen mukaan l\xc3\xa4hes kaikki hieroglyfitekstit on kirjoitettu it\xc3\xa4isell\xc3\xa4 chol-kieliryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n kuuluvalla kielell\xc3\xa4, joka tunnetaan joko nimell\xc3\xa4 klassinen maya tai klassinen cholti. Sen lis\xc3\xa4ksi joissakin teksteiss\xc3\xa4 on havaittavissa muutamien muiden kielten vaikutusta, kuten tzeltal-kielten, chontalin varhaismuodon, jukatekin varhaismuodon ja mahdollisesti itza-mopan. Nykyisist\xc3\xa4 mayakielist\xc3\xa4 l\xc3\xa4himpi\xc3\xa4 hieroglyfien kielten kanssa ovat alankoalueiden kieliryhm\xc3\xa4t. L\xc3\xa4hin kieli on it\xc3\xa4isen Guatemalan ja Hondurasin rajalla puhuttu pieni chorti.\n_START_SECTION_\nS\xc3\xa4ilyneet kirjoitukset\n_START_PARAGRAPH_\nVanhimmat mayakirjoitukset tunnetaan 300-luvulta eaa. Uusimmat ovat per\xc3\xa4isin 1500-luvulta tai jopa 1600-luvulta. Suurin osa teksteist\xc3\xa4 on kirjoitettu mayojen klassisella kaudella noin 250\xe2\x80\x93900 jaa. Tekstej\xc3\xa4 sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 esineit\xc3\xa4, palasia ja monumentteja tunnettiin 2000-luvun alussa jo noin kymmenentuhatta._NEWLINE_Mayat kirjoittivat hieroglyfitekstej\xc3\xa4\xc3\xa4n etenkin keramiikkaesineisiin, kivimonumentteihin, kuten kivipilareihin eli steeloihin, ja kivisiin ovenkamanoihin sek\xc3\xa4 my\xc3\xb6s esimerkiksi koodekseihin, puisiin ovenkamanoihin, stukkofasadeihin, rakennusten sis\xc3\xa4seiniin, luolien sein\xc3\xa4miin, simpukankuoriin, ihmisten ja el\xc3\xa4inten luihin, jadeiittiin, obsidiaaniin ja tiileen. Suurin osa s\xc3\xa4ilyneist\xc3\xa4 mayakirjoituksista on steeloihin tehtyj\xc3\xa4 kaiverruksia, jotka kertovat kuninkaiden ja ylimysten sankarillisista teoista. Paperisivuisia kirjoja eli koodekseja on s\xc3\xa4ilynyt vain nelj\xc3\xa4._NEWLINE_Kun mayojen kirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 opittiin j\xc3\xa4lleen ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n 1960-luvulta alkaen, pystyttiin my\xc3\xb6s mayojen kirjoituksia lukemaan ensi kertaa. N\xc3\xa4iden tekstien avulla mayat pystyttiin osoittamaan yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4n sotaisiksi verrattuna aiempaan k\xc3\xa4sitykseen mayoista rauhaa rakastavina kansoina.\n_START_SECTION_\nTulkinnan historia\n_START_PARAGRAPH_\nMayojen kirjoitusta on opittu lukemaan tyydytt\xc3\xa4v\xc3\xa4sti vasta 1900-luvun loppupuolella. Varhaisen yrityksen tulkita mayojen kirjoitusmerkkej\xc3\xa4 teki Yukatanin piispa Diego de Landa, vaikka oli itse ollut valvomassa satojen viikunankuoriin kirjoitettujen mayakirjoituksen koodeksien polttamista. H\xc3\xa4n liitti kertomuksiinsa 27 merkki\xc3\xa4, jotka h\xc3\xa4nen tulkintansa mukaan olivat aakkoset. My\xc3\xb6hemm\xc3\xa4t tutkijat totesivat t\xc3\xa4m\xc3\xa4n olevan mahdotonta, ja tulkinta j\xc3\xa4i sivuun._NEWLINE_Neuvostoliittolainen Juri Knorozov esitti vuonna 1952, ett\xc3\xa4 kirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 voisi olla yhdistelm\xc3\xa4 tavu-, ideografista ja foneettista kirjoitusta, kuten useiden jo tulkittujen muinaiskulttuurien kielten kirjoitus. Knorozov teki p\xc3\xa4\xc3\xa4telm\xc3\xa4n mayakirjoituksen ja tuntemiensa kirjoitusj\xc3\xa4rjestelmien yht\xc3\xa4l\xc3\xa4isyyksien sek\xc3\xa4 mayahieroglyfien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n perusteella. H\xc3\xa4n vertasi mayakirjoitusta japanin kirjoitusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4n. Knorozov havaitsi Landan aakkosten cu-merkin esiintyv\xc3\xa4n kalkkunaa kuvaavan merkin yl\xc3\xa4puolella er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 koodeksissa. Koska kalkkunaa tarkoittava sana jukatekin mayakieless\xc3\xa4 on cutz, Knorozov p\xc3\xa4\xc3\xa4tteli kalkkunamerkin \xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4n tzu. H\xc3\xa4nen onnistui varmistaa asia toisen tuntemansa sanan avulla, ja sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n selvitti lis\xc3\xa4\xc3\xa4 tavumerkkej\xc3\xa4. Kylm\xc3\xa4n sodan, kielimuurin ja tutkijoiden yhteisty\xc3\xb6n puutteen johdosta Knorozovin l\xc3\xb6yd\xc3\xb6t eiv\xc3\xa4t kuitenkaan vaikuttaneet tutkimukseen viel\xc3\xa4 20 vuoteen._NEWLINE_Saksalaissyntyinen Heinrich Berlin tunnisti 1950-luvun lopulla tiettyihin kaupunkeihin viittaavia glyyfej\xc3\xa4 mayakirjoituksista. Yhdysvaltalainen Tatiana Proskouriakoff tulkitsi vuonna 1960 mayojen kivisteelojen oikean merkityksen. H\xc3\xa4n osoitti, ett\xc3\xa4 toisin kuin aiemmin oli luultu, monumentteihin oli taltioitu historiaa. Proskouriakoff tunnisti muun muassa syntym\xc3\xa4\xc3\xa4 merkitsev\xc3\xa4n glyyfin._NEWLINE_Linda Schelen 1973 koollekutsuma tutkijoiden foorumi \xe2\x80\x9dPalenquen py\xc3\xb6re\xc3\xa4 p\xc3\xb6yt\xc3\xa4\xe2\x80\x9d oli menestyksek\xc3\xa4s aloitus sarjalle kokouksia, joissa Palenquen merkit saatiin tulkituksi Knorozovin ja Prouskouriakoffin osoittamalla tavalla. Knorozovin keskeinen oivallus kirjoituksen tulkitsemiseksi tunnustettiin 1970-luvun lopulla.'