b'\n_START_ARTICLE_\nAleksandra Akimova\n_START_SECTION_\nVarhaiset vuodet\n_START_PARAGRAPH_\nAkimova syntyi 5. toukokuuta 1922 Petru\xc5\xa1inon kyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Skopinskyss\xc3\xa4, Rjazanin kuvernementiss\xc3\xa4. H\xc3\xa4n oli nuorena tunnollinen opiskelija ja kiinnostunut historiasta. H\xc3\xa4n valmistui toisen asteen koulusta vuonna 1939 ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti ryhty\xc3\xa4 opettajaksi. H\xc3\xa4n l\xc3\xa4p\xc3\xa4isi seuraavana vuonna p\xc3\xa4\xc3\xa4sykokeet Moskovan pedagogisen instituutin historian laitokselle. Saksan hy\xc3\xb6k\xc3\xa4tty\xc3\xa4 Neuvostoliittoon vuonna 1941 h\xc3\xa4n haki vapaaehtoiseksi Puna-armeijaan, mutta h\xc3\xa4net l\xc3\xa4hetettiin linnoitust\xc3\xb6ihin.\n_START_SECTION_\nAsepalvelus\n_START_PARAGRAPH_\nLokakuussa 1941 tehtiin p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s kolmen vapaaehtoisista naisista koostuvan laivueen perustamisesta Neuvostoliiton ilmavoimiin. Akimova haki ja p\xc3\xa4\xc3\xa4si mukaan. H\xc3\xa4n valmistui lentosuunnistajakurssilta Engelsin sotilasilmailukoulusta toukokuussa 1942, ja h\xc3\xa4net asetettiin 588. y\xc3\xb6pommittajalaivueeseen. Koulutuksestaan huolimatta h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tehtiin aluksi aseistuksesta vastaava mekaanikko, vaikk\xc3\xa4 h\xc3\xa4n olisi halunnut lent\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Akimova siirrettiin maaliskuussa 1943 ensin ampujaksi ja sitten kuukautta my\xc3\xb6hemmin lentosuunnistajaksi. Huhtikuun 1943 ja toukokuun 1945 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli mukana 715 taistelulennolla. H\xc3\xa4nelle ehdotettiin my\xc3\xb6nnett\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi Neuvostoliiton sankarin arvonime\xc3\xa4, ja hakemuksen saatesanoissa h\xc3\xa4nen kerrottiin pudottaneen 94 tonnia pommeja tuhoten muun muassa kaksi asevarikkoa ja seitsem\xc3\xa4n ajoneuvoa. Hakemusta tukivat ilmavoimien komentaja Konstantin Ver\xc5\xa1inin ja Neuvostoliiton marsalkka Konstantin Rokossovski, mutta se hukkui Moskovassa, eik\xc3\xa4 arvonime\xc3\xa4 siten my\xc3\xb6nnetty.\n_START_SECTION_\nSodan j\xc3\xa4lkeen\n_START_PARAGRAPH_\nSodan p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 Akimova palasi opettajaopintojensa pariin. H\xc3\xa4n aloitti vuonna 1952 opettamisen Moskovan ilmailuinstituutissa ja jatkoi siell\xc3\xa4 aina el\xc3\xa4k\xc3\xb6itymiseens\xc3\xa4 saakka vuonna 1992. Akimova meni naimisiin Timofei Manajenkovin kanssa. He saivat kaksi tyt\xc3\xa4rt\xc3\xa4, Jelenan (s. 1958) ja Tatjanan (s. 1963)._NEWLINE_Akimova kuoli 29. joulukuuta 2012. H\xc3\xa4net on haudattu Trojekurovon hautausmaalle Moskovaan.\n_START_SECTION_\nTunnustukset\n_START_PARAGRAPH_\nAkimovalle my\xc3\xb6nnettiin palveluksestaan muun muassa Leninin kunniamerkki, Punaisen t\xc3\xa4hden kunniamerkki, ensimm\xc3\xa4isen ja toisen luokan Is\xc3\xa4nmaallisen sodan kunniamerkki sek\xc3\xa4 Punaisen lipun kunniamerkki. H\xc3\xa4nelle my\xc3\xb6nnettiin ilmavoimien sotilasneuvoston veteraanien pyynn\xc3\xb6st\xc3\xa4 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n federaation sankarin arvonimi vuonna 1994.'