b'\n_START_ARTICLE_\nRobinsonin projektio\n_START_PARAGRAPH_\nRobinsonin projektio on Arthur H. Robinsonin vuonna 1963 maailman\xc2\xadkarttoja varten suunnittelema karttaprojektio. Sen tarkoituksena oli saada aikaan kompromissi, jossa ne ongelmat, jotka aina esiintyv\xc3\xa4t kuvattaessa koko maapallon pintaa tasolle, olisivat mahdollisimman v\xc3\xa4h\xc3\xa4iset._NEWLINE_Arthur H. Robinson laati projektionsa vuonna 1963 Rand McNally-yhti\xc3\xb6n toimeksi\xc2\xadannosta, joka on k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt t\xc3\xa4t\xc3\xa4 projektiota julkaisemissaan maailman\xc2\xadkartoissa siit\xc3\xa4 l\xc3\xa4htien. Vuonna 1974 Robinson julkaisi yksityis\xc2\xadkohtaisemmat tiedot siit\xc3\xa4, miten projektio oli laadittu. Yhdys\xc2\xadvaltalainen National Geographic Society (NGS) otti vuonna 1988 Robinsonin projektion k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6ns\xc3\xa4 yleis\xc2\xadk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6isiss\xc3\xa4 maailman\xc2\xadkartoissaan, jolloin se korvasi j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n aikaisemmin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4n Van der Grintenin projektion. Vuonna 1998 NGS kuitenkin luopui t\xc3\xa4st\xc3\xa4 projektiosta ja alkoi sen sijaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Winkel tripel -projektiota.\n_START_SECTION_\nHyv\xc3\xa4t ja huonot puolet\n_START_PARAGRAPH_\nRobinsonin projektio ei ole oikea\xc2\xadpintainen eik\xc3\xa4 oikea\xc2\xadkulmainen, mutta molemmissa suhteissa sen virheet on pyritty saattamaan mahdollisimman pieniksi. Robinson arveli, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tavoin saataisiin parempi yleis\xc2\xadn\xc3\xa4kym\xc3\xa4 maailmasta kuin jos kumpi tahansa edell\xc3\xa4 mainituista olisi asetettu tavoitteeksi. Pituuspiirit n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4t loivasti kaareutuneina, v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4en \xc3\xa4\xc3\xa4rimm\xc3\xa4isyyksi\xc3\xa4, mutta molemmat navat venyv\xc3\xa4t pitkiksi janoiksi sen sijaan, ett\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyisiv\xc3\xa4t piste\xc2\xadm\xc3\xa4isin\xc3\xa4._NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4n vuoksi kartan v\xc3\xa4\xc3\xa4ristym\xc3\xa4 l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 napoja on suuri mutta pienenee nopeasti v\xc3\xa4h\xc3\xa4nkin kauempana navoista. Koska leveyspiirit n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4t suorina, kulmien v\xc3\xa4\xc3\xa4ristym\xc3\xa4 korkeilla leveys\xc2\xadasteilla kaukana kartan keski\xc2\xadpituus\xc2\xadpiirist\xc3\xa4 on suuri, samoin kuin muissakin vastaavan\xc2\xadlaisissa projektioissa. Kuitenkin siihen aikaan kun projektio laadittiin, se t\xc3\xa4ytti Rand McNallyn asettamat tavoitteet, ett\xc3\xa4 koko maailmasta olisi laadittava hyv\xc3\xa4 kartta._NEWLINE_\xc2\xbbP\xc3\xa4\xc3\xa4tin edet\xc3\xa4 taka\xc2\xadperoisesti. \xe2\x80\xa6 Aloitin er\xc3\xa4\xc3\xa4nlaisella taiteellisella l\xc3\xa4hestymis\xc2\xadtavalla. Kuvittelin mieless\xc3\xa4ni parhaimmalta n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t muodot ja koot. Ty\xc3\xb6skentelin muuttujien kanssa, kunnes p\xc3\xa4\xc3\xa4dyin siihen pisteeseen, josta niit\xc3\xa4 ei voisi parantaa muuttamalla jotakin niist\xc3\xa4. Sen j\xc3\xa4lkeen muotoilin matemaattiset kaavat t\xc3\xa4m\xc3\xa4n aikaan\xc2\xadsaamiseksi. Useimmat kartan\xc2\xadtekij\xc3\xa4t aloittavat matematiikasta.\xc2\xbb_NEWLINE_(New York Timesin artikkeli 1988)'