b'\n_START_ARTICLE_\nKuurit\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nViikinkiaikana Kuurinmaa oli alistettuna viikinkien veroherruuteen. Viikinkien l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 alueen valloittivat liivil\xc3\xa4iset, jotka muodostivat my\xc3\xb6hemmin kuurien yl\xc3\xa4luokan. Varsinaisesti liivil\xc3\xa4isi\xc3\xa4 asui Liivinrannalla ja baltteja sis\xc3\xa4maassa ja l\xc3\xa4nsirannikolla. Kuurit olivat l\xc3\xa4heisiss\xc3\xa4 yhteyksiss\xc3\xa4 Saarenmaan muinaismaakunnan kanssa, ja he harjoittivat n\xc3\xa4iden tapaan viikingeilt\xc3\xa4 opittua merirosvoilua. Snorre Sturlasonnin mukaan kuurit tekiv\xc3\xa4t h\xc3\xa4vitysretki\xc3\xa4 Tanskaan 1000-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi kuurilaisia oli muun muassa Sigtunan tuhonneiden joukkojen mukana. Kuurit hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t erityisesti kirkkoihin, joista ry\xc3\xb6stettiin esimerkiksi kirkonkellot ja muuta esineist\xc3\xb6\xc3\xa4._NEWLINE_Kuurit sotivat saksalaisia vastaan Baltian ristiretkien aikana. He hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Riian kaupunkiin vuonna 1210 ja tuhosivat V\xc3\xa4in\xc3\xa4joen suulla sijainneen luostarin vuonna 1228. Saksalaisten vastahy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ys n\xc3\xa4lk\xc3\xa4talvena 1228-29 pakotti kuurit tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n rauhan._NEWLINE_Rauhanteossa saksalaiset pakottivat kuurilaiset antamaan l\xc3\xa4hetyssaarnaajille vapaan p\xc3\xa4\xc3\xa4syn heid\xc3\xa4n mailleen. Vuonna 1230 kuurien p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Lamenkinus teki Balduin Alnalaisen kanssa sopimuksen katolisuuteen k\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisest\xc3\xa4. Balduin joutui kuitenkin pian pakenemaan Liivinmaalta jouduttuaan ristiriitoihin kalparitariston kanssa. Ritaristo hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si Kuurinmaalle vuonna 1231. Vuonna 1236 kalparitariston k\xc3\xa4rsim\xc3\xa4 tappio Saulessa rohkaisi kuurilaisia kapinaan ja he tappoivat paikallisen piispan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen Saksalaisen ritarikunnan suurmestari Dietrich kokosi sotajoukon ja hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4si kuurien kimppuun vuonna 1242. Kuurit tekiv\xc3\xa4t vastarintaa vuoteen 1252, jolloin he lopulta antautuivat. Kuurit nousivat vastarintaan viel\xc3\xa4 vuonna 1260 yhdess\xc3\xa4 semgallien kasnssa, mutta k\xc3\xa4rsiv\xc3\xa4t taas tappion vuonna 1267. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen he k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyiv\xc3\xa4t lopulta lopullisesti kristinuskoon ja sulautuivat ajan my\xc3\xb6t\xc3\xa4 latvialaisiin.\n_START_SECTION_\nKuurien kuninkaat\n_START_PARAGRAPH_\nKuurien kuninkaat (latv. kur\xc5\xa1u \xc4\xb7oni\xc5\x86i) olivat historiallisesta kuurien yl\xc3\xa4luokasta polveutunut v\xc3\xa4est\xc3\xb6nosa, joita voitiin pit\xc3\xa4\xc3\xa4 jopa omana kansanaan. He erottuivat muista latvialaisista siten, etteiv\xc3\xa4t he joutuneet heid\xc3\xa4n tapaansa maaorjiksi tai ty\xc3\xb6velvollisiksi moisioille. Kuurien kuninkaat asuttivat \xc4\xb6oni\xc5\x86in, Pli\xc4\xb7in, Kal\xc4\x93jin, Zieme\xc4\xbcin, Viesalgin, Sausga\xc4\xbcin, ja Drag\xc5\xabin kyli\xc3\xa4 l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 Aizputen ja Kuld\xc4\xabgan kaupunkeja. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisarikunnan vuoden 1863 v\xc3\xa4est\xc3\xb6nlaskennassa heit\xc3\xa4 oli 420, mutta my\xc3\xb6hemmin he sulautuivat latvialaisiin.'