b'\n_START_ARTICLE_\nGiuseppe Tartini\n_START_PARAGRAPH_\nGiuseppe Tartini (8. huhtikuuta 1692 \xe2\x80\x93 26. helmikuuta 1770) oli italialainen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4 ja viulisti. Suurin osa Tartinin s\xc3\xa4vellyksist\xc3\xa4 ovat viulusonaatteja ja -konserttoja.\n_START_SECTION_\nVarhaisen vaiheet Piranossa ja Padovassa\n_START_PARAGRAPH_\nTartini syntyi Istrian niemimaalla Piranossa, joka on nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n osa Sloveniaa ja nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Piran. Giuseppe oli vanhempiensa Giovanni Antonio Tartinin ja Catarina Zangrandin nelj\xc3\xa4s lapsi. Is\xc3\xa4 Tartini oli Firenzest\xc3\xa4 kotoisin oleva menestynyt kauppias. Is\xc3\xa4 suunnitteli pojalleen pappisuraa. Poika kuitenkin kielt\xc3\xa4ytyi t\xc3\xa4st\xc3\xa4, eik\xc3\xa4 uransa aikana kirjoittanut montaakaan uskonnollista s\xc3\xa4vellyst\xc3\xa4. Sen sijaan h\xc3\xa4n kirjoittautui Padovan yliopistoon vuonna 1709 lakia lukemaan. Yliopistossa Tartini kiinnostui enemm\xc3\xa4n musiikista ja otti viulutunteja Giulio di Ternilt\xc3\xa4. Vuosia my\xc3\xb6hemmin asetelma k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi toisin p\xc3\xa4in. Vuonna 1710 Giuseppe solmi salassa avioliiton Elizabetta Premazoren kanssa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli Padovan piispan sukulainen. Noin kolmen vuoden p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 avioliitto paljastui, ja pariskunnan piti paeta kaupungista. Tartini asettui Assisiin, jonka luostarissa asui joku h\xc3\xa4nen sukulaisensa. Giuseppe opiskeli viulunsoittoa nyt is\xc3\xa4 Boemon (luultavasti tsekkil\xc3\xa4inen muusikko Bohuslav Cernohorsky) opastuksella. Muutaman vuoden kuluttua joku padovalainen vierailija tunnisti Tartinin, kun h\xc3\xa4n esiintyi. Sopu Padovan piispaa kanssa silti syntyi. Vuonna 1715\xe2\x80\x9316 pariskunta muutti Venetsiaan.\n_START_SECTION_\nVenetsia ja Ancona\n_START_PARAGRAPH_\nVenetsiassa asui ja ty\xc3\xb6skenteli kuulu viulusti Francesco Veracini, jonka soitto vaikutti suuresti Tartiniin. Tartini paneutui viulunsoiton periaatteisiin ja etenkin jousiin Venetsiassa. Veracinin mielenterveys horjui ja lopulta petti, jolloin Tartini siirtyi Anconaan ja opiskeli intensiivisesti viulunsoittoa, jousia, kieli\xc3\xa4, akustiikkaa ja erilaisia tekniikoita itsekseen. Thomas L. Phipson kirjoitti vuonna 1877, ett\xc3\xa4 tuolloin Tartini l\xc3\xb6ysi ja otti selville viulusta sellaisia ominaisuuksia, joita yh\xc3\xa4 t\xc3\xa4n\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 hy\xc3\xb6dynnet\xc3\xa4\xc3\xa4n viulunsoiton opetuksessa.\n_START_SECTION_\nPaluu Padovaan\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1721, l\xc3\xa4hes 30-vuotiaana, Tartini nimitettiin Antonius Padovalaisen basilikan orkesterin johtajaksi. Tuossa virassa h\xc3\xa4n pysyi kunnes j\xc3\xa4i el\xc3\xa4kkeelle vuonna 1765. Ty\xc3\xb6suhteen ehdot sallivat h\xc3\xa4nen ottaa my\xc3\xb6s ulkopuolisia toimeksiantoja. H\xc3\xa4n oli tunnettu ja sai kutsuja esiintym\xc3\xa4\xc3\xa4n suurissa eurooppalaisissa kaupungeissa, mutta pysytteli enimm\xc3\xa4kseen Italiassa. Vuoden 1723 alussa h\xc3\xa4n otti ty\xc3\xb6teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 vastaan Prahasta, mutta palasi takaisin Padovaan vuonna 1726. Pohjoinen ilmasto ei miellytt\xc3\xa4nyt miest\xc3\xa4. Italiankiertueella noin vuonna 1940 h\xc3\xa4n k\xc3\xa4rsi k\xc3\xa4sivammasta ja v\xc3\xa4hensi sen j\xc3\xa4lkeen konsertointia._NEWLINE_Vuonna 1728 Tartini avasi Padovassa viulukoulun, \xe2\x80\x9cScuola di Nazioni\xe2\x80\x9d, jonka maine tuli tunnetuksi kaikkialla Euroopassa. H\xc3\xa4n kehitti oppilaiden keskuudessa suositun systemaattisen opetusmetodin. Monista h\xc3\xa4nen oppilaistaan tuli tunnettuja viulunsoittajia, jotka omaksuivat Tartinin opit. H\xc3\xa4nen oppilainaan olivat muun muassa Pugnani ja Pietro Nardini. Leopold Mozart lainasi vapaasti Tartinin s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6j\xc3\xa4 tutkielmassaan vuonna 1756. Tartini l\xc3\xa4hestyi viulua ja viulunsoittoa my\xc3\xb6s tieteellisesti. H\xc3\xa4nen kirjastonsa k\xc3\xa4sitteli laajasti musiikkia, filosofiaa, uskontoa ja matematiikkaa. H\xc3\xa4n perehtyi vakavasti esimerkiksi akustiikkaan. Tartinin soittotaitoa pidettiin merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 teknisen osaamisen ett\xc3\xa4 lyyrisen laadun osalta. Giuseppe Tartini oli vakava, harkitsevainen, tieteisiin suuntautunut, ja h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 arvostettiin sek\xc3\xa4 filosofina ett\xc3\xa4 muusikkona. Tapaa, jolla h\xc3\xa4n soitti adagion, pidettiin j\xc3\xa4ljittelem\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n\xc3\xa4._NEWLINE_Vuonna 1769 vanha oppilas ja hyv\xc3\xa4 yst\xc3\xa4v\xc3\xa4 Nardini palasi Padovaan sairaan yst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Tartinin tueksi. Tartinin vaimo oli kuollut edelt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 vuonna. Toinen yst\xc3\xa4v\xc3\xa4, sellisti Antonio Vandini, tuli my\xc3\xb6skin Giuseppen avuksi, ja oletettavasti merkitsi yl\xc3\xb6s Tartinin el\xc3\xa4m\xc3\xa4n varhaisia vaiheita. Tartini kuoli Padovassa helmikuussa 1770. Tartini oli el\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n julkaissut akustiikkaa k\xc3\xa4sittelevi\xc3\xa4 tutkielmia, ohjemateriaalia ja lukuisia s\xc3\xa4vellyksi\xc3\xa4. Suuri osa h\xc3\xa4nen s\xc3\xa4vellyksist\xc3\xa4\xc3\xa4n oli viel\xc3\xa4 k\xc3\xa4sikirjoituksina.\n_START_SECTION_\nKulttuurinen vaikutus\n_START_PARAGRAPH_\nPahoilaistrillisonaatin vaikutusta voi n\xc3\xa4hd\xc3\xa4 Chopinin Preludi nro. 27:ss\xc3\xa4 ja se toimi pohjana Cesare Pugnin baletille Le violon du diable vuonna 1849._NEWLINE_H. P. Blavatsky k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 Tartinin tarinaa osana kertomustaan "Viulu, jolla oli sielu" (Okkultisia tarinoita, s. 71\xe2\x80\x9372, 2008, ISBN 978-952-9834-55-6). Blavatskyn kertomus v\xc3\xa4itt\xc3\xa4\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Tartini kuoli er\xc3\xa4\xc3\xa4n\xc3\xa4 sapattiy\xc3\xb6n\xc3\xa4 oman demoninsa kuristamana. Tartini oli oppinut demonilta miten h\xc3\xa4n saisi viuluunsa ihmis\xc3\xa4\xc3\xa4nen sulkemalla siihen manausten avulla nuoren neidon sielun. Neito oli rakastanut Tartinia saamatta vastarakkautta. Blavatskyn tarinassa esiintyy henkil\xc3\xb6n\xc3\xa4 my\xc3\xb6s Niccol\xc3\xb2 Paganini, jonka ylimaallisen taiturimainen viulunsoitto on viel\xc3\xa4 saatanallisempaa alkuper\xc3\xa4\xc3\xa4: h\xc3\xa4n on murhannut saadakseen viuluunsa ihmis\xc3\xa4\xc3\xa4ni\xc3\xa4 ja tehnyt viimeisen uhrinsa suolista viuluunsa kielet.'