b'\n_START_ARTICLE_\nPuheen pakkaaminen\n_START_SECTION_\nMallinnuskoodekit\n_START_PARAGRAPH_\nEdellist\xc3\xa4 tehokkaampi tapa pakata puhetta on mallintaa \xc3\xa4\xc3\xa4nil\xc3\xa4hde ja yritt\xc3\xa4\xc3\xa4 tuottaa alkuper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 muistuttava \xc3\xa4\xc3\xa4ni mallin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4mien parametrien avulla. Koska \xc3\xa4\xc3\xa4nen alkuper\xc3\xa4ist\xc3\xa4 aaltomuotoa ei tallenneta vaan ainoastaan sen tuottamiseen k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4v\xc3\xa4t parametrit, vaadittava tiedonsiirtokapasiteetti on eritt\xc3\xa4in pieni. Ymm\xc3\xa4rrett\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 puhetta pystyt\xc3\xa4\xc3\xa4n v\xc3\xa4litt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n jo 2,4 kb/s kaistalla. Pakattu \xc3\xa4\xc3\xa4ni kuulostaa kuitenkin metalliselta ja ep\xc3\xa4luonnolliselta._NEWLINE_Ensimm\xc3\xa4inen t\xc3\xa4h\xc3\xa4n menetelm\xc3\xa4\xc3\xa4n perustunut puheenpakkausmenetelm\xc3\xa4 oli nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Vocoder (engl. VOice CODER), jonka kehitti Homer Dudley AT&T:n Bell Labsissa 1930-luvulla. Vocoder oli analoginen, sen \xc3\xa4\xc3\xa4nimallissa oli kymmenen eri taajuuksille viritetty\xc3\xa4 kaistanp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6suodinta, her\xc3\xa4tteen\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytettiin pulssioskillaattoria tai kohinaa. Kaikista pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n mallinnukseen perustuvista koodekeista voidaan joskus k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 yleisnimityst\xc3\xa4 vocoder._NEWLINE_Puheenkoodauksessa 1970-luvulta alkaen k\xc3\xa4ytetyt digitaalisen mallinnuksen menetelm\xc3\xa4t perustuvat kaistanp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6suodattimien sijaan lineaariennusteeseen, ja niist\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n lyhennett\xc3\xa4 LPC (Linear Prediction Coding)._NEWLINE_Tunnetuin nykyisin k\xc3\xa4ytetyist\xc3\xa4 mallinnuskoodekeista on LPC-10.'