b'\n_START_ARTICLE_\nReininkulta\n_START_SECTION_\nEnsimm\xc3\xa4inen kohtaus\n_START_PARAGRAPH_\nOoppera alkaa Reinjoen rotkossa, jossa Reinintytt\xc3\xa4ret kisailevat ja vahtivat kultahippua, Reininkultaa ("Weia, waga, woge du welle"). Reinintytt\xc3\xa4rien kisaillessa ja uidessa kalliolla olevan Reininkullan ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4, Nibelung k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6 Alberich ilmestyy paikalle ihastuen tavattomasti Reinintytt\xc3\xa4riin: Flosshildeen, Woglindeen ja Wellgundeen._NEWLINE_Reinintytt\xc3\xa4ret kehottavat h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 nauramaan ja leikkim\xc3\xa4\xc3\xa4n heid\xc3\xa4n kanssaan, kuten Alberich tekeekin vuorotellen koettaen valloittaa jonkun Reinintytt\xc3\xa4rist\xc3\xa4 vaimokseen. Reinintytt\xc3\xa4ret tekev\xc3\xa4t vuorotellen h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 kevytt\xc3\xa4 pilaa ja kiusoittelevat h\xc3\xa4nt\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 saa Alberichin ep\xc3\xa4toivoiseksi. H\xc3\xa4n alkaa t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen ottaa Reinintytt\xc3\xa4ri\xc3\xa4 kiinni heid\xc3\xa4n kehotuksestaan, mutta on liian hidas. Silloin Alberich huomaa Reininkullan kimalluksen ja kysyy, mit\xc3\xa4 kimallus on. Reinintytt\xc3\xa4ret kertovat Alberichille hyvin arvokkaasta Reininkullasta, ja ett\xc3\xa4 se joka kiroaa rakkauden, voisi tehd\xc3\xa4 siit\xc3\xa4 sormuksen, jolla hallita maailmaa. He eiv\xc3\xa4t usko, ett\xc3\xa4 sympaattinen Alberich k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6, voisi ikin\xc3\xa4 kirota rakkautta, joten he kehottavat h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 leikkim\xc3\xa4\xc3\xa4n ja nauramaan heid\xc3\xa4n kanssaan kullalla, mutta Alberich on katkera tytt\xc3\xa4rien kiusoittelusta, joten h\xc3\xa4n kiroaa rakkauden ja varastaa kullan. Rein vajoaa pimeyteen varastetun kullan vuoksi Reinin tytt\xc3\xa4rien valittaessa aarteensa menetyst\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nToinen kohtaus\n_START_PARAGRAPH_\nAuringonnousu valaisee korkealla vuoristossa olevaa linnoitusta, jonka j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isveljekset, Fasolt ja Fafner, ovat rakentaneet jumalille. Ylijumala Wotan oli luvannut vaihtokaupassa j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isille ty\xc3\xb6st\xc3\xa4\xc3\xa4n nuoruuden jumalatar Freian, joka on Wotanin vaimon, avioliiton jumalatar Frickan, sisko. Fricka moittii Wotania mokomasta lupauksesta, mutta Wotan sanoo, ett\xc3\xa4 oli luvannut Freian heille piloillaan. Pian Freia rynt\xc3\xa4\xc3\xa4 ja h\xc3\xa4nen j\xc3\xa4lkeens\xc3\xa4 saapuvat my\xc3\xb6s Fasolt ja Fafner, jotka vaativat palkkiotaan. Fasolt on niin ihastunut Freiaan, ett\xc3\xa4 olisi valmis luopumaan Freiasta, mutta Fafner kertoo, ett\xc3\xa4 Freian puutarhassaan kasvattamat kultaiset omenat antavat jumalille heid\xc3\xa4n ikuisen nuoruutensa, joten ilman Freiaa jumalat vanhenisivat._NEWLINE_J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4iset uhkaavat vied\xc3\xa4 Freian mukaansa v\xc3\xa4kivalloin, mutta Freian veljet, Donner ja Froh, saapuvat paikalle puolustamaan siskoaan. Wotan kuitenkin tyynnyttelee heit\xc3\xa4 ja sanoo haluavansa ratkaista kiistan ilman v\xc3\xa4kivaltaa. H\xc3\xa4n luottaa tulen jumala Logeen, joka oli luvannut Wotanille pohtia j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isille uutta palkkiota Freian sijaan. Loge saapuu paikalle ja kertoo, ett\xc3\xa4 Alberich k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6 on varastanut Reininkullan ja takonut siit\xc3\xa4 Nibelungin sormuksen, jonka haltija saa itselleen suunnattomat voimat. J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4iset vaativat sormusta palkkiokseen ja sanovat luopuvansa t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 tapauksessa vaatimuksestaan saada Freia itselleen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei tunnu Wotanista hyv\xc3\xa4lt\xc3\xa4 idealta. J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4iset ottavat Freian panttivangiksi. Jumalat ovat aikeissa l\xc3\xa4hte\xc3\xa4 j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isten per\xc3\xa4\xc3\xa4n, mutta huomaavat olevansa heikkoja, koska eiv\xc3\xa4t ole saaneet Freian kultaisia omenoita. Niinp\xc3\xa4 Wotanilla ja Logella ei ole muuta mahdollisuutta kuin varastaa varkaalta, joten he l\xc3\xa4htev\xc3\xa4t Nibelheimiin hakemaan sormusta.\n_START_SECTION_\nKolmas kohtaus\n_START_PARAGRAPH_\nAlberichin valtakunnassa Nibelung k\xc3\xa4\xc3\xa4pi\xc3\xb6t kaivavat kultahippuja h\xc3\xa4nelle Alberichin Reininkullasta takoman sormuksen vallan alla. Kun muut kaivavat kultaa, Alberich komentaa velje\xc3\xa4\xc3\xa4n Mimea tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n taikakyp\xc3\xa4r\xc3\xa4n, Tarnhelmin, jolla voisi tehd\xc3\xa4 itsens\xc3\xa4 n\xc3\xa4kym\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4ksi ja muuttumaan miksi tahansa. Kun kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4 on valmis, Alberich pieksee puolustuskyvytt\xc3\xb6m\xc3\xa4n veljens\xc3\xa4 ja l\xc3\xa4htee orjuuttamaan muita ("Totelkaa Nibelungien herraa!"). Wotan ja Loge saapuvat paikalle ja tapaavat vaikeroivan Mimen, joka kantelee heille Alberichista ja kuinka h\xc3\xa4n oli usuttanut sormuksen avulla kansansa sek\xc3\xa4 Mimen pakkoty\xc3\xb6h\xc3\xb6n. Jumalat lupaavat Mimelle, ett\xc3\xa4 he vapauttavat Nibelungit orjuudesta. Alberichin saapuessa paikalle jumalakaksikko kysyy, pystyisik\xc3\xb6 h\xc3\xa4n muuttamaan itsens\xc3\xa4 isoksi olioksi taikakyp\xc3\xa4r\xc3\xa4ns\xc3\xa4 avulla. Alberich muuttaa itsens\xc3\xa4 j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isk\xc3\xa4\xc3\xa4rmeeksi. Sitten kysyv\xc3\xa4t pystyisik\xc3\xb6 h\xc3\xa4n muuttamaan itsens\xc3\xa4 joksikin pieneksi. Alberich muuttaa itsens\xc3\xa4 rupikonnaksi, jolloin jumalat vangitsevat h\xc3\xa4net ja viev\xc3\xa4t t\xc3\xa4m\xc3\xa4n mukanaan maan pinnalle.\n_START_SECTION_\nNelj\xc3\xa4s kohtaus\n_START_PARAGRAPH_\nMaan pinnalla Wotan ja Loge sanovat Alberichille, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n on annettava vapautensa pantiksi kultahippuaarteensa, Tarnhelm-kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4n ja sormuksen. Alberich sanoo kiukkuisena, ett\xc3\xa4 he ovat aivan yht\xc3\xa4 paljon varkaita kuin h\xc3\xa4nkin, mutta se ei est\xc3\xa4 Wotania riuhtaisemasta sormusta Alberichilta. Alberich kiroaa raivoissaan sormuksen ("Nytk\xc3\xb6 olen vapaa, todella vapaa?"). Kun jumalat ovat palanneet takaisin, j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4iset suostuvat palauttamaan Freian Alberichin kulta-aarretta vastaan vain, jos se ylettyy Freian pituuteen asti. Jumalat kasaavat valtavan kultakasan Freian eteen, kulta riitt\xc3\xa4\xc3\xa4 reilusti, mutta silti Fasolt n\xc3\xa4kee viel\xc3\xa4 h\xc3\xa4iv\xc3\xa4hdyksen Freian hiuksista, Tarnhelm-kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4n on ne verhottava, viel\xc3\xa4 Fasolt n\xc3\xa4kee Freian silm\xc3\xa4n loisteen, sormuksen on se peitett\xc3\xa4v\xc3\xa4, mutta Wotan ei suostu antamaan sormusta ("J\xc3\xa4t\xc3\xa4 minut rauhaan, sormusta en luovuta!"), mutta silloin maan jumalatar Erda saapuu paikalle ja varoittaa Wotania, ett\xc3\xa4 kirottu sormus aiheuttaisi tuhon jumalille ("Varo, Wotan, varo!"). Erda katoaa ja Wotan suostuu antamaan sormuksenkin j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isveljeksille. J\xc3\xa4ttil\xc3\xa4iset kiistelev\xc3\xa4t sormuksesta, kunnes Fafner tappaa Fasoltin ja ottaa kullan, sormuksen sek\xc3\xa4 Tarnhelm-kyp\xc3\xa4r\xc3\xa4n mukaansa. Kirous on n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt voimansa, Donner karkottaa usvan ("Heda, heda, hedo!") ja Froh luo sateenkaarisillan j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isten rakentamaan linnoitukseen, jonka nimeksi Wotan antaa Valhalla. Orkesterista soi enteellisesti Miekan motiivi. Kukaan ei kuule Reinintytt\xc3\xa4rien valitusta Reininkullan per\xc3\xa4\xc3\xa4n.'