b'\n_START_ARTICLE_\nAfroamerikkalaiset\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4est\xc3\xb6tietoa\n_START_PARAGRAPH_\nYhdysvaltain v\xc3\xa4est\xc3\xb6nlaskennassa 2010 afroamerikkalaisiksi luokiteltiin henkil\xc3\xb6t, jotka m\xc3\xa4\xc3\xa4ritteliv\xc3\xa4t itsens\xc3\xa4 afroamerikkalaiseksi, mustaksi tai negroksi. Kokonaan afroamerikkalaiseksi itsens\xc3\xa4 luokitteli 38,9 miljoonaa ihmist\xc3\xa4 (12,6\xc2\xa0% v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4) ja osittain afroamerikkalaiseksi 3,1 miljoonaa (1,0\xc2\xa0% v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4)._NEWLINE_Yhdysvaltain mustan v\xc3\xa4est\xc3\xb6nosan kasvu on nopeampaa kuin v\xc3\xa4est\xc3\xb6n keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin. Yhdysvaltain v\xc3\xa4est\xc3\xb6nlaskentavirasto arvioi vuonna 2013 Yhdysvalloissa olevan 41,6 miljoonaa (13,1\xc2\xa0%) kokonaan afroamerikkalaista sek\xc3\xa4 3,4 miljoonaa (1,0\xc2\xa0%) osittain afroamerikkalaista._NEWLINE_Lukum\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isesti eniten afroamerikkalaisia vuoden 2013 arvion mukaan on New Yorkin osavaltiossa, 3,7 miljoonaa eli 19\xc2\xa0% asukkaista. Suhteellisesti eniten afroamerikkalaisia on Mississippiss\xc3\xa4, 38 prosenttia. My\xc3\xb6s Georgiassa (32\xc2\xa0%), Marylandissa (32\xc2\xa0%) ja Louisianassa (33\xc2\xa0%) heit\xc3\xa4 on yli 30 prosenttia. P\xc3\xa4\xc3\xa4kaupunki Washingtonissa afroamerikkalaisia on 51\xc2\xa0%. Kaikista kunnista suurin afroamerikkalaisten osuus on Mississippin Holmesissa, 83,2\xc2\xa0%. Osavaltioista v\xc3\xa4hiten afroamerikkalaisia on Montanassa ja Idahossa, yksi prosentti kummassakin._NEWLINE_Afrikassa syntyneiden maahanmuuttajien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 kaksinkertaistui Yhdysvalloissa vuosien 2000\xe2\x80\x932010 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4. Vuonna 2010 maassa asui 1,2 miljoonaa Afrikassa syntynytt\xc3\xa4 mustaihoista henkil\xc3\xb6\xc3\xa4 ja lis\xc3\xa4ksi 0,4 miljoonaa muuta afrikkalaissyntyist\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 on nelj\xc3\xa4 prosenttia kaikista ulkomailla syntyneist\xc3\xa4. Mustasta Afrikasta muuttaneiden yleisimm\xc3\xa4t syntym\xc3\xa4maat ovat Nigeria, Etiopia, Ghana ja Kenia. Karibian maissa syntyneist\xc3\xa4 maahanmuuttajasta mustaihoisia on tullut etenkin Haitista ja alueen englanninkielisist\xc3\xa4 maista._NEWLINE_Geenitutkimukset antavat afroamerikkalaisten geneettisest\xc3\xa4 alkuper\xc3\xa4st\xc3\xa4 hiukan erilaisia tuloksia. Tutkimuksesta riippuen heid\xc3\xa4n geeniperim\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n on keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin Saharan etel\xc3\xa4puolista 65\xe2\x80\x9380 prosenttia, eurooppalaista 19\xe2\x80\x9329 prosenttia, ja intiaania 1\xe2\x80\x932 prosenttia. Miehist\xc3\xa4 35 prosentilla on is\xc3\xa4linjassaan valkoinen esi-is\xc3\xa4._NEWLINE_V\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n 25-vuotiaista afroamerikkalaisista 84 prosentilla on v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n high schoolin p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6todistus. Kandidaatin tutkinto tai korkeampi on 19 prosentilla, verrattuna 29 prosenttiin koko v\xc3\xa4est\xc3\xb6ll\xc3\xa4._NEWLINE_Vuonna 2013 afroamerikkalaisen talouden mediaanitulot olivat 34\xc2\xa0598 dollaria (koko v\xc3\xa4est\xc3\xb6ll\xc3\xa4 51\xc2\xa0939 dollaria). K\xc3\xb6yhyysrajan alapuolella oli 27,2 prosenttia (koko v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4 14,5\xc2\xa0%). Afroamerikkalaisista ty\xc3\xb6tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 vuonna 2012 oli 10,3 prosenttia (koko v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4 6\xc2\xa0%). Afroamerikkalaisia oli julkisen sektorin palveluksessa muuta v\xc3\xa4est\xc3\xb6\xc3\xa4 suurempi osa, 20 prosenttia (koko v\xc3\xa4est\xc3\xb6st\xc3\xa4 14,5\xc2\xa0%)._NEWLINE_Afroamerikkalaisten elinajanodote vuonna 2010 oli naisilla 78,0 ja miehill\xc3\xa4 71,8 vuotta (koko v\xc3\xa4est\xc3\xb6ll\xc3\xa4 81,1 ja 76,2 vuotta).\n_START_SECTION_\nVarhainen historia\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4iset Yhdysvaltain alueelle saapuneet afrikkalaiset tulivat espanjalaisten ja portugalilaisten l\xc3\xb6yt\xc3\xb6retkeilij\xc3\xb6iden laivoilla. 1500-luvulla jotkut mustat tutkimusmatkailijat asettuivat Mississippin laaksoon, Etel\xc3\xa4-Carolinaan ja New Mexicoon. Tuon ajan tunnetuin musta tutkimusmatkailija oli Lounais-Yhdysvalloissa kiert\xc3\xa4nyt Est\xc3\xa9ban.\n_START_SECTION_\nSuuri muuttoliike\n_START_PARAGRAPH_\nVuosien 1915\xe2\x80\x931970 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 yli kuusi miljoonaa afroamerikkalaista muutti Etel\xc3\xa4valtioista Yhdysvaltain pohjois- ja l\xc3\xa4nsiosiin. Ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan aikana 45\xc2\xa0000 muutti pohjoiseen, 1920-luvulla l\xc3\xa4hti 800\xc2\xa0000 ja 1930-luvulla 400\xc2\xa0000. Vuosien 1940\xe2\x80\x931960 aikana 3\xc2\xa0350\xc2\xa0000 muutti pois etel\xc3\xa4st\xc3\xa4. Muuttoliikkeen alkuvaiheissa kohteina olivat pohjoisen suurkaupungit, kuten Chicago, Detroit, Pittsburgh ja New York. Toiseen maailmansotaan menness\xc3\xa4 v\xc3\xa4ke\xc3\xa4 oli alkanut muuttaa my\xc3\xb6s Los Angelesiin ja muihin l\xc3\xa4nnen kaupunkeihin. Muuttoliikkeen syyt olivat Etel\xc3\xa4valtioiden taloudelliset rajoitukset ja rotusorto sek\xc3\xa4 pohjoisen kasvanut ty\xc3\xb6voiman tarve. Muuton my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Yhdysvaltoihin syntyi uusi afroamerikkalainen kaupunkikulttuuri. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 merkitt\xc3\xa4vin oli New Yorkin Harlemiin 1920-luvulla syntynyt kulttuuriliike, Harlemin renessanssi.\n_START_SECTION_\nPoliittinen historia\n_START_PARAGRAPH_\nMustat saivat Yhdysvalloissa \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeuden orjuuden p\xc3\xa4\xc3\xa4ttymisen j\xc3\xa4lkeen perustuslain 15. lis\xc3\xa4yksen my\xc3\xb6t\xc3\xa4 1870. Heid\xc3\xa4n \xc3\xa4\xc3\xa4nestysoikeutensa ei painostuksen johdosta kuitenkaan tuolloin viel\xc3\xa4 aina toteutunut etenk\xc3\xa4\xc3\xa4n Etel\xc3\xa4valtioissa. Joillain mustien johtajilla oli kuitenkin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 asema Etel\xc3\xa4valtioiden politiikassa jo 1870-luvulla: Robert B. Elliott oli Etel\xc3\xa4-Carolinan ja John R. Lynch Mississippin edustajainhuoneen puhemies ja P. B. S. Pinchback toimi Louisianan virkaatekev\xc3\xa4n\xc3\xa4 kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin\xc3\xa4. Vuosien 1869\xe2\x80\x931901 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneessa istui 20 afroamerikkalaista ja senaatissa kaksi, mississippil\xc3\xa4iset Hiram R. Revels ja Blanche K. Bruce. Vuoden 1901 j\xc3\xa4lkeen kesti kuitenkin kolme vuosikymment\xc3\xa4 ennen kuin kongressissa n\xc3\xa4htiin j\xc3\xa4lleen afroamerikkalaisia._NEWLINE_Afroamerikkalaisten merkitt\xc3\xa4vin johtaja vuosien 1895 ja 1915 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 oli Booker T. Washington. H\xc3\xa4n kehitti etenkin mustien koulutusta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6n ty\xc3\xb6el\xc3\xa4m\xc3\xa4n tarpeisiin. Jamaikalaissyntyinen Marcus Garvey johti vuoden 1917 j\xc3\xa4lkeen suureksi noussutta liikett\xc3\xa4, joka korosti afroamerikkalaisten afrikkalaisia juuria._NEWLINE_Suuri lama koetteli mustia ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ankarammin kuin valkoisia. Ahdingon seurauksena 1930-luvulla perustettiin National Negro Congress (1936) ja Southern Negro Youth Congress (1937). Afroamerikkalaiset olivat jo vuoden 1928 presidentinvaaleissa etup\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 demokraattien kannattajia. Yhteytt\xc3\xa4 lujitti presidentti Rooseveltin New Deal -uudistuspolitiikka 1930-luvulla, ja Rooseveltill\xc3\xa4 oli my\xc3\xb6s useita mustia neuvonantajia hallinnossaan. 1960-luvulla aloitettiin monia hankkeita, joiden avulla mustia \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4ji\xc3\xa4 saatiin rekister\xc3\xb6itym\xc3\xa4\xc3\xa4n ja vaaleissa tapahtunutta syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4hennetty\xc3\xa4. Vuonna 1960 vain 28 prosenttia Etel\xc3\xa4valtioiden mustista aikuisista oli rekister\xc3\xb6itynyt, mutta vuonna 1969 jo yli kaksinkertainen osuus. Samalla vaaleilla valittujen mustien virkamiesten m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 nousi sadasta yli tuhannen._NEWLINE_1960-luvun kansalaisoikeusliikehdinn\xc3\xa4n my\xc3\xb6t\xc3\xa4 syntyi militantteja \xe2\x80\x9dblack power\xe2\x80\x9d -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6j\xc3\xa4, kuten Mustat pantterit. Rauhanomaisista mustista johtajista tunnetuin oli Martin Luther King._NEWLINE_1960-luvun lopulla Clevelandissa, Garyssa ja Newarkissa valittiin ensi kertaa musta pormestari ja 1970-luvulla my\xc3\xb6s esimerkiksi Los Angelesissa, Detroitissa, Atlantassa ja New Orleansissa. Ensimm\xc3\xa4inen suuren kaupungin musta naispormestari oli Hartfordin pormestariksi 1987 valittu Carrie Saxon Perry. Maan suurimman kaupungin New Yorkin ensimm\xc3\xa4inen musta pormestari oli 1989 valittu David Dinkins. Ensimm\xc3\xa4inen musta kuvern\xc3\xb6\xc3\xb6ri oli Virginian L. Douglas Wilder 1989. Ensimm\xc3\xa4inen musta senaattori 1800-luvun j\xc3\xa4lkeen valittiin Massachusettsista 1967, ja ensimm\xc3\xa4inen musta nainen valittiin senaattiin 1992 Illinoisista. Korkeimpaan oikeuteen valittiin ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 mustana Thurgood Marshall 1967; h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 seurasi 1991 Clarence Thomas._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen musta ministeri Yhdysvaltain hallituksessa oli Robert C. Weaver, joka nousi asunto- ja kaupunkikehitysministeriksi vuonna 1966. Ensimm\xc3\xa4inen afroamerikkalainen YK-l\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s oli Andrew Young 1977. Yhdysvaltain armeijan johtoon nousi ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 mustana 1989 Colin Powell, josta tuli 2001 my\xc3\xb6s maan ensimm\xc3\xa4inen musta ulkoministeri. H\xc3\xa4nen seuraajansa Condoleezza Rice oli ensimm\xc3\xa4inen musta nainen samassa virassa. Kenialaisen is\xc3\xa4n poika Barack Obama valittiin 2008 ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 afroamerikkalaisena Yhdysvaltain presidentiksi._NEWLINE_Yhdysvaltain 114. kongressissa (2015\xe2\x80\x93) on 46 afroamerikkalaista edustajainhuoneen j\xc3\xa4sent\xc3\xa4 ja kaksi senaattoria. Vuoteen 2013 menness\xc3\xa4 edustajainhuoneeseen oli valittu yhteens\xc3\xa4 127 afroamerikkalaista. Heist\xc3\xa4 80 prosenttia on ollut demokraatteja. Useimmin musta edustaja on valittu Marylandista, 7,2\xc2\xa0% kaikista sielt\xc3\xa4 valituista. Yht\xc3\xa4\xc3\xa4n mustaa edustajaa ei ole koskaan valittu 25 osavaltiosta.\n_START_SECTION_\nKamppailu kansalaisoikeuksista\n_START_PARAGRAPH_\nOrjuuden p\xc3\xa4\xc3\xa4ttymisen j\xc3\xa4lkeen afroamerikkalaiset saivat vapauden, \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeuden ja suojan syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4 vastaan. He joutuivat kuitenkin kokemaan syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 useiden vuosikymmenien ajan. Heill\xc3\xa4 oli toisen luokan kansalaisen asema, ja valkoinen enemmist\xc3\xb6 ei halunnut n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 heit\xc3\xa4 tasa-arvoisina. Joissakin Etel\xc3\xa4valtioissa syrjint\xc3\xa4 s\xc3\xa4ilyi laillisena sodan j\xc3\xa4lkeenkin, ja esimerkiksi Alabamassa rodut pidettiin erill\xc3\xa4\xc3\xa4n toisistaan niin sanotuilla Jim Crow -laeilla. Mustilla oli kaupungeissa omat asuinalueet sek\xc3\xa4 omat osastot esimerkiksi julkisissa liikennev\xc3\xa4lineiss\xc3\xa4, hotelleissa, teattereissa ja kaupoissa, heid\xc3\xa4n koulunsa olivat heikkotasoisia, ja rotujenv\xc3\xa4liset avioliitot oli kielletty._NEWLINE_Rotuerottelun toteutumista ja mustien pelottelua Etel\xc3\xa4valtioissa valvoi v\xc3\xa4kivaltainen ja vaikutusvaltainen Ku Klux Klan -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6. Viel\xc3\xa4 1920-luvulla liittovaltion hallinto oli liian heikko pysty\xc3\xa4kseen kohentamaan afroamerikkalaisten asemaa Etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4._NEWLINE_Toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen afroamerikkalaisten asema parani kun liittovaltio alkoi puuttua mustien syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4n. Rauhanomaisen kansalaisoikeusliikkeen johtajat kuten Martin Luther King taistelivat menestyksellisesti mustien tasa-arvon puolesta. Vuonna 1954 Korkein oikeus julisti koulujen rotuerottelun perustuslain vastaiseksi, mink\xc3\xa4 seurauksena mustat oppilaat p\xc3\xa4\xc3\xa4stettiin valkoisiinkin kouluihin. Kansalaisoikeusliike onnistui saavuttamaan afroamerikkalaisille periaatteellisen tasa-arvon 1960-luvulla, mutta syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4 on esiintynyt paikoitellen senkin j\xc3\xa4lkeen lakiuudistuksista huolimatta. Toisaalta valtion ty\xc3\xb6h\xc3\xb6notossa ja korkeakoulujen opiskelijavalinnoissa on 1960-luvulta alkaen sovellettu positiivista syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4, jonka kautta afroamerikkalaisten asemaa ty\xc3\xb6el\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja opiskelijam\xc3\xa4\xc3\xa4ri\xc3\xa4 on saatu nostettua.\n_START_SECTION_\nKieli\n_START_PARAGRAPH_\nAfrikkalaisamerikkalainen englanti on afroamerikkalaisten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4 amerikanenglannin muoto. Useimmat kielitieteilij\xc3\xa4t pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t sit\xc3\xa4 amerikanenglannin murteena, mutta jotkut pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t sit\xc3\xa4 kokonaan omana kielen\xc3\xa4\xc3\xa4n. Afrikkalaisamerikkalainen englanti on syntynyt valkoisesta amerikanenglannista, Karibian kreoleista ja afrikkalaisista kielist\xc3\xa4, jotka tulivat orjien mukana Yhdysvaltoihin 1600\xe2\x80\x931800-luvuilla. Selkeimmin amerikanenglannin yleiskielest\xc3\xa4 eroavaa murremuotoa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 mustan v\xc3\xa4est\xc3\xb6n v\xc3\xa4hiten koulutettu osa. Korkeammin koulutettujen mustien kieli muistuttaa enemm\xc3\xa4n yleiskielt\xc3\xa4._NEWLINE_Etel\xc3\xa4-Carolinan, Georgian ja pohjoisen Floridan rannikolla sek\xc3\xa4 Sea Islands -saarilla asuvat afroamerikkalaiset puhuvat kreolikielt\xc3\xa4 nimelt\xc3\xa4 gullah. Se syntyi 1700-luvulla Barbadokselta tulleiden orjien kieleksi, ja siin\xc3\xa4 on erityisen paljon afrikkalaisia ja karibialaisia vaikutteita. Louisianan kreolit puhuvat ranskaa ja Louisianan kreolia. Kolme prosenttia afroamerikkalaisista on hispaanoja eli espanjankielisi\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nUskonto\n_START_PARAGRAPH_\nUskonnolla on kyselytutkimusten mukaan afroamerikkalaisille suurempi merkitys kuin yhdysvaltalaisille keskim\xc3\xa4\xc3\xa4rin. 87\xc2\xa0% afroamerikkalaisista kuului johonkin uskonnolliseen ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n vuonna 2007, ja 79\xc2\xa0% sanoi uskonnon olevan heille hyvin t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 asia. 78 prosenttia on protestantteja, ja heist\xc3\xa4 suurin osa kuuluu mustiin protestanttikirkkoihin. Katolisia on viisi prosenttia ja muslimeja yksi prosentti._NEWLINE_Afroamerikkalaisen kristillisyyden ominaispiirteit\xc3\xa4 ovat uskonnon kokemuksellisuus kuten voimakas kokemus Pyh\xc3\xa4n Hengen johdatuksessa olemisesta, sek\xc3\xa4 rikkaat ja ilmaisuvoimaiset rituaaliset piirteet kuten gospel sek\xc3\xa4 saarnaajien omaleimainen tyyli, jossa laulaen ja rytmikk\xc3\xa4\xc3\xa4sti julistaen k\xc3\xa4yd\xc3\xa4\xc3\xa4n vuoropuhelua seurakunnan kanssa. Hallinnollisesti merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 asemassa ovat paikallisseurakunnat, joiden toiminta on hyvin yhteis\xc3\xb6llist\xc3\xa4 ja joiden pastorit osallistuvat my\xc3\xb6s politiikkaan. Yhteiskunnallinen taistelu on merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 osassa afroamerikkalaisessa teologiassa, ja orjuuden ajalla on t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 myytillinen asema._NEWLINE_1920-luvulta alkaen islam antoi monelle afroamerikkalaisille identiteetin rakennuspalikan aikana, jolloin mustia muutti paljon maalta suuriin kaupunkeihin ja rotusyrjint\xc3\xa4 oli vahvaa. Nation of Islamista tuli 1960-lukuun menness\xc3\xa4 huomattavin afroamerikkalaisten nationalistinen liike.\n_START_SECTION_\nPopulaarikulttuuri ja kirjallisuus\n_START_PARAGRAPH_\nAfroamerikkalaisilla on ollut n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4 asema Yhdysvaltain populaarikulttuurissa etenkin 1950-luvulta l\xc3\xa4htien. Afroamerikkalaisesta musiikkiperinteest\xc3\xa4 ovat syntyneet useimmat Yhdysvaltain populaarimusiikin lajit, kuten jazz, blues, gospel, rock, soul ja hip hop._NEWLINE_Nat King Cole oli vuosina 1956\xe2\x80\x931957 ensimm\xc3\xa4inen afroamerikkalainen viihdytt\xc3\xa4j\xc3\xa4, joka sai oman televisiosarjansa. Tunnettuja afroamerikkalaisia televisiosarjoja ovat olleet esimerkiksi Sanford and Son (1972\xe2\x80\x931977), Jeffersonit ja Bill Cosby Show (1984\xe2\x80\x931992). Juuret (1977) oli hyvin suosittu kahdeksanosainen minisarja, joka kuvasi yhden afroamerikkalaisen suvun historiaa Afrikasta orjuuden ajan kautta nykyaikaan. Oprah Winfrey nousi 1980-luvulla aloittaneen keskusteluohjelmansa menestyksen ansiosta yhdeksi maan rikkaimmista naisista._NEWLINE_1970-luvulla saavuttivat suosiota afroamerikkalaisille suunnatut blaxploitaatio-elokuvat. Tunnettuja ja palkittuja afroamerikkalaisia mainstream-elokuvan\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6it\xc3\xa4 ja koomikoita ovat esimerkiksi Sidney Poitier, Eddie Murphy, Richard Pryor, Denzel Washington, Will Smith, Morgan Freeman ja Halle Berry. Tunnetuimmat afroamerikkalaiset ohjaajat Spike Lee ja John Singleton k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4t elokuvissaan usein afroamerikkalaista nykyel\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4._NEWLINE_Tunnetuimpia afroamerikkalaisia kirjailijoita ovat Pulitzer-voittajat Gwendolyn Brooks, Charles Gordone, August Wilson ja Alice Walker sek\xc3\xa4 vuoden 1993 nobelisti Toni Morrison.\n_START_SECTION_\nUrheilu\n_START_PARAGRAPH_\nMerkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 osa Yhdysvaltain menestyneimmist\xc3\xa4 urheilijoista on afroamerikkalaisia. Maailman parhaisiin omissa lajeissaan ovat kuuluneet muun muassa koripalloilija Michael Jordan, nyrkkeilij\xc3\xa4t Joe Louis ja Muhammad Ali, baseball-pelaaja Hank Aaron, yleisurheilijat Jesse Owens, Wilma Rudolph, Carl Lewis ja Michael Johnson sek\xc3\xa4 tennispelaajat Venus ja Serena Williams.\n_START_SECTION_\nRuokakulttuuri\n_START_PARAGRAPH_\nAfroamerikkalaisesta ruokakulttuurista k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n nimityst\xc3\xa4 soul food (suom. \xe2\x80\x99soul-ruoka\xe2\x80\x99). Soul food -ruokakulttuuri syntyi Etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ja levisi pohjoisiin osavaltioihin mustan v\xc3\xa4est\xc3\xb6n muuttoliikkeen my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Yleisimpi\xc3\xa4 soul-ruokia ovat hominy, lehm\xc3\xa4npapu, uppopaistettu kana, maissint\xc3\xa4hk\xc3\xa4t, siansorkat, voimakkaasti maustettu grillattu liha tai kala, sek\xc3\xa4 juustokakku. Yleisimpi\xc3\xa4 soul-ruoka-aineita ovat maissileip\xc3\xa4, kana, sianliha ja laardi, monni, riisi, siirappi, okra, bataatti, vesimeloni ja pavut. Grillaus on suosittu tapa valmistaa ruoka.\n_START_SECTION_\nMerkkip\xc3\xa4iv\xc3\xa4t\n_START_PARAGRAPH_\nAfroamerikkalaisiin liittyvi\xc3\xa4 t\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 merkkip\xc3\xa4ivi\xc3\xa4 ovat etenkin helmikuussa vietett\xc3\xa4v\xc3\xa4 Mustan historian kuukausi, joulukuun lopussa vietett\xc3\xa4v\xc3\xa4 Kwanzaa, kes\xc3\xa4kuun 19. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 vietett\xc3\xa4v\xc3\xa4 orjien vapautuksen muistop\xc3\xa4iv\xc3\xa4 Juneteenth ja tammikuussa vietett\xc3\xa4v\xc3\xa4 Martin Luther Kingin p\xc3\xa4iv\xc3\xa4.'