b'\n_START_ARTICLE_\nKoartikulaatio\n_START_PARAGRAPH_\nKoartikulaatio tarkoittaa fonetiikassa vierekk\xc3\xa4isten \xc3\xa4\xc3\xa4nteiden luontaista mukautumista toisiinsa. Koartikulaatio on universaalia, sill\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 esiintyy kaikissa maailman kieliss\xc3\xa4, ja monien yksitt\xc3\xa4istenkin \xc3\xa4\xc3\xa4nteiden koartikulaatio on samantapaista eri kielten kesken. Koartikulaatio on kuitenkin my\xc3\xb6s kielikohtaista, sill\xc3\xa4 luonnollisen koartikulaation voivat ohittaa yksitt\xc3\xa4isen kielen fonologiset s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6t tai koartikulaatiota rikkovat foneemierot. Kielenk\xc3\xa4ytt\xc3\xa4j\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 tiedosta k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 koartikulaatiota lainkaan.\n_START_SECTION_\nTaustaa\n_START_PARAGRAPH_\nKaikki puhutut kielet rakentuvat \xc3\xa4\xc3\xa4nteille, jotka eroavat artikulatorisilta ominaisuuksiltaan monin eri tavoin toisistaan. T\xc3\xa4rkeimpi\xc3\xa4 n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ovat kielen asento ja sen tekem\xc3\xa4 liike, nen\xc3\xa4v\xc3\xa4yl\xc3\xa4n avonaisuus, huulten py\xc3\xb6reys ja \xc3\xa4\xc3\xa4nihuulten tuottaman \xc3\xa4\xc3\xa4nen laatu tai sen tuottamatta j\xc3\xa4tt\xc3\xa4minen. Irrallaan lausuttuna kullakin kieless\xc3\xa4 esiintyv\xc3\xa4ll\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nteell\xc3\xa4 (foneemilla) on jokin tyypillinen n\xc3\xa4iden ominaisuuksien kokonaiskonfiguraatio. Esimerkiksi suomen kielen [i]-vokaali tuotetaan siten, ett\xc3\xa4 kielen keskikohta l\xc3\xa4hestyy kovaa kitalakea mutta j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 siihen kuitenkin selv\xc3\xa4n v\xc3\xa4lin, nen\xc3\xa4v\xc3\xa4yl\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n t\xc3\xa4ysin suljettuna, huulia ei juurikaan py\xc3\xb6ristet\xc3\xa4 ja \xc3\xa4\xc3\xa4nihuulet tuottavat normaalia sointi\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4. Suomen [o]-vokaali tuotetaan muuten samoin, mutta huulia py\xc3\xb6ristet\xc3\xa4\xc3\xa4n enemm\xc3\xa4n ja kieli l\xc3\xa4hestyykin pehme\xc3\xa4\xc3\xa4 kitalakea, johon se viel\xc3\xa4 j\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 [i]:t\xc3\xa4 suuremman raon. [t]-konsonantissa kieli katkaisee hetkellisesti suusta tulevan ilmavirran kokonaan koskettamalla hammasvallia, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen ilmavirta p\xc3\xa4\xc3\xa4stet\xc3\xa4\xc3\xa4n \xc3\xa4killisesti purkautumaan ulos suusta kielen laskeutuessa alasp\xc3\xa4in. [t]:n tuottamisessa \xc3\xa4\xc3\xa4nihuulet eiv\xc3\xa4t tuota \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4 lainkaan vaan p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4v\xc3\xa4t niihin tulevan ilman suoraan l\xc3\xa4pi._NEWLINE_1900-luvun alussa toimineen strukturalistisen koulukunnan havainnon mukaan kielten \xc3\xa4\xc3\xa4nteet erottuvat toisistaan pikemmin suhteellaan toisiinsa kuin ominaisuuksiensa absoluuttisilla arvoilla. Niinp\xc3\xa4 suomen t\xc3\xa4i-sanassa oleva etuvokaali \xc3\xa4 (foneettisessa tarkekirjoituksessa, IPA:ssa [\xc3\xa6]) tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n eri vokaaliksi kuin takavokaali a (IPA:ssa [\xc9\x91]) siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 \xc3\xa4:n vaihtaminen a:ksi tuottaisi suomessa erimerkityksisen sanan: tai. Kieless\xc3\xa4, jossa \xc3\xa4:n vaihtaminen a:ksi ei koskaan muuttaisi sanan merkityst\xc3\xa4, voitaisiin puhua yhdest\xc3\xa4 /a/-\xc3\xa4\xc3\xa4nteest\xc3\xa4, jonka absoluuttiset arvot eri \xc3\xa4\xc3\xa4nneymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6iss\xc3\xa4 voisivat vaihdella aivan etisest\xc3\xa4 [\xc3\xa6]:st\xc3\xa4 aivan takaiseen [\xc9\x91]:han (n\xc3\xa4in tapahtuukin esimerkiksi arabian kielen useimmissa muodoissa).\n_START_SECTION_\nKoartikulaation toiminta\n_START_PARAGRAPH_\nJos \xc3\xa4\xc3\xa4nteiden ominaiskonfiguraatioista pidett\xc3\xa4isiin tiukasti kiinni, \xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6v\xc3\xa4yl\xc3\xa4n eri osat joutuisivat jatkuvasti muuttamaan monin tavoin asemaansa lausuttaessa erilaisia \xc3\xa4\xc3\xa4nteit\xc3\xa4 per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in. Osa t\xc3\xa4st\xc3\xa4 liikkeest\xc3\xa4 olisi kuitenkin turhaa (redundanttia), koska \xc3\xa4\xc3\xa4nteiden erottumiseksi toisistaan selvitt\xc3\xa4isiin usein paljon v\xc3\xa4hemmill\xc3\xa4kin muutoksilla. Koartikulaation avulla toteuttavien muutosten m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 minimoidaan: vierekk\xc3\xa4iset \xc3\xa4\xc3\xa4nteet mukautuvat toisiinsa niin paljon, ett\xc3\xa4 niiden tunnistettavuus ja selkeys eiv\xc3\xa4t t\xc3\xa4st\xc3\xa4 k\xc3\xa4rsi._NEWLINE_Vaikutusalueeltaan yksi laajimmista koartikulaatioilmi\xc3\xb6ist\xc3\xa4 suomessa on konsonanttien mukautuminen ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iviin vokaaleihin huulten py\xc3\xb6reyden suhteen. Ilmi\xc3\xb6 on helppo havaita sanoissa, joissa esiintyy vain yht\xc3\xa4 vokaalia: Kielenk\xc3\xa4ytt\xc3\xa4j\xc3\xa4n intuition mukaan sanat kiikkiin /ki\xcb\x90k\xcb\x90i\xcb\x90n/ (esimerkiksi j\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4 kiikkiin) ja kyykkyyn /ky\xcb\x90k\xcb\x90y\xcb\x90n/ (menn\xc3\xa4 kyykkyyn) ovat konsonantistoltaan identtisi\xc3\xa4. Omaa lausumista peilin avulla tarkkaillessa on kuitenkin helppo huomata, ett\xc3\xa4 koko ensimm\xc3\xa4inen sana ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 k:sta viimeiseen n:\xc3\xa4\xc3\xa4n asti lausutaan suhteellisen py\xc3\xb6rist\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6min (lavein) huulin. Toinen sana sen sijaan lausutaan kokonaisuudessaan eteen ty\xc3\xb6nnetyin py\xc3\xb6rein huulin (kenties viimeist\xc3\xa4 n:\xc3\xa4\xc3\xa4 lukuun ottamatta). Huulten laveus on olennaisen t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 ominaisuus /i/-vokaalille yht\xc3\xa4 lailla kuin huulten py\xc3\xb6reys on sit\xc3\xa4 /y/:lle. /i/:n ja /y/:n p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallinen artikulaatioero on nimitt\xc3\xa4in huulten py\xc3\xb6reydess\xc3\xa4. Muilta artikulaatio-ominaisuuksiltaan n\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaksi ovat l\xc3\xa4hes identtisi\xc3\xa4. /k/-\xc3\xa4\xc3\xa4nteen kannalta huulten py\xc3\xb6reys ei kuitenkaan ole kovin olennaista. Irrallaan lausuttuna [k] tuotetaan lavein huulin, mutta toisaalta suomen kieless\xc3\xa4 ei ole erillist\xc3\xa4 py\xc3\xb6rein huulin lausuttavaa */k\xca\xb7/-foneemia. Niinp\xc3\xa4 se kaikkien muiden suomen konsonanttien tavoin koartikuloituu t\xc3\xa4lt\xc3\xa4 ominaisuudeltaan ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ns\xc3\xa4 vokaaleihin. My\xc3\xb6s monissa muissa kieliss\xc3\xa4 esiintyy t\xc3\xa4ysin vastaava ilmi\xc3\xb6 koskien koko konsonantistoa tai vain osaa siit\xc3\xa4.'