b'\n_START_ARTICLE_\nKromaattinen asteikko\n_START_PARAGRAPH_\nKromaattinen asteikko on s\xc3\xa4velasteikko, jossa on kaksitoista s\xc3\xa4velt\xc3\xa4 kutakin oktaavia kohti, per\xc3\xa4kk\xc3\xa4iset aina puoliaskelen p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 toisistaan. Esimerkiksi pianolla ja muilla kosketin\xc2\xadsoittimilla kromaattinen asetikko saadaan aikaan painamalla per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in yhden oktaavialan kaikkia koskettimia, sek\xc3\xa4 valkoisia ett\xc3\xa4 mustia._NEWLINE_Pianolla tai muilla tasa\xc2\xadvireisill\xc3\xa4 soittimilla kaikissa puoli\xc2\xadaskelet ovat yht\xc3\xa4 suuria, 100 sentti\xc3\xa4. Toisen sanoen tasa\xc2\xadvireisen kromaattisen asteikon s\xc3\xa4velet ovat yht\xc3\xa4 et\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 toisistaan, eli niiden taajuuksien suhde on vakio, . Tasavireinen kromaattinen asteikko ei ole diatoninen eik\xc3\xa4 siin\xc3\xa4 ole mit\xc3\xa4\xc3\xa4n tietty\xc3\xa4 perus\xc2\xads\xc3\xa4velt\xc3\xa4 (toonikaa), vaan se on symmetrinen asteikko, jossa kaikki s\xc3\xa4velet ovat yht\xc3\xa4 et\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 toisistaan.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nKromatiikka tunnettiin jo antiikin Kreikassa. Termi kromaattinen on johdettu kreikan kielen sanasta chroma, joka tarkoittaa v\xc3\xa4ri\xc3\xa4. Aina 1200-luvulle saakka se muodostettiin teoreettisesti tavallisimmin Pythagoraan s\xc3\xa4velj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n pohjalta, joka perustui puhtaisiin kvintteihin ja n\xc3\xa4in saatujen s\xc3\xa4velten toistumiseen eri oktaavi\xc2\xadaloissa. Kuten tarkemmin k\xc3\xa4y ilmi j\xc3\xa4ljemp\xc3\xa4\xc3\xa4 kohdasta Viritys ja taajuuksien suhteet, asteikko ei ollut t\xc3\xa4ysin symmetrinen, vaan mik\xc3\xa4li kaikki kvintit kyettiin viritt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n t\xc3\xa4ysin puhtaiksi, puoliaskelet olivat hieman eri suuruisia. Seuraavien vuosisatojen aikana kehitettiin useita muita viritys\xc2\xadj\xc3\xa4rjestelmi\xc3\xa4, joissa niiss\xc3\xa4kin esiintyi vastaavaa ep\xc3\xa4symmetriaa. Vain tasa\xc2\xadvireisell\xc3\xa4 asteikolla, jota nykyisin yleisesti k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n, kromaattisen asteikon kaikki puoli\xc2\xadaskelet ovat yht\xc3\xa4 suuret._NEWLINE_Kuhunkin duuri- ja molliasteikkoon kuuluu varsinaisesti vain seitsem\xc3\xa4n s\xc3\xa4velt\xc3\xa4, jotka muodostavat diatonisen asteikon. Tonaalisessa musiikissakin esiintyy kuitenkin varsin usein my\xc3\xb6s s\xc3\xa4vellajiin varsinaisesti kuulumattomia muunnes\xc3\xa4veli\xc3\xa4, toisinaan kromaattisen asteikon mukaisesti nousevia tai laskevia s\xc3\xa4vel\xc2\xadkulkujakin. Viel\xc3\xa4 1700-luvulla kromatiikan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 musiikissa oli varsin rajallista, vaikka sill\xc3\xa4 katsottiin olevan huomattava ilmaisuarvo, ja esimerkiksi joissakin Bachin s\xc3\xa4vellyksiss\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 esiintyy. Sen sijaan 1800-luvulla sen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 laajeni varsin huomattavasti.\n_START_SECTION_\nKromaattinen asteikko nuottikirjoituksessa\n_START_PARAGRAPH_\nKun kromaattinen asteikko on esitett\xc3\xa4v\xc3\xa4 nuotti\xc2\xadkirjoituksessa, tarvitaan aina etumerkkej\xc3\xa4, siis ylennys- tai alennus\xc2\xadmerkkej\xc3\xa4. Kun enharmoniset s\xc3\xa4velet kuten gis ja as voidaan samastaa, t\xc3\xa4m\xc3\xa4 voidaan tehd\xc3\xa4 useilla eri tavoilla._NEWLINE_Ei ole yleisp\xc3\xa4tev\xc3\xa4\xc3\xa4 s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4 siit\xc3\xa4, milloin k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n korotus- ja milloin alennusmerkkej\xc3\xa4. Varsinkin musiikkiteoreettisissa yhteyksiss\xc3\xa4 on usein tapana k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 nousevassa asteikossa korotus- ja laskevassa asteikossa alennusmerkkej\xc3\xa4 seuraavaan tapaan:_NEWLINE_K\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kuitenkin merkint\xc3\xa4tapa riippuu my\xc3\xb6s sen kappaleen s\xc3\xa4vellajista, jossa kromaattinen s\xc3\xa4velkulku esiintyy, jolloin se voidaan merkit\xc3\xa4 esimerkiksi jommallakummalla seuraavista tavoista:_NEWLINE_Yll\xc3\xa4 olevat nuotinnukset ovat vain esimerkkej\xc3\xa4 monista tavoista, miten kromaattinen asteikko voidaan kirjoittaa. Yleens\xc3\xa4 kolmea per\xc3\xa4kk\xc3\xa4ist\xc3\xa4 s\xc3\xa4velt\xc3\xa4 ei kuitenkaan esitet\xc3\xa4 saman kantas\xc3\xa4velen muunnoksena, jolloin se esiintyisi, paitsi sellaisenaan, sek\xc3\xa4 korotettuna ett\xc3\xa4 alennettuna kuten G sarjassa Ges \xe2\x80\x93 G \xe2\x80\x93 Gis.\n_START_SECTION_\nVastaavat asteikot ei-l\xc3\xa4nsimaisessa musiikissa\n_START_PARAGRAPH_\nVanhassa kiinalaisessa musiikin teoriassa kromaattista asteikkoa vastaa k\xc3\xa4site Sh\xc3\xad-\xc3\xa8r-l\xc7\x9c. L\xc3\xa4nsimaiset musiikki\xc2\xadtieteilij\xc3\xa4t ovat ainakin aikaisemmin nimitt\xc3\xa4neet sit\xc3\xa4 "kiinalaiseksi kromaattiseksi asteikoksi". Nimitys on kuitenkin harhaan\xc2\xadjohtava, sill\xc3\xa4 Kiinassa sit\xc3\xa4 ei ole koskaan k\xc3\xa4sitetty varsinaiseksi musikaaliseksi s\xc3\xa4vel\xc2\xadasteikoksi, vaan pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n kahden\xc2\xadtoista s\xc3\xa4velen sarjaksi, jonka pohjalta asteikkoja voitiin muodostaa._NEWLINE_Intialaisessa s\xc3\xa4vel\xc2\xadj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 eli sargamissa esiintyy my\xc3\xb6s 12 s\xc3\xa4velt\xc3\xa4 oktaavia kohti, mukaan luettuna korotetut ja alennetut s\xc3\xa4velet.'