b"\n_START_ARTICLE_\nEmily Davison\n_START_PARAGRAPH_\nEmily Wilding Davison (11. lokakuuta 1872 Lontoo \xe2\x80\x93 8. kes\xc3\xa4kuuta 1913 Epsom) oli brittil\xc3\xa4inen militantti suffragetti, joka tuli tunnetuksi t\xc3\xb6rm\xc3\xa4tty\xc3\xa4\xc3\xa4n kuningas Yrj\xc3\xb6 V:n omistaman hevosen kanssa Epsomin Derbyss\xc3\xa4 vuonna 1913. H\xc3\xa4n kuoli saamiinsa vammoihin nelj\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nLontoon Blackheathiss\xc3\xa4 syntynyt Davison opiskeli 1890-luvulla Lontoon ja Oxfordin yliopistoissa kirjallisuutta sek\xc3\xa4 kieli- ja luonnontieteit\xc3\xa4. Opintojensa j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli kotiopettajana. Vuonna 1906 Davison liittyi naisten \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeutta ajaneeseen Women's Social and Political Union (WSPU) -j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xb6n, jonka Emmeline Pankhurst oli perustanut muutamaa vuotta aikaisemmin. H\xc3\xa4n lopetti opettajanty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 vuonna 1908 ja omistautui l\xc3\xa4hes kokonaan WSPU:n toiminnalle jatkaen samalla kielenopintojaan Lontoon yliopistossa. Davison joutui aktivisminsa vuoksi pid\xc3\xa4tetyksi kaikkiaan yhdeks\xc3\xa4n kertaa. Vankeusaikoinaan h\xc3\xa4n oli useasti n\xc3\xa4lk\xc3\xa4lakkossa ja joutui pakkoruokittavaksi.\n_START_SECTION_\nEpsomin v\xc3\xa4likohtaus\n_START_PARAGRAPH_\nKes\xc3\xa4kuun 4. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 1913 Davison matkusti junalla Lontoosta Epsomin kaupunkiin, jossa j\xc3\xa4rjestettiin suuri laukkaurheilutapahtuma Epsomin Derby. Kilpailun aikana h\xc3\xa4n rynt\xc3\xa4si radalle ja yritti tarttua kuningas Yrj\xc3\xb6 V:n omistaman Anmer-nimisen hevosen suitsiin. Se kuitenkin t\xc3\xb6rmasi Davisoniin, joka j\xc3\xa4i voltin tehneen hevosen jalkoihin menett\xc3\xa4en tajuntansa. Davison sai kallonmurtuman sek\xc3\xa4 sis\xc3\xa4isi\xc3\xa4 vammoja ja kuoli sairaalassa nelj\xc3\xa4\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin tajuihinsa tulematta.< Anmeri\xc3\xa4 ohjastanut jockey Herbert Jones j\xc3\xa4i jalastaan roikkumaan jalustimeen ja raahautui matkaa jatkaneen hevosen per\xc3\xa4ss\xc3\xa4 niin ik\xc3\xa4\xc3\xa4n tajuttomana. Path\xc3\xa9-yhti\xc3\xb6n uutiskuvaajat onnistuivat tallentamaan koko v\xc3\xa4likohtauksen filmille. _NEWLINE_Davisonin tarkoituksena oli ilmeisesti kiinnitt\xc3\xa4\xc3\xa4 kuninkaan hevoseen WSPU:n lippu, niin ett\xc3\xa4 se olisi n\xc3\xa4kynyt maaliin tultaessa. Toisen teorian mukaan h\xc3\xa4n yritti pujottaa Anmerin kaulaan  Votes for Women -tekstill\xc3\xa4 varustettua nauhaa, jollainen Davisonin hallusta my\xc3\xb6s l\xc3\xb6ydettiin. Joidenkin tapausta my\xc3\xb6hemmin tutkineiden historioitsijoiden mukaan t\xc3\xb6rm\xc3\xa4ys kuninkaan hevosen kanssa oli pelkk\xc3\xa4\xc3\xa4 sattumaa. Hevosten vauhti oli niin kova, ettei Davison olisi mill\xc3\xa4\xc3\xa4n kyennyt tunnistamaan kohti tulleita hevosia.\n_START_SECTION_\nMuistaminen\n_START_PARAGRAPH_\nDavisonista tuli kuolemansa my\xc3\xb6t\xc3\xa4 naisten \xc3\xa4\xc3\xa4nioikeutta ajaneen liikkeen ensimm\xc3\xa4inen varsinainen marttyyri. H\xc3\xa4nen hautajaissaattuettaan seurasi katujen varsilla arviolta 200 000 ihmist\xc3\xa4. Vuonna 2013 tapauksen satavuotismuiston kunniaksi paljastettiin Epsomin laukkaradalla muistolaatta. Toinen Davisonin muistolaatta on Iso-Britannian parlamenttitalossa Westminsterin palatsissa."