b"\n_START_ARTICLE_\nSinebrychoff (suku)\n_START_PARAGRAPH_\nSinebrychoff [sine'brykoff]  (alkuaan ven. \xd0\xa1\xd0\xb8\xd0\xbd\xd0\xb5\xd0\xb1\xd1\x80\xd1\x8e\xd1\x85\xd0\xbe\xd0\xb2, Sinebrjuhov [sin\xca\xb2e'br\xca\xb2u:h\xc9\x94f], suom. Sinivatsainen) on suomalainen suku, joka on alkuaan l\xc3\xa4ht\xc3\xb6isin Gavrilova slobodasta, Moskovan pohjoispuolelta Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lt\xc3\xa4. Suku tunnetaan varsinkin Sinebrychoffin panimosta ja Sinebrychoffin taidemuseosta.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4inen Suomeen saapunut Sinebrychoff oli 1700-luvun lopulla Kymin Ruotsinsalmen varuskuntaan asettunut ja siell\xc3\xa4 kauppiaana toiminut Pjotr, Suomeen tultuaan Peter. H\xc3\xa4n kuoli vuonna 1805._NEWLINE_Peter Sinebrychoffilla oli viisi poikaa. Heist\xc3\xa4 vanhin oli vuonna 1786 syntynyt Nikolai ja nuorin 13 vuotta my\xc3\xb6hemmin syntynyt Pavel eli Paul, jotka molemmat j\xc3\xa4iv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s Suomeen. Nikolai Sinebrychoff aloitti liiketoimintansa perustamalla kauppahuoneen, ja Suomen sodassa 1808\xe2\x80\x931809 h\xc3\xa4n muun muassa muonitti ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isi\xc3\xa4 sotilaita._NEWLINE_Nikolai muutti Viaporin linnoitukseen vuonna 1817, jossa h\xc3\xa4nen liikkeens\xc3\xa4 my\xc3\xb6s silloin sijaitsi. Kaksi vuotta my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 oli jo yksinoikeus oluen valmistukseen ja myyntiin Helsingiss\xc3\xa4 kymmeneksi vuodeksi. Vuonna 1822 h\xc3\xa4n siirsi panimon Hietalahteen sek\xc3\xa4 laajensi liiketoimintaansa paloviinan tuottamiseen ja myyntiin. Nikolai kuoli vuonna 1848 lapsettomana ja naimattomana, jolloin h\xc3\xa4nen veljens\xc3\xa4 Pavel otti yrityksen hoitaakseen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 moninkertaisti liikevaihdon laajentamalla toimintaa ja luomalla j\xc3\xa4lleenmyyntiverkoston. Ostamalla osakkeita Pavel kasvatti yrityksen omaisuutta ja rakennutti kiinteist\xc3\xb6j\xc3\xa4. Kiinteist\xc3\xb6jen suunnittelussa h\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytti luottoarkkitehtiaan Theodor H\xc3\xb6ijeri\xc3\xa4. H\xc3\xb6ijerin tunnetuin ty\xc3\xb6 on Ateneumin rakennus. Pavel Sinebrychoff oli 1870-luvulla Helsingin verotetuin henkil\xc3\xb6 ja vaurain yritt\xc3\xa4j\xc3\xa4._NEWLINE_Naimisiin Pavel meni vasta vuonna 1850. H\xc3\xa4n nai taloudenhoitajattarensa Johanna Tichanoffin tytt\xc3\xa4ren Annan. Perheeseen syntyi nelj\xc3\xa4 lasta 1850-luvun aikana. Perheen esikoinen oli Maria, joka syntyi vuonna 1852. Kaksi vuotta my\xc3\xb6hemmin syntyi Anna. Esikoispoika Nicolas syntyi vuonna 1856 ja perheen kuopus Paul nuorempi vuonna 1859.\n_START_SECTION_\nPanimon perustaminen\n_START_PARAGRAPH_\nPanimo valmistui 1820-luvun lopulla Hietalahteen. Siell\xc3\xa4 valmistettiin olutta vuoteen 1993 asti, jolloin Oy Sinebrychoff Ab muutti Keravalle. Perhe asui Pavelin vanhemman veljen Nikolain 1840-luvulla rakennuttamassa talossa Bulevardin p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 panimon vieress\xc3\xa4. Talossa on nyt Sinebrychoffin taidemuseo._NEWLINE_Sinebrychoffeilla oli laaja n\xc3\xa4kemys yhteiskunnasta liiketoiminnan ja sen tuoman menestyksen kautta. He kantoivatkin hyv\xc3\xa4\xc3\xa4 huolta ty\xc3\xb6ntekij\xc3\xb6ist\xc3\xa4\xc3\xa4n ja n\xc3\xa4iden perheist\xc3\xa4. El\xc3\xa4kekassa oli my\xc3\xb6s perustettu turvallisuuden vuoksi, ja oman osansa heid\xc3\xa4n omaisuudestaan sai my\xc3\xb6s hyv\xc3\xa4ntekev\xc3\xa4isyys. Sinebrychoffeista erityisesti Anna oli ahkera hyv\xc3\xa4ntekij\xc3\xa4, ja h\xc3\xa4n auttoi esimerkiksi koululaisia saamaan parempia vaatteita. _NEWLINE_1870-luvun lopulla Pavel Sinebrychoffin terveys alkoi heiket\xc3\xa4 ja h\xc3\xa4n siirsi yrityksen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4nt\xc3\xa4vallan pojalleen Nicolakselle. Paul nuoremman oli aika vakiintua, ja h\xc3\xa4n kosi Fanny Grahnia, joka esiintyi Svenska Teaternin lavat\xc3\xa4hten\xc3\xa4. Grahnin ei kuitenkaan ollut helppo valita uran ja avioliiton v\xc3\xa4lilt\xc3\xa4, joten vastaus oli kielt\xc3\xa4v\xc3\xa4. Pavelin terveys heikkeni heikkenemist\xc3\xa4\xc3\xa4n ja avioliitto haluttiin solmia h\xc3\xa4nen siunauksellaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ilmeisesti auttoi Fannya valinnassa, ja liitto solmittiin 1883. Vain kuukautta my\xc3\xb6hemmin Pavel kuoli. He tekiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4\xc3\xa4matkan kierrellen Euroopassa, jossa heid\xc3\xa4n kiinnostuksensa taiteeseen kasvoi._NEWLINE_Kolme vuotta h\xc3\xa4iden j\xc3\xa4lkeen vuonna 1886 yrityksen johto siirtyi Paulille Nicolaksen l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 parantamaan terveytt\xc3\xa4\xc3\xa4n ulkomaille. Silloin Paulin rinnalla yrityksess\xc3\xa4 toimi h\xc3\xa4nen \xc3\xa4itins\xc3\xa4 Anna ja sisarensa Annan puoliso Emil Kj\xc3\xb6llerfeldt. Vuonna 1904 Paulille j\xc3\xa4i koko yrityksen hallitseminen Annan ja Emilin kuoltua. Lopulta Paulin \xc3\xa4idin kuoltua Sinebrychoffit muuttivat Hietalahdenkadun asunnosta Bulevardille.\n_START_SECTION_\nTaideharrastus\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x84itins\xc3\xa4 kuollessa Paul oli 45-vuotias, ja Fannykin yli 40-vuotias. He jo tiesiv\xc3\xa4t pysyv\xc3\xa4ns\xc3\xa4 lapsettomina ja keskittyiv\xc3\xa4t siten taiteen ker\xc3\xa4\xc3\xa4miseen. Fannyn alaa olivat hopea, posliini ja pienoisveistokset, kun taas Paul keskittyi kuvataiteeseen._NEWLINE_Perhe halusi talon eri huoneet sisustettavaksi eri tyylein, ja he valitsivat huoneisiin empire\xc3\xa4, kustavilaisuutta sek\xc3\xa4 hollantilaista barokkia._NEWLINE_Sinebrychoffit aloittivat ker\xc3\xa4ilyn Albert Edelfeltin, Akseli Gallen-Kallelan, Werner Holmbergin ja Ferdinand von Wrightin teoksilla, mutta se ei viel\xc3\xa4 riitt\xc3\xa4nyt heille. He halusivat taideteoksissaan v\xc3\xa4l\xc3\xa4hdyksi\xc3\xa4 menneisyydest\xc3\xa4, historiaa ja tarinoita, joihin he voisivat el\xc3\xa4yty\xc3\xa4. T\xc3\xa4llaista taidetta ei ollut helppoa l\xc3\xb6yt\xc3\xa4\xc3\xa4 1880-luvun Helsingist\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 kaupungissa ei ollut taidekauppiaiden verkostoa tai edes vanhan taiteen taidehuutokauppaa. Suomessa myydyt teokset olivat per\xc3\xa4isin l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 kuolinpesist\xc3\xa4 tai taloudellisesti vaikeuksissa olleiden henkil\xc3\xb6iden omistamia. Sinebrychoffit eiv\xc3\xa4t halunneet taidekokoelmastaan tavanomaista kotikokoelmaa. Kokeiltuaan suomalaista ja pohjoismaista taidetta he p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t keskitty\xc3\xa4 vanhoihin ruotsalaisiin muotokuviin sek\xc3\xa4 miniatyyreihin._NEWLINE_Suomen niukkojen taidevalikoimien takia he tarvitsivat apua muilta, joten Sinebrychoffit p\xc3\xa4\xc3\xa4ttiv\xc3\xa4t luoda suhteen Tukholmassa asustavan puolalaisen taidekauppiaan Henryk Bukowskin kanssa. Bukowskin kuollessa Sinebrychoffit loivat luottosuhteen suomalaissyntyiseen taidehistorioitsijaan Osvald Sir\xc3\xa9niin._NEWLINE_Paul Sinebrychoff nuorempi kuoli 1917. Sen j\xc3\xa4lkeen Fanny en\xc3\xa4\xc3\xa4 l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 vain huolehti taidekokoelmasta, eik\xc3\xa4 suuria lis\xc3\xa4yksi\xc3\xa4 tehty. Hieman ennen kuolemaansa 1921 Fanny Sinebrychoff testamenttasi kokoelman kokonaisuudessaan Suomen valtiolle. Se sis\xc3\xa4lsi kaiken kaikkiaan yli 700 nimikett\xc3\xa4: huonekaluja, lasi- ja posliiniesineit\xc3\xa4, hopeaa, miniatyyreja ja maalauksia."