b'\n_START_ARTICLE_\nKansainv\xc3\xa4linen viestikirja\n_START_PARAGRAPH_\nKansainv\xc3\xa4linen viestikirja (International Code of Signals) on kansainv\xc3\xa4lisen merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n meriturvallisuuskomitean yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4m\xc3\xa4 viestint\xc3\xa4ohjeisto, joka k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4\xc3\xa4 viestimisen viestilipuilla, valolla morsettamalla, \xc3\xa4\xc3\xa4nell\xc3\xa4 morsettamalla, puheella megafonin kautta, radios\xc3\xa4hk\xc3\xb6tyksell\xc3\xa4, puheella radiota k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en ja morsettamalla lipuilla tai k\xc3\xa4sin. Viestinn\xc3\xa4n perusajatus on luoda kansainv\xc3\xa4lisiin koodeihin perustuva viestint\xc3\xa4mahdollisuus, jolloin kielivaikeudet eiv\xc3\xa4t ole h\xc3\xa4t\xc3\xa4tilanteessa viestinn\xc3\xa4n esteen\xc3\xa4._NEWLINE_Kansainv\xc3\xa4linen viestikirja (International Code of Signals) perustuu kansainv\xc3\xa4lisiin sopimuksiin. Viestikirjaa hallinnoi kansainv\xc3\xa4linen merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6, jolle asiasta vastaaminen siirtyi kansainv\xc3\xa4lisen radiokonferenssin (Atlantic City 1947) ehdotuksesta. Kansainv\xc3\xa4linen merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 otti teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n yleiskokouksen p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6ksell\xc3\xa4 vastatakseen vuonna 1959 sen j\xc3\xa4lkeen, kun j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xa4 koskeva sopimus oli rekister\xc3\xb6ity Yhdistyneiden Kansakuntien sopimussarjassa 17.3.1958/4214. Suomessa kansainv\xc3\xa4list\xc3\xa4 merenkuluj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6\xc3\xa4 koskeva sopimus tuli voimaan 21.4.1959 ja sopimus on julkaistu Suomen s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6skokoelman sopimussarjassa numerolla SopS 20/1959. _NEWLINE_Kansainv\xc3\xa4lisess\xc3\xa4 merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kansainv\xc3\xa4lisest\xc3\xa4 viestikirjasta vastaaminen kuuluu meriturvallisuuskomitealle mainitun sopimuksen 29.b artiklan nojalla. Kansainv\xc3\xa4lisen merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n yleiskokous vahvisti meriturvallisuuskomitean valmisteleman uuden ajantasaistetun viestikirjan 29.7.1965. Mainittu julkaisu korvasi kansainv\xc3\xa4lisen viestityskirjan 1931, jonka merenkulkulaitos ja merivoimat olivat julkaisseet vuonna 1949 my\xc3\xb6s suomeksi. Vuoden 1965 kansainv\xc3\xa4liseen viestikirjaan tehdyt muutokset vahvistaa kansainv\xc3\xa4lisen merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n meriturvallisuuskomitea.  Virallinen voimassa oleva kansainv\xc3\xa4linen viestikoodisto sis\xc3\xa4ltyy kansainv\xc3\xa4lisen merenkulkuj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n julkaisuun International Code of Signals. _NEWLINE_Viestikirja on osa merilain (1994/674) 22a:1 \xc2\xa7 (2017/482) tarkoittamia Suomen kansainv\xc3\xa4lisi\xc3\xa4 velvoitteita, jotka Suomi panee presidentin tai valtioneuvoston asetuksilla osaltaan t\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Kansainv\xc3\xa4list\xc3\xa4 viestikirjaa ei ole sellaisenaan pantu t\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xb6n asetuksella Suomessa, mutta mm. muutokset ihmishengen turvallisuudesta merell\xc3\xa4 vuonna 1974 tehtyyn yleissopimukseen (SopS 6/2003) V osa 21. s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6 m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 tietyiss\xc3\xa4  aluksissa viestikirja kuuluu radioaseman pakolliseen varustukseen._NEWLINE_.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4hdeluettelo\n_START_PARAGRAPH_\nInternational code of signals / International Maritime Organization. London\xc2\xa0: IMO, 2005. ISBN 978-92-801-4198-6.'