b'\n_START_ARTICLE_\nLiberaalidemokraatit (Yhdistynyt kuningaskunta)\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nNykyinen Liberaalidemokraattinen puolue syntyi vuonna 1988 Liberaalipuolueen j\xc3\xa4\xc3\xa4nteiden ja Ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enpuolueesta vuonna 1981 eronneen Sosiaalidemokraattisen puolueen (SDP) yhdistyess\xc3\xa4. Puolueet olivat muodostaneet ennen virallista yhdistymist\xc3\xa4 yhteisen vaalilistan vuodesta 1981. Ensimm\xc3\xa4isiss\xc3\xa4 vaaleissaan 1983 Liberaalipuolueen ja SDP:n yhteinen allianssi sai noin 25\xc2\xa0% \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4._NEWLINE_Vuoden 1987 vaalien j\xc3\xa4lkeen puolueet alkoivat neuvotella yhdistymisest\xc3\xa4, mutta esimerkiksi uuden nimen l\xc3\xb6yt\xc3\xa4minen aiheutti kiistely\xc3\xa4. Neuvottelujen j\xc3\xa4lkeen puolueet yhdistyiv\xc3\xa4t 3. maaliskuuta 1988 ja ottivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n nimen Sosiaali- & Liberaalidemokraatit (The Social & Liberal Democrats). Hein\xc3\xa4kuussa Paddy Ashdown valittiin sen ensimm\xc3\xa4iseksi johtajaksi. Uuden puolueen alkuvaiheet olivat vaikeat yhdistymiseen liittyneiden sis\xc3\xa4isten kiistojen vuoksi. Vuoden 1989 europarlamenttivaaleissa Sosiaali- & Liberaalidemokraatit j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t nelj\xc3\xa4nnelle sijalle saaden vain noin kuusi prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4. Lokakuussa 1989 puolue otti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n nykyisen Liberaalidemokraatit -nimens\xc3\xa4._NEWLINE_Alkuvaikeuksista huolimatta Liberaalidemokraatit onnistui kuitenkin pysym\xc3\xa4\xc3\xa4n pinnalla Paddy Ashdownin johdolla. Liberaalidemokraatit toipuvat hiljalleen ja vuoden 1992 parlamenttivaaleissa puolue ker\xc3\xa4si 18 prosenttia \xc3\xa4\xc3\xa4nist\xc3\xa4 ja sai 20 paikkaa alahuoneeseen.\n_START_SECTION_\nHallituskausi (2010\xe2\x80\x932015)\n_START_PARAGRAPH_\nLiberaalidemokraattien vuoden 2010 vaalikampanjaan kuului muun muassa vaaliuudistuksen ajaminen, jolla Britannian vaalij\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4 muutettaisiin suhteellisemmaksi, jolloin puolueiden saamat paikkam\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4t vastaisivat tarkemmin niiden kannatusta. Toinen uudistus oli kiinte\xc3\xa4n mittaiset vaalikaudet, jolloin p\xc3\xa4\xc3\xa4ministeri ei voi yksipuolisesti valita, milloin vaalit j\xc3\xa4rjestet\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_Kiistanalainen vaatimus oli laittomille maahanmuuttajille j\xc3\xa4rjestetty armahdus, josta puolue sittemmin luopui hallitusneuvotteluissa. Veropuolella liberaalidemokraatit puolestaan vastustivat konservatiivien ajamaa perint\xc3\xb6veron verovapaan rajan nostoa, ja kannattivat alle 10\xc2\xa0000 punnan ansiotulojen verovapautta, mik\xc3\xa4 maksettaisiin nostamalla varallisuusveroa. Liberaalidemokraatit vastustivat my\xc3\xb6s konservatiivien ajamia verohelpotuksia aviopareille. Liberaalidemokraatit on pyrkinyt etsim\xc3\xa4\xc3\xa4n Britannian ydinaseistukselle muita vaihtoehtoja ja ehk\xc3\xa4 luopumaan Trident-ohjuksista._NEWLINE_Nick Cleggin kaudella liberaalidemokraattien kannatus nousi kyselyiss\xc3\xa4 ajoittain yli 20 prosentin ja toukokuussa 2009 jopa ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enpuolueen ohi. Huhtikuun 2010 vaaliv\xc3\xa4ittelyiden j\xc3\xa4lkeen puolueelle mitattiin jopa johtavan puolueen asemaa._NEWLINE_Vaaleissa tulos j\xc3\xa4i kuitenkin 23 prosenttiin, jossa oli yksi prosenttiyksikk\xc3\xb6 nousua, mutta puolueen paikkam\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 v\xc3\xa4heni viidell\xc3\xa4 57 paikkaan. Tulos johti siihen, ett\xc3\xa4 mik\xc3\xa4\xc3\xa4n puolue ei saanut yli puolta paikoista (niin kutsuttu hung parliament), ja p\xc3\xa4\xc3\xa4dyttiin hallitusneuvotteluihin. Konservatiivien kanssa liittoutuneet liberaalidemokraatit saivat hallitukseen viisi ministerinpaikkaa. Varap\xc3\xa4\xc3\xa4ministerin aseman saaneen Cleggin lis\xc3\xa4ksi hallitukseen nousivat Vince Cable, David Laws, Danny Alexander ja Chris Huhne. David Lawsin eron j\xc3\xa4lkeen ministeriksi nousi Michael Moore.\n_START_SECTION_\nOppositiossa (2015\xe2\x80\x93)\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 2015 parlamenttivaaleissa liberaalidemokraatit menetti 48 paikkaa, jolloin sille j\xc3\xa4i vain kahdeksan paikkaa alahuoneeseen. Vaalituloksen my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Nick Clegg ilmoitti eroavansa puoluejohtajan paikalta, jolloin puolueen puheenjohtajaksi tuli Tim Farron._NEWLINE_Vuoden 2017 parlamenttivaaleissa liberaalidemokraattien saama \xc3\xa4\xc3\xa4nim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 aleni noin puolella prosentilla, mutta sen ehdokkaista p\xc3\xa4\xc3\xa4si silti parlamentin j\xc3\xa4seniksi nelj\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n kuin edellisiss\xc3\xa4 vaaleissa. Tim Farron luopui t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in liberaalidemokraattien johdosta, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen Vince Cable valittiin h\xc3\xa4nen seuraajakseen puolueen johtajaksi. Cablen aikana liberaalidemokraatit p\xc3\xa4\xc3\xa4si hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n Brexit-vastaisuutta ja saavutti parhaimmat kannatuslukunsa sitten vuoden 2010, mink\xc3\xa4 lis\xc3\xa4ksi puolue p\xc3\xa4rj\xc3\xa4si hyvin vuoden 2019 paikallisvaaleissa ja eurovaaleissa. Cablen seuraajaksi liberaalidemokraattien johtajana valittiin hein\xc3\xa4kuussa 2019 Jo Swinson._NEWLINE_Liberaalidemokraattien parlamentin alahuoneen edustaja Stephen Lloyd erosi puolueesta joulukuussa 2018 voidakseen \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4\xc3\xa4 liberaalidemokraattien vastustaman Theresa Mayn Brexit-sopimuksen puolesta, jolloin liberaalidemokraateille j\xc3\xa4i 11 edustajaa alahuoneeseen. Vuoden 2019 aikana puolueeseen on puolestaan loikannut yhteens\xc3\xa4 kuusi alahuoneen edustajaa, mukaan lukien entinen konservatiivien ministeri Sam Gyimah. Cable on syyskuussa 2019 spekuloinut, ett\xc3\xa4 puolueeseen saattaa loikata edustajia viel\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4nkin. Jotkin mielipidekyselyt ovat my\xc3\xb6s ennustaneet liberaalidemokraateille merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 suosion lis\xc3\xa4yst\xc3\xa4 seuraavissa parlamenttivaaleissa.'