b'\n_START_ARTICLE_\nDouglas Spalding\n_START_PARAGRAPH_\nDouglas Alexander Spalding (s. noin 1840 Lontoo - 1877) oli englantilainen biologi, joka oli el\xc3\xa4inten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymisen eli etologian pioneeri._NEWLINE_Spalding oli ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isperheen lapsi. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi koulua ty\xc3\xb6n ohessa, ja opiskeli 1862 filosofiaa ja kirjallisuutta Aberdeenin yliopistossa Skotlannissa, jossa filosofi Alexander Bain salli h\xc3\xa4nen osallistua luennoille ilmaiseksi. Vuoden kuluttua h\xc3\xa4n palasi Lontooseen, ja valmistui my\xc3\xb6hemmin lakimieheksi. H\xc3\xa4n sairastui tuberkuloosiin ja matkusti Eurooppaan etsim\xc3\xa4\xc3\xa4n hoitoa. Avignonissa h\xc3\xa4n 1860-luvun lopulla tutustui John Stuart Milliin. Keskustelujen seurauksena Spalding kiinnostui biologiasta ja ryhtyi tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n uraa uurtavaa siipikarjatutkimusta._NEWLINE_Spalding tutki erityisesti kananpoikasten leimautumista, mit\xc3\xa4 varten h\xc3\xa4n kiinnitti pienet huput vastakuoriutuneiden poikasten p\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n, ja poisti huput eri aikoina. Eri-ik\xc3\xa4iset poikaset reagoivat h\xc3\xa4neen eri tavalla, ja Spalding todisti ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 niin sanotun sensitiivisen periodin eli herk\xc3\xa4n vaiheen, joka tarkoittaa, ett\xc3\xa4 mik\xc3\xa4li poikanen ei leimaudu emoonsa kolmen ensimm\xc3\xa4isen elinp\xc3\xa4iv\xc3\xa4ns\xc3\xa4 aikana, ei leimautumista sen j\xc3\xa4lkeen en\xc3\xa4\xc3\xa4 tapahdu. Kokeiden suorittamisen suhteen Spalding oli eritt\xc3\xa4in tarkka. H\xc3\xa4n hautoi munat pussissa, joka oli ripustettu h\xc3\xb6yry\xc3\xa4v\xc3\xa4n kattilan yl\xc3\xa4puolelle, ja avasi munat noin vuorokautta ennen poikasten kuoriutumista, jolloin niiden silm\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4t olleet viel\xc3\xa4 auenneet. H\xc3\xa4n kiinnitti hyvin ohuen pussin kuminauhalla poikasen p\xc3\xa4\xc3\xa4h\xc3\xa4n. Pussi esti poikasta sy\xc3\xb6m\xc3\xa4st\xc3\xa4, mutta ruskuaisvarastonsa turvin se selvisi hengiss\xc3\xa4 useita p\xc3\xa4ivi\xc3\xa4._NEWLINE_Spalding oli ensimm\xc3\xa4inen, joka ymm\xc3\xa4rsi kokeiden suorittamisen t\xc3\xa4rkeyden opitun k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymisen ja vaistonvaraisen k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymisen erottamiseksi. Spaldingin ensimm\xc3\xa4inen tutkielma (Brighton, 1872) her\xc3\xa4tti laajaa huomiota ja ylistyst\xc3\xa4 tiedepiireiss\xc3\xa4. Psykologia eli ihmisen k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymistutkimus oli my\xc3\xb6s uusi oppiala, ja psykologit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Spaldingin tutkimuksia vastaan, koska Spalding arvosteli heid\xc3\xa4n hataria tutkimusmenetelmi\xc3\xa4\xc3\xa4n. Painostus oli niin ankaraa, ett\xc3\xa4 Spaldingin maine tahraantui, ja h\xc3\xa4nen tutkimustuloksensa h\xc3\xa4m\xc3\xa4rtyiv\xc3\xa4t. Konrad Lorenz sittemmin sai kunnian tulla mainituksi etologian is\xc3\xa4n\xc3\xa4, vaikka Spalding oli jo kymmeni\xc3\xa4 vuosia aikaisemmin tehnyt perustavanlaatuisia tutkimuksia.'