b'\n_START_ARTICLE_\nSuvivirsi\n_START_PARAGRAPH_\nSuvivirsi on virsikirjan virsi numero 571, ja se alkaa sanoilla \xe2\x80\x9dJo joutui armas aika\xe2\x80\x9d (ruots. Den blomstertid nu kommer). Virress\xc3\xa4 on kuusi s\xc3\xa4keist\xc3\xb6\xc3\xa4. Sen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 ei tunneta, joten virsikirjassa on merkint\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dRuotsissa 1697\xe2\x80\x9d. Melodiaa pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n ruotsalaisena kansans\xc3\xa4velm\xc3\xa4n\xc3\xa4 ja virren ruotsinkielinen versio l\xc3\xb6ytyy nuotteineen jo vuoden 1695 ruotsalaisesta virsikirjasta, joskin t\xc3\xa4t\xc3\xa4 aiemmaksi alkuper\xc3\xa4ksi on my\xc3\xb6s arveltu saksalaisl\xc3\xa4hdett\xc3\xa4. Ruotsinkielisen sanoituksen pohjana on arveltu olleen keskiaikaisia maallisia runoja._NEWLINE_Koulujen p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4j\xc3\xa4isjuhlissa lauletaan tavallisesti kolme ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 s\xc3\xa4keist\xc3\xb6\xc3\xa4. Suvivirsi on ollut mukana jo vuoden 1701 virsikirjassa. Suomennosta on uudistettu vuosina 1867 ja 1937. Suvivirren asemasta on keskusteltu viime vuosina. Eduskunnan perustuslakivaliokunta linjasi kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2014, ett\xc3\xa4 koulujen perinteisiin juhliin voi sis\xc3\xa4lty\xc3\xa4 uskonnollista alkuper\xc3\xa4\xc3\xa4 olevia traditioita ja ett\xc3\xa4 yksitt\xc3\xa4inen virsi ei tee tilaisuudesta uskonnonharjoittamista.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nVirren taustalla otaksutaan olevan keskiaikainen eroottinen runo 1200-luvulta. Runossa p\xc3\xa4\xc3\xa4henkil\xc3\xb6 johdattelee naista kev\xc3\xa4iselle niitylle rakastelemaan kanssaan. Vuodelta 1582 olevan Piae Cantiones -kokoelman lopussa on kev\xc3\xa4truno \xe2\x80\x9dTempus adest floridum\xe2\x80\x9d, jolla on silmiinpist\xc3\xa4vi\xc3\xa4 yht\xc3\xa4l\xc3\xa4isyyksi\xc3\xa4 Suvivirren kanssa, ja samoilla sanoilla alkaa teksti 1200-luvun alusta olevassa Carmina Burana -kokoelmassa._NEWLINE_On otaksuttu, ett\xc3\xa4 virren ruotsinkieliset sanat kirjoitti Gotlannin superindentetti Israel Kolmodin kes\xc3\xa4isell\xc3\xa4 saarnamatkallaan vuonna 1694. Perim\xc3\xa4tiedon mukaan h\xc3\xa4n sai niihin innoituksen H\xc3\xa5ngerin l\xc3\xa4hteell\xc3\xa4 l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Visby\xc3\xa4. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 ei kuitenkaan ole varmuutta, ja siksi virsikirjassa sanoittaja on ilmoitettu n\xc3\xa4in: \xe2\x80\x9dIsrael Kolmodin (?) 1694\xe2\x80\x9d. Suvivirren ensimm\xc3\xa4inen 1694 painos sensuroitiin, sill\xc3\xa4 virren v\xc3\xa4itettiin sekoittavan maallisen ja hengellisen ilon. Virsi kuitenkin p\xc3\xa4\xc3\xa4tyi vuoden 1695 virsikirjaan, sill\xc3\xa4 kirjoja ei haluttu jo toistamiseen ottaa pois yleis\xc3\xb6n saatavilta. _NEWLINE_Virsi on suomennettu uskollisesti ruotsinkielisen runon mukaan ja suomentaja on mahdollisesti virsikirjatoimikunnan puheenjohtaja Erik Cajanus vuonna 1700, mutta varmuutta asiasta ei ole. Se otettiin mukaan vuoden 1701 virsikirjaan. Suomennosta on uudistettu vuosina 1867 ja 1937._NEWLINE_Ruotsin kirkon virsikirjassa on virrest\xc3\xa4 Suomen kirkon virsikirjan tekstiin n\xc3\xa4hden hieman erilainen k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6s, joka pohjautuu vuoden 1986 virsikirjan (Den svenska psalmboken) tekstiin. Virren numero on 199, siin\xc3\xa4 on viisi s\xc3\xa4keist\xc3\xb6\xc3\xa4 ja sen alkusanat ovat "Jo joutuu armas aika". Suomenkielinen teksti on virsikirjan k\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6sty\xc3\xb6ryhm\xc3\xa4n muokkaamaa 1998, sek\xc3\xa4 5. s\xc3\xa4keist\xc3\xb6 on Pekka Kivekk\xc3\xa4\xc3\xa4n uudelleen 1998 k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4m\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nVirren rakenne\n_START_PARAGRAPH_\nVirsi alkaa luonnonkuvauksella, joka on harvinainen piirre 1600-luvulla syntyneiss\xc3\xa4 virsiss\xc3\xa4. Toisessa s\xc3\xa4keist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 tulee mukaan opettava sis\xc3\xa4lt\xc3\xb6, joka vahvistuu kolmannessa: luonto muistuttaa ihmist\xc3\xa4 Jumalan hyvyydest\xc3\xa4, ja lintujen laulu on seurattava esimerkki Jumalan ylist\xc3\xa4miseksi. Virren hengellinen ydin on nelj\xc3\xa4nnen s\xc3\xa4keist\xc3\xb6n rukouksessa: "Oi Jeesus Kristus jalo / ja kirkas paisteemme, / s\xc3\xa4 syd\xc3\xa4ntemme valo, / ain asu luonamme". _NEWLINE_Virren viidennen s\xc3\xa4keist\xc3\xb6n kielikuvat, joissa Jeesusta verrataan Saaronin liljaan ja laulajan sielua Libanoniin, viittaavat Raamatun Laulujen lauluun. Kuudennessa s\xc3\xa4keist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 pyydet\xc3\xa4\xc3\xa4n siunausta maan sadolle, ja virsi p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyy rukoukseen hengellisest\xc3\xa4 ravinnosta.\n_START_SECTION_\nNykyisin\n_START_PARAGRAPH_\nKirkoissa suvivirsi lauletaan yleens\xc3\xa4 juhannusp\xc3\xa4iv\xc3\xa4n jumalanpalveluksessa. Virsi on yleinen my\xc3\xb6s kes\xc3\xa4n h\xc3\xa4\xc3\xa4tilaisuuksissa._NEWLINE_Vuonna 2004 virsikirjan jumalanpalvelusliitteeseen otettiin suvivirren melodiaan tehty toinen sanoitus, joka alkaa sanoin: \xe2\x80\x9dSe tuntee onnen syv\xc3\xa4n\xe2\x80\x9d. Sanat on kirjoittanut Pirjo Vahtola vuonna 2002, ja teksti\xc3\xa4 on muokannut Niilo Rauhala vuonna 2003. Laulu on numeroltaan 822 ja kuuluu avioliiton solmimisen osastoon._NEWLINE_Ruotsinkielisess\xc3\xa4 virsikirjassa sek\xc3\xa4 Ruotsin kirkon virsikirjassa virren s\xc3\xa4velm\xc3\xa4\xc3\xa4 poikkeaa muutaman nuotin verran Suomessa suomenkielell\xc3\xa4 k\xc3\xa4yteyst\xc3\xa4 s\xc3\xa4velm\xc3\xa4st\xc3\xa4.  Ero on virren kunkin s\xc3\xa4keist\xc3\xb6n 1. ja 3. s\xc3\xa4keen lopussa, jossa alkuaan on ollut saman s\xc3\xa4velen toisto. Suomessa sit\xc3\xa4 lauletaan suomeksi kuitenkin K. J. Moringin 1800-luvulla tekem\xc3\xa4n sekakuorosovituksen mukaisesti, jossa ensimm\xc3\xa4isen s\xc3\xa4keen lopussa esiintyi yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4inen asteikkokulku, ja se vakiintui my\xc3\xb6hemmin suomenkieliseen virsis\xc3\xa4velm\xc3\xa4\xc3\xa4n.\n_START_SECTION_\nSuvivirren sanat stadin slangilla\n_START_PARAGRAPH_\nSuvivirren sanat ovat stadin slangilla laatineet Mikko Sepp\xc3\xa4l\xc3\xa4 ja E. J. Kauhanen.\n_START_SECTION_\nArvostelua\n_START_PARAGRAPH_\nVapaa-ajattelijain liiton mielest\xc3\xa4 Suvivirren veisaaminen ja sen kuunteleminen on uskonnon harjoittamista. Helsingin yliopiston vapaa-ajattelijayhdistys Prometheus kanteli asiasta oikeusasiamiehelle, joka kuitenkin lausui kantelun perusteella vuonna 2013, ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dsuvivirsi on vahvasti suomalaiseen traditioon vakiintunut ja perinteinen osa koulujen kev\xc3\xa4tjuhlia\xe2\x80\x9d ja ett\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dvallitsevassa kulttuuriymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4mme suvivirren mainittu sis\xc3\xa4lt\xc3\xb6 ei aiheuta sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 koulun p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4j\xc3\xa4istilaisuudesta muodostuisi uskonnonvapauden negatiivisen ulottuvuuden kannalta kielletyll\xc3\xa4 tavalla luonteeltaan uskonnollinen tilaisuus\xe2\x80\x9d. Eduskunnan perustuslakivaliokunta tekikin sitten Suvivirrest\xc3\xa4 linjauksen, jonka mukaan koulujen perinteisiin juhliin voi sis\xc3\xa4lty\xc3\xa4 uskonnollista alkuper\xc3\xa4\xc3\xa4 olevia traditioita. Yksi virsi ei tee tilaisuudesta viel\xc3\xa4 uskonnollista.'