b'\n_START_ARTICLE_\nEnrique Granados\n_START_PARAGRAPH_\nEnrique Granados y Campi\xc3\xb1a (27. hein\xc3\xa4kuuta 1867 \xe2\x80\x93 24. maaliskuuta 1916) oli espanjalainen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja pianisti.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nGranados syntyi Lleidassa, Espanjassa. Nuorena h\xc3\xa4n opiskeli pianon soittamista Barcelonassa. T\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen opettajinaan toimivat muun muassa Francisco Jurnet sek\xc3\xa4 Joan Baptista Pujol. Vuosina 1887\xe2\x80\x931889 Granados opiskeli Pariisissa. H\xc3\xa4n alkoi menesty\xc3\xa4 s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 1890-luvun lopussa. H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4isiin suosiota saaneisiin teoksiinsa kuuluvat muun muassa zarzuela Maria del Carmen. Vuonna 1911 Granados s\xc3\xa4velsi pianoteos Goyescasin, josta tuli yksi h\xc3\xa4nen tunnetuimmista teoksistaan. S\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 sai inspiraationsa siihen Francisco Goyan maalauksista. Vuonna 1914 Granados kirjoitti aiheeseen pohjautuvan oopperan. Ensimm\xc3\xa4inen maailmansota lykk\xc3\xa4si teoksen esityst\xc3\xa4 Euroopassa, ja kantaesityksens\xc3\xa4 se saikin New Yorkissa 26. tammikuuta 1916. Pian Granados p\xc3\xa4\xc3\xa4si my\xc3\xb6s pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n pianoresitaalin presidentti Woodrow Wilsonille._NEWLINE_Palatessaan Yhdysvalloista Granados ja h\xc3\xa4nen vaimonsa Amparo hukkuivat, kun heit\xc3\xa4 kuljettanutta alusta torpedoitiin 24.3.1916.\n_START_SECTION_\nMusiikki\n_START_PARAGRAPH_\nGranados s\xc3\xa4velsi pianomusiikkia, kamarimusiikkia, lauluja, zarzueloita sek\xc3\xa4 yhden sinfonisen runoelman. Muun muassa Manuel de Falla sai vaikutteita Granadosin musiikista.'