b'\n_START_ARTICLE_\nTatra T81\n_START_SECTION_\nSuunnittelu\n_START_PARAGRAPH_\nToisen maailmansodan aikana nopeasti edennyt Wehrmacht tarvitsi raskaita kuorma-autoja tavaroiden kuljettamiseen eturintaman joukoille. Tatralle annettiin teht\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi suunnitella tarpeeseen sopiva kuorma-auto. Suunnitteluty\xc3\xb6 aloitettiin 1939 ja valmistui samana vuonna. Auton sarjatuotanto alkoi vuonna 1940.\n_START_SECTION_\nMoottori\n_START_PARAGRAPH_\nAuton voimanl\xc3\xa4hteen\xc3\xa4 oli nelitahtinen, vesij\xc3\xa4\xc3\xa4hdytteinen V8-diesel, jonka iskutilavuus oli 12,5 litraa. Nokka-akseli oli sijoitettu moottorinlohkoon ja moottorissa oli kuivapohjavoitelu. Polttoaineensy\xc3\xb6tt\xc3\xb6j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n\xc3\xa4 oli Bosch PE 8 B 75 D. Magneetto oli 12-volttinen ja sen teho oli 300 W. K\xc3\xa4ynnistysmoottori oli 24-volttinen._NEWLINE_Sodan edetess\xc3\xa4 ja polttoaineen saannin vaikeutuessa moottorista suunniteltiin my\xc3\xb6s puukaasulla k\xc3\xa4yv\xc3\xa4, 14,7-litrainen muunnelma, jonka mallinimi oli T81H. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 mallissa iskutilavuutta oli muutettu kasvattamalla sylinterin halkaisijaa 10 mm:ll\xc3\xa4. Puukaasuj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 oli Imbertin valmistama.\n_START_SECTION_\nVoimansiirto ja alusta\n_START_PARAGRAPH_\nMoottorin takana oli mekaanisesti toimiva kaksilevyinen kuiva kytkin, josta voima v\xc3\xa4littyi neliportaiseen synkronoimattomaan vaihteistoon, joka oli osa auton kantavaa rakennetta. Vaihteistoon oli integroitu my\xc3\xb6s kaksiportainen alennusvaihde. Vaihteiston takap\xc3\xa4\xc3\xa4 oli kytketty runkorakenteena toimineeseen keskusputkirunkoon, jonka sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kulki voimansiirtoakseli takana olleelle telille. Telin molemmat akselit olivat vet\xc3\xa4vi\xc3\xa4. Taka-akseleilla oli heilurityyppinen erillisjousitus ja ne oli jousitettu pitkitt\xc3\xa4isin puolielliptisin lehtijousin, joiden etup\xc3\xa4\xc3\xa4t oli kytketty etummaiseen ja takap\xc3\xa4\xc3\xa4t taimmaiseen akseliin. Lehtijouset oli kiinnitetty keskelt\xc3\xa4 runkorakenteeseen ja toimivat samalla telin keinuvipuina. Etuakselilla oli p\xc3\xa4\xc3\xa4llekk\xc3\xa4inen kolmiotuenta ja kierrejouset._NEWLINE_K\xc3\xa4ytt\xc3\xb6jarruina oli jokaisella py\xc3\xb6r\xc3\xa4ll\xc3\xa4 paineilmatoimiset rumpujarrut. Seisontajarrua varten oli runkoputken takap\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 erillinen voimansiirtoon kytketty jarrurumpu, johon vaikutti kaksi mekaanisesti toimivaa jarrukenk\xc3\xa4\xc3\xa4. Taka-akseleilla oli paripy\xc3\xb6r\xc3\xa4t.\n_START_SECTION_\nOhjaamo ja varusteet\n_START_PARAGRAPH_\nAuton s\xc3\xa4hk\xc3\xb6j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 oli 12-volttinen, mutta sen voi k\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xa4\xc3\xa4 24-volttiseksi katkaisimen kautta. Akut olivat 12-volttisia ja niit\xc3\xa4 oli kaksi kappaletta._NEWLINE_Puukaasuk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6isen muunnelman h\xc3\xa4k\xc3\xa4p\xc3\xb6ntt\xc3\xb6 oli sijoitettu ohjaamon taakse.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nAutoja valmistettiin yhteens\xc3\xa4 220 kappaletta kolmessa toimituser\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Suurin osa, ja mahdollisesti kaikki, toimitettiin Ordnungspolizein Berliinin yksik\xc3\xb6n k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Joitain yksil\xc3\xb6it\xc3\xa4 tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n tosin kulkeutuneen Wehrmachtillekin.\n_START_SECTION_\nSeuraaja\n_START_PARAGRAPH_\nMallin seuraaja oli kantavuudeltaan 6,5-tonninen T111. T81:n valmistus p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi 1942.'