b'\n_START_ARTICLE_\nViipurin Kaupunginteatteri\n_START_PARAGRAPH_\nViipurin Kaupunginteatteri oli suomenkielinen ammattimainen puheteatteri. Sen kotipaikka oli Viipurin keskustassa Paraatikent\xc3\xa4n laidalla 1830-luvulla rakennetussa monitoimitalossa. Teatterin toiminta aloitettiin vuonna 1933 ja lopetettiin 1946. Kaupunginteatterin edelt\xc3\xa4ji\xc3\xa4 olivat Suomalainen Kansanteatteri, Suomalainen Maaseututeatteri ja Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6. Sen ohjelmisto perustui menestysn\xc3\xa4ytelmiin, ja n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6taiteellisia kokeiluja tehtiin niukalti. Suomenkielisen musiikkiteatterin edist\xc3\xa4misess\xc3\xa4 viipurilaisteatterin merkitys oli huomattava. Teatterin n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6ist\xc3\xa4 mainittakoon Mia Backman, Aku Korhonen, Eine Laine ja Joel Rinne. Viipurin Kaupunginteatterin rakennus oli Suomen vanhin kiviteatteri. Omistuksellisesti Kaupunginteatteri oli yhti\xc3\xb6pohjainen yksityinen taidelaitos. Sen alkuvaiheiden keskeinen rahoittaja oli liikemies Juho Lallukka.\n_START_SECTION_\nSuomalainen Kansanteatteri ja Suomalainen Maaseututeatteri\n_START_PARAGRAPH_\nViipurin Kaupunginteatterin juuret olivat Suomalaisessa Kansanteatterissa, jonka Aurora ja August Aspegren perustivat vuonna 1887. Se oli toinen suomenkielinen ammattiteatteri. Aspegrenit olivat eronneet Suomalaisesta Teatterista samana vuonna. Suomalainen Kansanteatteri toimi ensisijaisesti Viipurissa, Kuopiossa ja Tampereella. Ohjelmisto oli sangen konservatiivista. Kansanteatterin t\xc3\xa4rkein panos suomalaiselle teatteritaiteelle oli uuden, fennomaanisesta yl\xc3\xa4luokasta riippumattoman teatteripolven kouluttaminen. Vuonna 1897 Kansanteatteri jakautui vuodeksi kahtia. Nuoret teatterilaiset osoittivat tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myytens\xc3\xa4 August Aspegrenin johtajuuteen. Kahtiajako p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi, kun Viipurista alettiin kaavailla teatterin vakituista kotipaikkaa._NEWLINE_Vuonna 1899 Suomalainen Kansanteatteri sai nimekseen Suomalainen Maaseututeatteri. Koska Maaseututeatterin toiminnalle oli vaikea l\xc3\xb6yt\xc3\xa4\xc3\xa4 rahoittajia muista kaupungeista kuin Viipurista, se nimettiin pian Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6ksi. Suomalaisen Maaseututeatterin ensimm\xc3\xa4inen johtaja oli Kasimir Leino 1899\xe2\x80\x931903. H\xc3\xa4nen kaudellaan esitettiin paitsi teatteritaiteen klassikkoja, my\xc3\xb6s uusia, kirjallisesti mielenkiintoisia teoksia. Aspegrenit eiv\xc3\xa4t en\xc3\xa4\xc3\xa4 olleet mukana Maaseututeatterin toiminnassa. Toisena ohjaajana ty\xc3\xb6skenteli Aapo Pihlajam\xc3\xa4ki. Maaseututeatteri esiintyi Viipurin lis\xc3\xa4ksi l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 Kuopiossa ja Oulussa. Jo toisena n\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6kautenaan teatteri alkoi saada jalansijaa my\xc3\xb6s l\xc3\xa4ntisess\xc3\xa4 Suomessa. Leinon j\xc3\xa4lkeen Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n johtajina olivat Kaarle Halme 1903\xe2\x80\x931904, Jalmari Finne 1904\xe2\x80\x931907, Erkki Kivij\xc3\xa4rvi 1908\xe2\x80\x931912, Finne uudelleen 1913\xe2\x80\x931914 ja Pekka Alpo 1914\xe2\x80\x931920.\n_START_SECTION_\nViipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nViipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6lle 1900- ja 1910-luvut olivat kulta-aikaa. Sit\xc3\xa4 kutsuttiin ensimm\xc3\xa4iseen maailmansotaan asti \xe2\x80\x9dSuomen toiseksi parhaaksi teatteriksi\xe2\x80\x9d. Tulovirtaa tuottaneiden kassakappaleiden ohella tehtiin rohkeita taiteellisia kokeiluja, joiden kaupallinen menestys ei aina ollut toivotunlainen. Topo Leistel\xc3\xa4 toi Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6lle ekspressionistiset kokeilut. H\xc3\xa4nen johtajakautensa oli 1923\xe2\x80\x931925. Leistel\xc3\xa4\xc3\xa4 seurasi Eino Jurkan johtajakausi 1925\xe2\x80\x931928. Sven Hild\xc3\xa9n toimi N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n rinnakkaisjohtajana 1928\xe2\x80\x931930 ja johtajana 1930\xe2\x80\x931933. Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n henkil\xc3\xb6kunta oli sangen v\xc3\xa4h\xc3\xa4lukuinen. Esimerkiksi Joel Rinne n\xc3\xa4ytteli vuoroilloin kahta eri roolia.\n_START_SECTION_\nViipurin Kaupunginteatteri\n_START_PARAGRAPH_\nTaloudelliset realiteetit ajoivat Suomen teattereita yhteen 1930-luvulla. Viipurissa kaupunginteatterin muodostaminen paikallisesta ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enteatterista ja Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6st\xc3\xa4 k\xc3\xa4vi verraten helposti. Boheemina pidetty operettit\xc3\xa4hti Hild\xc3\xa9n johti Kaupunginteatteria yhdess\xc3\xa4 Arvi Tuomen kanssa vuoden verran. Vuodet 1933\xe2\x80\x931938 olivat Tuomen johtajakautta. H\xc3\xa4n oli ty\xc3\xb6skennellyt Viipurin Ty\xc3\xb6v\xc3\xa4en Teatterin johtajana 1926\xe2\x80\x931931 ja Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n apulaisjohtajana 1925\xe2\x80\x931926. Tuomen j\xc3\xa4lkeen 1938-1940 johtajana oli Glory Lepp\xc3\xa4nen._NEWLINE_Talvisodan p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4neess\xc3\xa4 Moskovan rauhassa 1940 Viipuri kuului Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja evakkoon siirtyneen Kaupunginteatterin oli muodollisestikin muutettava Suomen uuden kaakkoisrajan sis\xc3\xa4puolelle. Lepp\xc3\xa4sen seuraajiksi teatterin johdossa tulivat n\xc3\xa4yttelij\xc3\xa4t Antero Suonio ja Uno Wikstr\xc3\xb6m. Jatkosodan sytytty\xc3\xa4 kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1941 suomalaisjoukot valtasivat suuren osan luovutetuista alueista, kuten Viipurinkin kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1941. V\xc3\xa4liaikainen Viipurin Sotateatteri toimi alkuvuodesta 1942 Punaisenl\xc3\xa4hteentorin vanhassa kirjastossa ja luovutti n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n Kaupunginteatterin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n alkukes\xc3\xa4st\xc3\xa4 1942. Viipurin-Petroskoin operaation my\xc3\xb6t\xc3\xa4 kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1944 suomalaisjoukot joutuivat per\xc3\xa4\xc3\xa4ntym\xc3\xa4\xc3\xa4n muun muassa Karjalankannaksella ja teatteri siirrettiin Kotkaan toimien lyhyen aikaa kiertueteatterina, jonka johtajana 1944\xe2\x80\x931945 oli Helge Ranin. Viipurin Kaupunginteatterin viimeinen kausi oli 1945-1946, johtajanaan Aku K\xc3\xa4yhk\xc3\xb6. Lakkautetun karjalaisteatterin n\xc3\xa4yttelij\xc3\xb6ist\xc3\xa4 useat haluttiin Suomen Kansallisteatteriin ja Helsingin Kansanteatteriin.\n_START_SECTION_\nOhjelmisto\n_START_PARAGRAPH_\nViipurin Kaupunginteatterissa ja sen edelt\xc3\xa4jiss\xc3\xa4 esitettiin 1900-luvun taitteen j\xc3\xa4lkeen runsaat 500 n\xc3\xa4yt\xc3\xb6skappaletta, ja niist\xc3\xa4 noin 150 oli suomalaisia ja loput ulkomaalaisia. Esitysten yhteism\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 kohosi yli seitsem\xc3\xa4n ja puolen tuhannen. Suomalaisia ensiesityksi\xc3\xa4 karjalaisteatterin lavalla n\xc3\xa4htiin 36 kappaletta ja ulkomaisten n\xc3\xa4ytelmien suomenkielisi\xc3\xa4 ensiesityksi\xc3\xa4 120 kappaletta. Suomalainen Aleksis Kivi oli teatterin suosituin n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4kirjailija: h\xc3\xa4nen kyn\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n siinneit\xc3\xa4 teoksia n\xc3\xa4yteltiin 273 esityskertaa. Englantilaisen William Shakespearen n\xc3\xa4ytelmi\xc3\xa4 esitettiin 215 kertaa._NEWLINE_Viipuri oli teatteritaiteelle oivallinen kaupunki; sen s\xc3\xa4veltaiteella oli vankat, keskiajalle ulottuvat perinteet ja yleis\xc3\xb6 oli innostunutta. Suomenkielisen musiikkiteatterin synnyss\xc3\xa4 kaupungin rooli oli keskeinen. Ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 suomenkielisen\xc3\xa4 operettitaiteilijana pidetty Aino Haverinen n\xc3\xa4ytteli Maaseututeatterissa 1900-luvun alussa. Tuolloin Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6ll\xc3\xa4 saivat suomenkieliset kantaesityksens\xc3\xa4 muun muassa laulun\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4 \xc2\xb4Pikku Pyhimys ja ooppera Kaarle-kuninkaan mets\xc3\xa4stys. J\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isen ohjasi Jalmari Finne, kapellimestarina oli Viipurin orkesterin johtaja Juho Leino. Sam Sihvon is\xc3\xa4nmaallinen laulun\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4 J\xc3\xa4\xc3\xa4k\xc3\xa4rin morsian oli pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n er\xc3\xa4s Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n suosikkikappaleita. 1920-luvulla se takasi teatterin talouden ja sit\xc3\xa4 my\xc3\xb6t\xc3\xa4 n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6henkil\xc3\xb6kunnan palkanmaksun._NEWLINE_Kersti Bergrothin Anu ja Mikko esitettiin Viipurissa tuoreeltaan. Se oli my\xc3\xb6s Viipurin Kaupunginteatteriksi yhtyneiden Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6n ja Viipurin Ty\xc3\xb6v\xc3\xa4en Teatterin ensimm\xc3\xa4inen n\xc3\xa4yt\xc3\xb6skappale; p\xc3\xa4iv\xc3\xa4 oli 1. tammikuuta 1933. Viipurin N\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6ll\xc3\xa4 sit\xc3\xa4 oli esitetty jo syyskaudella 1932. Ylip\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4\xc3\xa4nkin kaupungiteatterissa esitettiin 1930-luvulla l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 aikansa suomalaisia perusohjelmistoja. Jokaiseen n\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6kauteen sis\xc3\xa4ltyi yksi uusi ja yksi vanha klassikkon\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi ohjelmistoon kuului s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisesti suomalaisia uutuusn\xc3\xa4ytelmi\xc3\xa4, kuten Agapetuksen ja Serpin komediat. Vanhempaa n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4kirjallisuutta edustivat Aleksis Kiven ohella muun muassa Minna Canthin klassikkoteokset. My\xc3\xb6s Maria Jotunin n\xc3\xa4ytelmill\xc3\xa4 oli sijansa. Hella Wuolijoen Niskavuori-n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4t ja Juurakon Hulda ker\xc3\xa4siv\xc3\xa4t salin t\xc3\xa4yteen 1930-luvun j\xc3\xa4lkipuoliskolla. Vuosikymmenen puolenv\xc3\xa4lin suosikkin\xc3\xa4ytelmi\xc3\xa4 oli Franz Leh\xc3\xa1rin operetti Hymyn maa, jota esitettiin 28 kertaa kaudella 1935\xe2\x80\x931936._NEWLINE_Viimeisen toista maailmansotaa edelt\xc3\xa4neen kokonaisen n\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6kauden 1938\xe2\x80\x931939 avasi Erkki Kivij\xc3\xa4rven Talkootanssit, jota esitettiin Havin kes\xc3\xa4teatterissa. Kauden ensimm\xc3\xa4inen sis\xc3\xa4n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4 oli Ladislas Fodorin Kypsyyskoe. Voimassa olleen periaatteen mukaisesti my\xc3\xb6s Viipurissa pyrittiin el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n mahdollisimman normaalia el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 syksyll\xc3\xa4 1939 sodan varjoista huolimatta. Vaikka kaupunki oli pimennettyn\xc3\xa4, Kaupunginteatterin toimintaa jatkettiin. Lokakuun 1939 synkiss\xc3\xa4 tunnelmissa teatteri antoi kymmenisen maksutonta n\xc3\xa4yt\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4 yleisen mielialan kohottamiseksi. Viipurin Kaupunginteatterin viimeiseksi n\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ksi ennen talvisotaa j\xc3\xa4i Wuolijoen Vastamyrkky, jota ehdittiin esitt\xc3\xa4\xc3\xa4 vain kahdesti - j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4inen kerta oli sunnuntaina 26. marraskuuta 1939.\n_START_SECTION_\nTeatterirakennus\n_START_PARAGRAPH_\nViipurin Kaupunginteatteri toimi 1830-luvulla rakennetussa kivitalossa, johon kuuluivat teatterin lis\xc3\xa4ksi kaupungintalo ja seurahuone. Talon arkkitehti oli Anders Fredrik Granstedt, ja rakentamisesta p\xc3\xa4\xc3\xa4tettiin vuonna 1832. Hankalaan maastoon rakennetusta talosta tuli arkkitehtonisesti ep\xc3\xa4yhten\xc3\xa4inen, mutta kaupunkilaiset ihastuivat siihen. Paraatikent\xc3\xa4n laidalla Torkkelinpuiston l\xc3\xa4heisyydess\xc3\xa4 sijainnut talo oli yli sadan vuoden ajan karjalaiskaupungin huviel\xc3\xa4m\xc3\xa4n keskus. Kaupunginteatteri sijaitsi Possenkadun ja Vahtitorninkadun puolella. Valmistuessaan teatteria pidettiin suurena, mutta ajan mittaan se osoittautui liian pieneksi kasvavalle kaupungille. Teatteriin asennettiin l\xc3\xa4mmitys 1850-luvulla; sit\xc3\xa4 ennen yleis\xc3\xb6 nautti n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6taiteellisista saavutuksista kylm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 katsomossa t\xc3\xa4ysi talvivarustus yll\xc3\xa4\xc3\xa4n. Teatterisali oli alkuaan hevosenkeng\xc3\xa4n muotoinen, ja sit\xc3\xa4 uudistettiin useaan otteeseen 1920- ja 1930-luvulla. Rakennuskompleksissa suoritettiin Uno Ullbergin johdolla perusteellinen remontti 1930-luvulla. Tuolloin Seurahuoneen tiloihin toteutettiin Teatteriravintola. Rakennus selvisi talvisodasta, mutta ei jatkosodasta: se tuhottiin vuonna 1941. Ainoastaan kaupungintalon puoli j\xc3\xa4i seisomaan torin laidalle; 2010-luvun alussa tiloissa toimi y\xc3\xb6kerho._NEWLINE_Kiviteatterin kulttuurinen edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4 oli puinen Das Kom\xc3\xb6dienhaus, joka on mainittu Suomen varhaisimmaksi teatterik\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n rakennetuksi taloksi.\n_START_SECTION_\nHavin kes\xc3\xa4teatteri\n_START_PARAGRAPH_\nHavin valleilla sijaitsi Havin kes\xc3\xa4teatteri, jonka 1930-luvulla rakennettu katsomo on edelleen olemassa. Toisen maailmansodan aikana Viipurin Kaupunginteatteri esitti valleilla muun muassa n\xc3\xa4ytelm\xc3\xa4t Anu ja Mikko sek\xc3\xa4 Keltainen prinssi (Hymyn maan rinnakkaisnimi). Kaupunginteatteri antoi viimeisen n\xc3\xa4yt\xc3\xb6ksens\xc3\xa4 Viipurissa 28. toukokuuta 1944 Havin kes\xc3\xa4n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xb6ll\xc3\xa4. Kappale oli Agapetuksen komedia Olenko min\xc3\xa4 tullut haaremiin.'