b'\n_START_ARTICLE_\nUlrich von Coler\n_START_PARAGRAPH_\nLudvig Otto Carl Ulrich von Coler (6. joulukuuta 1885 C\xc3\xbcstrin, Brandenburg  \xe2\x80\x93 19. toukokuuta 1953) oli Suomen sis\xc3\xa4llissotaan osallistunut saksalainen upseeri, joka toimi valkoisten it\xc3\xa4armeijan 2. j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4riprikaatin komentajana. H\xc3\xa4n oli Viestirykmentin komentajana syksyll\xc3\xa4 1918. _NEWLINE_Ulrich von Colerin vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl von Colin ja Marie Prollius ja puoliso vuodesta 1917 Edit Heinemann. Von Coler suoritti v\xc3\xa4nrikin tutkinnon 1906, upseeritutkinnon Potsdamin sotakoulussa 1907 ja aseupseeritutkinnon Erfurtin asetehtaassa. Preussin armeijassa h\xc3\xa4n palveli 1906\xe2\x80\x931918, haavoittuen 1914 ja 1915. Konttoristina Kymintehtaalla von Coler oli 1919. Vuodesta 1920 h\xc3\xa4n toimi suojeluskunnan p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4 ensin Kuopiossa ja sitten Hangossa. H\xc3\xa4n kirjoitti vuonna 1919 teoksen Suomalaisten j\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rien parissa. Ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen Saksan tasavallan armeijassa ei ollut vapaita upseerinvirkoja, joten von Coler pysyi Suomessa suojeluskunnan palveluksessa vuoteen 1934, jolloin palasi Saksaan. H\xc3\xa4net ylennettiin everstiksi 1. maaliskuuta 1942.'