b'\n_START_ARTICLE_\nJames D. Watkins\n_START_PARAGRAPH_\nJames David Watkins (7. maaliskuuta 1927 Alhambra, Kalifornia \xe2\x80\x93 26. hein\xc3\xa4kuuta 2012 Alexandria, Virginia) oli yhdysvaltalainen amiraali. H\xc3\xa4n toimi laivasto-operaatioiden komentajana Ronald Reaganin presidenttiyden aikana vuosina 1982\xe2\x80\x931986 ja energiaministerin\xc3\xa4 George H. W. Bushin (1989\xe2\x80\x931993) kaudella.\n_START_SECTION_\nNuoruus ja laivastoura\n_START_PARAGRAPH_\nWatkins syntyi 1927 Kalifornian Alhambrassa. H\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 oli viinikauppias ja h\xc3\xa4nen \xc3\xa4itins\xc3\xa4 oli pyrkinyt 1938 Yhdysvaltain senaattiin sinne p\xc3\xa4\xc3\xa4sem\xc3\xa4tt\xc3\xa4. Watkins valmistui 1949 Yhdysvaltain laivastoakatemiasta, ja h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli Yhdysvaltain ydinalusten is\xc3\xa4n\xc3\xa4 tunnetun Hyman Rickoverin suojatti._NEWLINE_Watkinsin ura Yhdysvaltain laivastossa kesti 37 vuotta, ja h\xc3\xa4n palveli upseerina sek\xc3\xa4 pinta-aluksilla ett\xc3\xa4 sukellusveneill\xc3\xa4. H\xc3\xa4n toimi uransa aikana Yhdysvaltain 6. ja Tyynenmeren laivaston komentajana. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n oli laivasto-operaatioiden varakomentajana, kunnes h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli 1982 laivasto-operaatioiden komentaja, eli laivaston korkein upseeri. Watkins toimi teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 vuoteen 1986, ja h\xc3\xa4n oli muun muassa merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ss\xc3\xa4 asemassa Ronald Reaganin ohjuspuolustusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 Strategic Defense Initiativen kehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4. H\xc3\xa4n sai laivastourastaan Defense Distinguished Service Medalin, Navy Distinguished Service Medalin, kolme The Legion of Meriti\xc3\xa4 ja Bronze Starin. Watkinsista tehtiin 1983 Maltan ritarikunnan j\xc3\xa4sen.\n_START_SECTION_\nPoliittinen ura\n_START_PARAGRAPH_\nPresidentti Reagan nimitti 1987 Watkinsin yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4en HIV-epidemiaa k\xc3\xa4sittelev\xc3\xa4n komission johtajaksi. Watkinsin alaisuudessa toiminut 13-henkinen komissio puolsi muun muassa AIDS-sairaiden syrjint\xc3\xa4\xc3\xa4 vastustavia sek\xc3\xa4 sairaiden oikeuksia ja yksityisyytt\xc3\xa4 puoltavia lakeja._NEWLINE_Watkinsista tuli 1989 George H. W. Bushin energiaministeri. Ministerin\xc3\xa4 h\xc3\xa4n pyrki uudistamaan maan ydinaseita tuottavia laitoksia, jotka olivat lamautuneet radioaktiivisten vuotojen ja ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6kysymysten takia. H\xc3\xa4n muodosti my\xc3\xb6s tiedosteluosaston, joka pyrki ker\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n tietoja muiden maiden taisteluk\xc3\xa4rjist\xc3\xa4, ja osaston, joka pyrki paljastamaan Yhdysvaltain ydinsalaisuuksia tiedustelevia vakoojia._NEWLINE_Watkins oli 1993\xe2\x80\x932004 monien meritieteellisten organisaation johdossa. H\xc3\xa4n johti 2001\xe2\x80\x932004 United States Commission on Ocean Policy\xc3\xa4, joka teki 2004 suosituksen uudesta Yhdysvaltain kansallisesta meripolitiikasta.\n_START_SECTION_\nYksityisel\xc3\xa4m\xc3\xa4 ja kuolema\n_START_PARAGRAPH_\nWatkins oli kahdesti naimisissa. H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4inen vaimonsa oli Sheila McKinney Watkins, jonka kanssa h\xc3\xa4n oli naimisissa 45 vuotta. Vuonna 1996 kuolleen Sheilan kanssa James Watkins sai kuusi lasta. Toinen vaimo oli Janet Tobin Watkins, jonka kanssa James oli naimisissa 12 vuotta._NEWLINE_Watkins kuoli hein\xc3\xa4kuussa 2012 kotonaan Alexandriassa.'