b'\n_START_ARTICLE_\nAmfoterisiini B\n_START_SECTION_\nHaittavaikutukset\n_START_PARAGRAPH_\nYleisin haitta infuusioiden aikana ovat kylm\xc3\xa4nv\xc3\xa4ristykset, kuume ja p\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4ryt. Herkill\xc3\xa4 voi ilmet\xc3\xa4 matalaa verenpainetta ja anafylaktisia vaikutuksia. Valmisteissa, joissa l\xc3\xa4\xc3\xa4ke on liposomeissa, annostelun v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4t vaikutukset ovat v\xc3\xa4h\xc3\xa4isempi\xc3\xa4, mutteiv\xc3\xa4t v\xc3\xa4henn\xc3\xa4 muita vaikutuksia._NEWLINE_Noin 80% l\xc3\xa4\xc3\xa4kett\xc3\xa4 saavista ilmenee l\xc3\xa4\xc3\xa4kkeen vaikutuksesta eriasteista munuaisten vajaatoimintaa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 yleens\xc3\xa4 paranee kuurin loputtua, mutta voi j\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4 my\xc3\xb6s pysyv\xc3\xa4ksi. 25% ilmenee hypokalemiaa, jota voidaan hoitaa kaliumkloridilla. Hypomagnesemiaa, anemiaa ja veren pH-arvon ep\xc3\xa4tasapainoa (katso alkaloosi ja asidoosi) voi my\xc3\xb6s ilmet\xc3\xa4._NEWLINE_Infuusiona l\xc3\xa4\xc3\xa4ke \xc3\xa4rsytt\xc3\xa4\xc3\xa4 suonia ja voi aiheuttaa laskimotulehduksen. Selk\xc3\xa4ytimeen annetut pistokset voivat aiheuttaa hermovaurioita. Ihovoiteet voivat \xc3\xa4rsytt\xc3\xa4\xc3\xa4 ihoa.\n_START_SECTION_\nKemia\n_START_PARAGRAPH_\nAmfoterisiini B on kellert\xc3\xa4v\xc3\xa4n kiteinen aine. Se ei liukene pH-arvon 6\xe2\x80\x937 vesiliuoksiin, mutta liukenee pH:n 2 ja 11 liuoksiin, jolloin sen liukoisuus on noin 0.1\xc2\xa0mg/ml. Se on liukoinen dimetyyliformamidiin (noin 2\xe2\x80\x934\xc2\xa0mg/ml) ja DMSO:hon (noin 30\xe2\x80\x9340\xc2\xa0mg/ml)._NEWLINE_Amfoterisiini B s\xc3\xa4ilyy kiinte\xc3\xa4n\xc3\xa4 ja pH:n 4\xe2\x80\x9310 liuoksissa verrattain pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n huoneenl\xc3\xa4mm\xc3\xb6ss\xc3\xa4, jos se on suojattuna valolta ja ilmalta.\n_START_SECTION_\nToimintamekanismi\n_START_PARAGRAPH_\nAmfoterisiini B on ionofori. Se muodostaa sienten ja joidenkin alkuel\xc3\xa4inten solukalvoihin ionikanavia. Kanavissa on 4\xe2\x80\x9312 amfoterisiini B:t\xc3\xa4. Kanavien halkaisija on noin 0.7\xc2\xa0nm ja syvyys 1.5\xe2\x80\x932\xc2\xa0nm. Kanavien kalvon puoleinen osa on rasvaliukoinen ja kanavan sis\xc3\xa4puoli vesiliukoinen amfoterisiinin B amfolyyttisen rakenteen takia \xe2\x80\x93 siin\xc3\xa4 on pitk\xc3\xa4 tyydyttym\xc3\xa4t\xc3\xb6n ketju ja toisella puolella poolinen hydroksyyliryhmi\xc3\xa4 sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4 ketju. Kanavien kautta solukalvojen elint\xc3\xa4rke\xc3\xa4t ionipitoisuuserot tasoittuvat. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tappaa solin. Solukalvoissa amfoterisiini B sitoutuu ergosteroliin voimakkaammin kuin kolesteroliin. Siksi sen vaikutukset kohdistuvat l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 sienisoluihin el\xc3\xa4insolujen sijaan. Muun muassa Aspergillus- ja Candida-sienien soluissa on paljon ergosterolia, jota ei ole el\xc3\xa4insoluissa.'