b'\n_START_ARTICLE_\nKommunisti sis\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4\n_START_SECTION_\nKirjoittaminen\n_START_PARAGRAPH_\nVuosina 1945\xe2\x80\x931948 sis\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4 toiminut kansandemokraattinen poliitikko Yrj\xc3\xb6 Leino oli erotettu ministerin teht\xc3\xa4vist\xc3\xa4 kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1948 ja j\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt eduskunnan vuoden 1951 vaaleissa. Leino palasi julkisuuteen viimeisen kerran vuonna 1958 julkaisemalla muistelmakirjan Kommunisti sis\xc3\xa4ministerin\xc3\xa4. Muistelmat olivat Leinolle henkil\xc3\xb6kohtaisesti eritt\xc3\xa4in t\xc3\xa4rke\xc3\xa4t, koska h\xc3\xa4n halusi saada oikeudenmukaisen paikan historiassa ja p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 kostamaan puoluetovereilleen, jotka olivat vuonna 1948 k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4neet h\xc3\xa4nelle selk\xc3\xa4ns\xc3\xa4. _NEWLINE_Kirjan k\xc3\xa4sikirjoitusta Leino oli alkanut laatia jo useita vuosia aiemmin ja sen muokkaamiseen osallistuivat Tammen silloinen toimitusjohtaja Untamo Utrio, apulaisjohtaja Jarl Hellemann ja kustannusvirkailija Kalevi Sorsa. Kirjaa valmisteli Leinon kanssa pieni s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisesti Utrion luona kokoontunut ty\xc3\xb6ryhm\xc3\xa4 ja p\xc3\xa4\xc3\xa4osa kustannusyhti\xc3\xb6n henkil\xc3\xb6kunnasta pidettiin asiasta tiet\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n\xc3\xa4. Muistelmahanke paljastui kuitenkin t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in jo pahoin alkoholisoituneen Leinon oman varomattomuuden vuoksi kohtalokkain seurauksin juuri ennen kirjan suunniteltua julkistamista.\n_START_SECTION_\nVastaanotto\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 Leinon tulossa olevasta muistelmateoksesta kirjoitti SDP:n p\xc3\xa4\xc3\xa4-\xc3\xa4\xc3\xa4nenkannattaja Suomen Sosialidemokraatti jo 12. huhtikuuta 1958. Lehden mukaan Leino oli kertonut teoksesta Maalaisliiton kansanedustajalle, kunnallisneuvos Kustaa Tiitulle._NEWLINE_Kirjan aiottu julkitulo osui arkaan ajankohtaan, sill\xc3\xa4 Suomen ja Neuvostoliiton suhteet olivat ajautuneet yliherkk\xc3\xa4\xc3\xa4n tilaan  y\xc3\xb6pakkaskriisin vuoksi. Kirja joutui politiikan v\xc3\xa4likappaleeksi Maalaisliiton ns. K-linjan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ess\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 ly\xc3\xb6m\xc3\xa4aseenaan Fagerholmin hallitusta vastaan. Puolueen p\xc3\xa4\xc3\xa4-\xc3\xa4\xc3\xa4nenkannattaja Maakansa sijoitti 17. lokakuuta 1958, vajaata viikkoa ennen kirjan ilmestymist\xc3\xa4, etusivulleen lyhyen artikkelin, jonka otsikko oli yllytt\xc3\xa4v\xc3\xa4: \xe2\x80\x9dKetk\xc3\xa4 muokkasivat Leinon \'muistelmat\' mieleisikseen?\xe2\x80\x9d Artikkelin tiedot perustuivat kuulopuheisiin, joiden mukaan teosta Leinon kanssa valmistelleet henkil\xc3\xb6t olivat muokanneet k\xc3\xa4sikirjoituksen kokonaan uudelleen palvelemaan "tiettyj\xc3\xa4 poliittisia tarkoitusperi\xc3\xa4". My\xc3\xb6s SKDL:n p\xc3\xa4\xc3\xa4-\xc3\xa4\xc3\xa4nenkannattaja Kansan Uutiset, joka oli saanut k\xc3\xa4siins\xc3\xa4 yhden kappaleen Leinon muistelmista, hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si voimakkaasti teoksen julkaisemista vastaan: \xe2\x80\x9dAtomipommi Suomen ja Neuvostoliiton yst\xc3\xa4vyyssuhteiden r\xc3\xa4j\xc3\xa4ytt\xc3\xa4miseksi\xe2\x80\x9d. Lehti v\xc3\xa4itti teoksen haamukirjoittajaksi kommunistien vihaamaa Arvo Tuomista, joka oli kuitenkin t\xc3\xa4ysin tiet\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6n koko kirjahankkeesta._NEWLINE_Neuvostoliiton asiainhoitaja Ivan Filippov \xe2\x88\x92 suurl\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s Viktor Lebedev oli yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en poistunut Suomesta muutamaa viikkoa aiemmin \xe2\x88\x92 k\xc3\xa4vi 21. lokakuuta 1958 p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Karl-August Fagerholmin luona vaatimassa, ett\xc3\xa4 hallitus est\xc3\xa4isi Leinon muistelmateoksen julkitulon. Filippov piti kirjaa sis\xc3\xa4ll\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n Neuvostoliittoa loukkaavana. Fagerholm vastasi, ettei hallitus voinut lain mukaan tehd\xc3\xa4 asiassa mit\xc3\xa4\xc3\xa4n, koska teos ei ollut viel\xc3\xa4 ilmestynyt eik\xc3\xa4 Suomessa ollut sensuuria. Filippov puolestaan ilmoitti, ett\xc3\xa4 ellei Leinon kirjan ilmestymist\xc3\xa4 ehk\xc3\xa4ist\xc3\xa4isi, Neuvostoliitto tekisi asiasta "vakavat johtop\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6kset". Akateemikko Kustaa Vilkuna katsoi \xe2\x80\x93 ilmeisesti presidentti Urho Kekkosen sanansaattajana \xe2\x80\x93, ettei Leinon muistelmia olisi juuri nyt syyt\xc3\xa4 julkaista kiristyneen kansainv\xc3\xa4lisen ilmapiirin vuoksi. Viel\xc3\xa4 saman p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n aikana Fagerholm kutsui luokseen toimitusjohtaja Untamo Utrion ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4n neuvottelun j\xc3\xa4lkeen Tammi p\xc3\xa4\xc3\xa4tti vet\xc3\xa4\xc3\xa4 kirjan myynnist\xc3\xa4 toistaiseksi. Leinon kuoltua teoksen julkaisuoikeudet siirtyiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4nen omaisilleen, joista h\xc3\xa4nen tytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4 Lieko Zachovalov\xc3\xa1 vastusti jyrk\xc3\xa4sti sen julkaisua._NEWLINE_Lopulta kirjan koko painos tuhottiin Neuvostoliiton vaatimuksesta. L\xc3\xa4hes kaikki kirjat \xe2\x88\x92 noin 12\xc2\xa0500 kappaletta \xe2\x88\x92 poltettiin Roihuvuoren l\xc3\xa4mp\xc3\xb6keskuksessa elokuussa 1962 lukuun ottamatta joitain kappaleita, jotka otettiin salaa poliittisten aktiivien k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n ja joista tuli  my\xc3\xb6hemmin arvokkaita ker\xc3\xa4ilyharvinaisuuksia. Kirjan julkaisematta j\xc3\xa4\xc3\xa4misest\xc3\xa4 aiheutui Tammelle useiden miljoonien markkojen tappio. Jarl Hellemannin mukaan Leinon muistelmista nostettu kohu oli t\xc3\xa4ysin suhteeton verrattuna kirjan asiasis\xc3\xa4lt\xc3\xb6\xc3\xb6n ja kirjasta tuli suomalaisen ulkopoliittisen itsesensuurin ensimm\xc3\xa4inen uhri. My\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n kirjan tuoreeltaan lukeneen p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri Fagerholmin mielest\xc3\xa4 siin\xc3\xa4 \xe2\x80\x9dei ollut mit\xc3\xa4\xc3\xa4n merkillisi\xc3\xa4 asioita\xe2\x80\x9d.  Yrj\xc3\xb6 Leinon poika, toimittaja Olle Leino on arvellut, ett\xc3\xa4 jos h\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 muistelmat olisivat p\xc3\xa4\xc3\xa4sseet ilmestym\xc3\xa4\xc3\xa4n suunnitellusti, ne olisivat aluksi nostattaneet suuren h\xc3\xa4lyn, mutta melko pian sulautuneet muun saman ajan paljastuskirjallisuuden virtaan._NEWLINE_Nimimerkki Timo (J. W. Tuura) kirjoitti tapauksen johdosta l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Kokoomusta olleessa Kauppalehdess\xc3\xa4: \xe2\x80\x9dKuulun siihen sukupolveen, joka ahmien luki Bobrikovin aikana ns. kielletty\xc3\xa4 kirjallisuutta. Ryhdyin lehtimiehen ammattiin jo edesmenneen Franz Albert Seynin p\xc3\xa4ivin\xc3\xa4. Meik\xc3\xa4l\xc3\xa4iselle sananvapaus on kullan kallis asia. Kallis kuin oma silm\xc3\xa4ter\xc3\xa4. Tietysti sit\xc3\xa4 voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4\xc3\xa4rin ja on k\xc3\xa4ytettykin, mutta juuri sananvapaus on parhain l\xc3\xa4\xc3\xa4ke vapaan sanan v\xc3\xa4\xc3\xa4rink\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 vastaan. \xe2\x80\x93 \xe2\x80\x93 \xe2\x80\x93 Meik\xc3\xa4l\xc3\xa4iselle, joka on n\xc3\xa4hnyt monen monen ammattitoverin l\xc3\xa4htev\xc3\xa4n vankilaan esim. majesteettirikoksen tai viranomaisten halventamisen vuoksi \xe2\x80\x93 joka on kahden maailmansodan aikana saanut k\xc3\xa4rsi\xc3\xa4 sotasensuurista, ja joka itsekin on aiheuttanut lehdelleen muutamia kertoja painojuttuja \xe2\x80\x93 meik\xc3\xa4l\xc3\xa4iselle on ent. ministerin, toimittaja Yrj\xc3\xb6 Leinon kirjan levitt\xc3\xa4misen ehk\xc3\xa4iseminen hallitusvallankin toimesta varsin vastenmielinen juttu.\xe2\x80\x9d    _NEWLINE_Kirja voitiin julkaista uudelleen vasta 1991, jolloin se oli jo suurimmaksi osaksi menett\xc3\xa4nyt kiinnostavuutensa; ensimm\xc3\xa4isen vuoden aikana sen myynti j\xc3\xa4i vajaaseen tuhanteen kappaleeseen. _NEWLINE_Leinon kuoleman j\xc3\xa4lkeen vuonna 1962 paljastui, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen muistelmateoksestaan levitettiin monistettua, koneella kirjoitettua 153-sivuista lyhennelm\xc3\xa4\xc3\xa4 (alkuper\xc3\xa4isteoksessa on 262 sivua), jota oli ehditty myyd\xc3\xa4 kiskurihinnalla jo satoja kappaleita. Asiasta kehkeytyi pitk\xc3\xa4 ja monimutkainen oikeusjuttu, jossa p\xc3\xa4\xc3\xa4tekij\xc3\xa4 tuomittiin yli vuodeksi vankeuteen ja 20\xc2\xa0000 markan korvauksiin (vuoden 1963 rahassa) Leinon perikunnalle.'