b'\n_START_ARTICLE_\nFord Mustang (1994)\n_START_SECTION_\nMustang (1994\xe2\x80\x931998)\n_START_PARAGRAPH_\nPerus-Mustangin voimanl\xc3\xa4hteen\xc3\xa4 oli 3,8\xc2\xa0l OHV V6 -moottori ja sen jatkeena vakiovarusteinen 5-portainen manuaalivaihteisto tai valinnainen 4-portainen AODE-automaatti. V6-moottori tuotti tehoa 145 hv (108\xc2\xa0kW) @ 4000 r/min ja v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4 215\xc2\xa0lb.ft (292 Nm) @ 2500 r/min. Uuden EEC-V-moottorinohjausj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6noton my\xc3\xb6t\xc3\xa4, vuonna 1996, perus-V6 sai tehoa lis\xc3\xa4\xc3\xa4 viisi hevosvoimaa. Samana vuonna AODE-vaihteiston tilalle tuli 4-portainen 4R70W-automaattivaihteisto._NEWLINE_Vuoden 1994 Mustangin tarpeita varten Ford oli allokoinut Fox-pohjalevyn lis\xc3\xa4kehitykseen 700 miljoonaa dollaria. Pyrkimyksen\xc3\xa4 oli parantaa auton ajettavuutta ja v\xc3\xa4hent\xc3\xa4\xc3\xa4 NVH:ta (Noise, vibration, harshness), verrattuna edellisen sukupolven Mustangiin. Etup\xc3\xa4\xc3\xa4n MacPherson-tuennassa otettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n pidemm\xc3\xa4t alatukivarret, uusi olkakappale ja kallistuksenvaimennin sek\xc3\xa4 joukko muita muutoksia, vuodelta 1979 periytyv\xc3\xa4n py\xc3\xb6r\xc3\xa4nripustuksen parantamiseksi. Takana oli nelivarsituettu j\xc3\xa4ykk\xc3\xa4 akseli. Vuoden 1994 Mustangin vakio-per\xc3\xa4v\xc3\xa4litys oli 2.73:1, my\xc3\xb6hemmin se vaihdettiin tihe\xc3\xa4mp\xc3\xa4\xc3\xa4n 3.27:1-v\xc3\xa4litykseen. Kaikkien Mustang-versioiden vakiovarusteena oli levyjarrut kaikilla py\xc3\xb6rill\xc3\xa4, lukkiutumattomat jarrut (ABS) oli valinnaisvaruste._NEWLINE_Uuden ulkokuorensa ohella 1994 Mustang sai t\xc3\xa4ysin uudelleenmuotoillut sis\xc3\xa4tilat. Samaa teemaa noudattava, pehmein ja kaarevin vedoin muotoiltu "dual-cockpit" -ohjaamo, l\xc3\xb6ytyy my\xc3\xb6s saman aikakauden Thunderbirdist\xc3\xa4. Vuoden 1994 Mustangin optiovarustelista oli runsas, joistain niist\xc3\xa4 tuli my\xc3\xb6hemmin vakiovarusteita. Suosittu varustepaketti (vakiona convertible- ja GT -malleissa) sis\xc3\xa4lsi s\xc3\xa4hk\xc3\xb6toimiset lasinnostimet ja takaluukun lukon sek\xc3\xa4 s\xc3\xa4hk\xc3\xb6s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6iset taustapeilit. Muita valinnaisvarusteita olivat mm. paketti johon kuului oven lukkojen kauko-ohjain ja tavaratilan kuormaverkko. Valinnainen ilmastointilaite oli CFC-vapaa, vakionopeuss\xc3\xa4\xc3\xa4din kuului varustepaketti 2:een, joka sis\xc3\xa4lsi paljon muutakin varustetta. Valinnaisena audiolaitteena oli tarjolla Mach 460, 230-wattisella monikaiutinj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ll\xc3\xa4. CD-soitin oli valinnaisvaruste. Vuoden 1994 Mustangin ajo- ja k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6turvallisuutta lis\xc3\xa4\xc3\xa4vi\xc3\xa4 vakiovarusteita olivat kolmipisteturvavy\xc3\xb6t nelj\xc3\xa4ll\xc3\xa4 istuinpaikalla ja uutuutena kaksi turvatyyny\xc3\xa4 edess\xc3\xa4. Mallivuodelle 1996 takavalojen muotoilu muuttui kolmesta vaakatasoisesta raidasta kolmeen pystyasentoiseen osioon, joka muotoiluteemana oli osa Mustangin klassisia design-piirteit\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nMustang GT\n_START_PARAGRAPH_\nPerus-Mustangiin perustuva, mutta tehokkaampi ja alustaltaan tiukemmaksi viritetty uusi Mustang GT esiteltiin vuodelle 1994. Mallin voimanl\xc3\xa4hteen\xc3\xa4 toimi edelleen, jo aiemmista sukupolvista tuttu, Fordin 302-kuutiotuumainen, pikkulohkoinen ty\xc3\xb6nt\xc3\xb6tanko-Windsor V8. Perinteiseen tapaan moottorin kuvaus oli "5.0\xc2\xa0L", vaikka sen iskutilavuus on py\xc3\xb6ristettyn\xc3\xa4 4,9 litraa. Tehoa se antoi 215 hv (160\xc2\xa0kW) @ 4200 r/min ja v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4 285\xc2\xa0lb.ft (386 Nm) @ 3500 r/min. Mustang GT:n kiihtyvyys 0\xe2\x80\x9360\xc2\xa0mph (97\xc2\xa0km/h) nopeuteen vei reilut kuusi sekuntia ja varttimailin se taittoi noin 15 sekunnissa. Tiukemman alustan lis\xc3\xa4ksi muita Mustang GT:n perusmallista erottavia ominaisuuksia olivat 3.08:1 per\xc3\xa4v\xc3\xa4litys (my\xc3\xb6hemmin 3.27:1 tai 3.55:1, riippuen vaihteistosta ja mallivuodesta), kaksoispakoputkisto ja suuremmat 16-tuumaiset vanteet (perusmallin py\xc3\xb6r\xc3\xa4koko oli 15 tuumaa). Amerikkalainen autoilun aikakauslehti Motor Trend nimesi 1994 Mustang GT:n Car of the Year -tittelin voittajaksi._NEWLINE_Vuonna 1995 markkinoille tuotiin ainoastaan yhden vuoden el\xc3\xa4nyt Mustang GTS. Malli oli Mustang GT:n riisuttu versio, jossa oli GT:n performance-tekniikka ja alusta, mutta mahdollisimman niukasti mukavuuspainotteisia varusteita._NEWLINE_Vuonna 1996 Ford pudotti valikoimasta pois vuodesta 1968 asti valmistetun 302 CID Windsor V8 -moottorin ja esitteli Modular 4.6\xc2\xa0L SOHC V8:n. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 moottoreita valmistettiin kahdessa eri tuotantolaitoksessa, Ontarion Windsorissa Kanadassa ja Michiganin Romeossa Yhdysvalloissa. VIN-koodin kahdeksas merkki ilmaisee sen, kumpi moottoreista on auton keulalla. "W" tarkoittaa "Romeo"-moottoria ja "X" "Windsor"-moottoria._NEWLINE_Windsor- ja Romeo-moottoreiden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on lievi\xc3\xa4 eroavaisuuksia. Er\xc3\xa4s t\xc3\xa4llainen on venttiilikoppien pultit, joita on Romeossa v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n kuin Windsorissa. Toinen on jakop\xc3\xa4\xc3\xa4n kopan kiinnityspultit, Windsorissa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n 8\xc2\xa0mm ja Romeossa 10\xc2\xa0mm pultteja. Romeon runkolaakerikannet ovat kiinni pulteilla, Windsorissa on kierretappi- ja mutterikiinnitys. Uuden moottorin tekniset arvot olivat samat kuin edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4ns\xc3\xa4; teho 215 hv (160\xc2\xa0kW) @ 4400 r/min, v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6 285\xc2\xa0lb.ft (386 Nm) @ 3500 r/min. Vuonna 1998 n\xc3\xa4it\xc3\xa4 arvoja nostettiin hieman ja 4.6\xc2\xa0L V8 -moottorin tehoksi ilmoitettiin 225 hv (168\xc2\xa0kW) @ 4750 r/min ja v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6momentiksi 290\xc2\xa0lb.ft (393 Nm) @ 3500 r/min. Muutos tehtiin moottorinohjauksen uusilla asetuksilla ja polttoainej\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n muutoksilla. Vaikka 4.6 L V8:n suoritusarvot olivat samat tai paremmat kuin vanhemman 302 V8:n, moottoria moitittiin vajaatehoiseksi, etenkin p\xc3\xa4\xc3\xa4kilpailijaansa Chevrolet Camaron OHV V8 -moottoriin verrattuna. Camaron moottori oli tosin iskutilavuudeltaan hieman suurempi ja luonteeltaan erilainen.\n_START_SECTION_\n"New Edge" (1999\xe2\x80\x932004)\n_START_PARAGRAPH_\nMallivuodelle 1999 uudistettu SN-95-Mustang tuli myyntiin 26. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 joulukuuta vuonna 1998. Fordin uuteen New Edge -muotoilukieleen kuuluivat aiempaa ter\xc3\xa4v\xc3\xa4mm\xc3\xa4t linjat ja korin muotopokkaukset sek\xc3\xa4 suuremmat py\xc3\xb6r\xc3\xa4naukot. Uudistuksen my\xc3\xb6t\xc3\xa4 Mustang sai my\xc3\xb6s uusia vannemalleja. Sen sijaan perupohjalevy, kattolinja ja auton sisusta pysyiv\xc3\xa4t entisell\xc3\xa4\xc3\xa4n. Kaikki vuosimallin 1999 Mustangit, Cobraa lukuun ottamatta, saivat etulokasuojiinsa "35th-Anniversary" -tunnuksen. Takavalot muuttuivat ter\xc3\xa4v\xc3\xa4linjaisemmiksi ja kulmikkaammiksi, mutta ne s\xc3\xa4ilyiv\xc3\xa4t kolmikammioisina ja siten kantoivat edelleen Mustangin perinteit\xc3\xa4. Optiolistalle lis\xc3\xa4ttiin mm. kuuden levyn CD-vaihtaja._NEWLINE_"35th Anniversary Limited Edition" -erikoismalleja valmistettiin GT coupe -korisina 2318- ja GT convertible -korisina 2310 kappaletta. 35-vuotisjuhlamalli oli tarjolla ainoastaan mustana, metallihohto hopeana, valkoisena ja punaisena. Ulkoisiin varusteisiin kuuluivat korin v\xc3\xa4rinen konepellin scooppi, takaspoileri, sivuscoopit ja helmalevikkeet, musta paneli takavalojen v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 ja 17x8-tuumaiset, viisipuolaiset alumiinivanteet. Sis\xc3\xa4tiloissa oli mustat nahka-vinyyli-istuimet hopeisella insertill\xc3\xa4 ja poni-logolla, alumiininen vaihdekepin nuppi, uniikki mittaristo "35th anniversary" -signeerauksella, hopea-mustat irtomatot "35th anniversary" -logolla ja hopeiset oviverhoilujen insertit._NEWLINE_3,8-litrainen Essex OHV V6 palasi perusmoottoriksi vuonna 1999. Uusi, kaksikanavainen split-port -imusarja, jonka toinen kanava avautui t\xc3\xa4yskaasukiihdytyksess\xc3\xa4, korvasi yksikanavaisen single-port -imusarjan. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 muutoksella perusmallin teho nousi 190 hv:aan (142\xc2\xa0kW) @ 5250\xc2\xa0r/min, v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6momentin ollessa 220\xc2\xa0lb.ft (298 Nm) @ 2750\xc2\xa0r/min. Vuonna 2001 j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4n lis\xc3\xa4ttiin l\xc3\xa4ppien elektro-mekaaninen ohjaus Intake Manifold Runner Control (IMRC), jonka avulla moottorin teho nousi 193 hv:aan (144\xc2\xa0kW) @ 5500\xc2\xa0r/min, v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6momentin ollessa 225\xc2\xa0lb.ft (305 Nm) @ 2800\xc2\xa0r/min. Mallivuoden 2004 j\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4isell\xc3\xa4 puoliskolla 3.8 L Essex V6 korvattiin 3.9\xc2\xa0L OHV Essex V6 -moottorilla. 3,9-litraisen moottorin iskunpituus oli hieman pidempi, mutta sen suoritusarvot olivat samat kuin poistuvan 3,8-litraisen moottorin. 3.9\xc2\xa0L Essex palveli Mustangin keulalla vain puolen vuoden ajan, ennen kuin se vuonna 2005 korvattiin 4.0\xc2\xa0L K\xc3\xb6ln V6 -moottorilla._NEWLINE_GT:n keulalla jatkoi entiseen tapaan 4,6-litrainen V8, mutta sen teho oli nyt 260 hv (194\xc2\xa0kW) @ 5250\xc2\xa0r/min ja v\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6 302\xc2\xa0lb.ft (409 Nm) @ 4000\xc2\xa0rpm. Moottori oli saanut uudet "Performance Improvement" (PI) kannet, nokka-akselit ja imusarjan. Aiemmille 4,6-litraisille V8-moottoreille annettiin t\xc3\xa4m\xc3\xa4n muutoksen my\xc3\xb6t\xc3\xa4 lis\xc3\xa4nimi NPI "Non Performance Improvement". Mustangeissa siirryttiin paluulinjattomaan polttoainej\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4n, jossa paine ja sy\xc3\xb6tt\xc3\xb6 s\xc3\xa4\xc3\xa4det\xc3\xa4\xc3\xa4n moottorin keskusyksik\xc3\xb6n ohjaamana. Vuoden 1998 reilun 14 sekunnin ET:hen (Elapsed time) ja 91-93\xc2\xa0mph trap speedeihin verrattuna GT:n varttimailin ET oli nyt alle 14 sekuntia ja trap speed yli 96\xc2\xa0mph (154\xc2\xa0km/h).\n_START_SECTION_\nErikoismallit\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 2000 GT-malleihin oli tarjolla "Spring Feature Edition" -erikoisvarustelu. Performance Red- ja Laser Red -punainen, musta, hopeanharmaa, valkoinen tai Zinc Yellow -keltainen Spring Feature -paketti sis\xc3\xa4lsi 17" x 8" performance-vanteet ja -renkaat, konepellin korinv\xc3\xa4risen scoopin, korinv\xc3\xa4riset kylkiscoopit, konepellin kaksi mustaa "GT"-raitaa ja takapuskurin mustan "Mustang"-insertin. Erikoisversio oli tarjolla vuoden ajan ja niit\xc3\xa4 myytiin 3091 kappaletta._NEWLINE_Vuonna 2001 yleis\xc3\xb6lle esiteltiin erikoisversio "Bullitt". Coupe-korimalliin tarjolla ollut Bullitt-paketti lis\xc3\xa4ttiin GT-varustuksen p\xc3\xa4\xc3\xa4lle ja sill\xc3\xa4 panostettiin erityisesti urheilullisempaan ajettavuuteen ja suorituskykyyn. Alustan muutoksiin kuuluivat mm. madallettu jousitus Tokico-vaimentimilla ja Cobra-mallista lainatut levyjarrut, edess\xc3\xa4 13- ja takana 11.7 tuumaa. Imusarja ja pakoputkisto vaihdettiin paremmin hengitt\xc3\xa4viin ja ne nostivat moottorin tehon 265 hv:aan (198\xc2\xa0kW), joka on viisi hevosvoimaa enemm\xc3\xa4n kuin GT:ss\xc3\xa4. N\xc3\xa4kyvimpi\xc3\xa4 ulkoisia muutoksia olivat uniikit Torq-Thrust -vanteet ja takaspoilerin ja etusumuvalojen j\xc3\xa4tt\xc3\xa4minen pois. Bullitin v\xc3\xa4rein\xc3\xa4 olivat Dark Highland Green, True Blue sek\xc3\xa4 musta._NEWLINE_Vuoden 2001 Bullitt-version menestyksen innoittamana Mustangin seuraava erikoisversio oli vuosina 2003 ja -04 valmistettu Mach 1. Version voimanl\xc3\xa4hteen\xc3\xa4 toimi vuosimallien 1999 ja 2001 Cobran 4.6\xc2\xa0L DOHC -moottoriin perustunut, ja vuosien 2003-04 Cobran uusilla sylinterikansilla varustettu, 305-hevosvoimainen (227\xc2\xa0kW) versio. Sisustukseen oli haettu retrohenke\xc3\xa4 istuimilla, joiden verhous muistutti 1960-luvun lopun ensimm\xc3\xa4isten Mach 1:n "comfort-weave"-istuimia. My\xc3\xb6s mittaristo oli retrotyylinen ja vaihdekepin nuppi oli uniikki alumiinipallo. Ulkoisia ominaisuuksia olivat toimiva Shaker scooppi, uniikki 3-taso-konepelti mustalla raidalla, helmojen teippiraidat, perinteinen "alahuuli"-etuspoileri, musta takasiipi, Magnum 500 -tyyppiset vanteet ja uudelleenmuotoiltu C-pilari. Mach 1 sai alustaansa samat viritykset kuin Bullitt._NEWLINE_Vuonna 2004 Ford toi myyntiin Mustangin 40-julavuoden kunniaksi valmistetun "40th Anniversary Edition" -erikoisversion. Varustepaketti oli saatavilla vakio- ja GT -malleihin ja sek\xc3\xa4 coupe- ett\xc3\xa4 avokoriin. Siihen kuului "40th Anniversary" -irtomatot, Cobrasta lainatut maalatut ja taittuvat taustapeilien kuoret, hiekanruskea kloottikatto kanvaasikaton sijaan, Arizona Beige -v\xc3\xa4riset "Bullitt"-vanteet ja konepellin-, takaluukun- ja helmojen raidat. Korin v\xc3\xa4riksi oli valittavissa eksklusiiviset Screaming Yellow tai Crimson Red tai vakiov\xc3\xa4riset Oxford White tai musta. Ford valmisti Crimson Red -v\xc3\xa4risi\xc3\xa4 versioita 4558 kappaletta. Crimson Red tuli osaksi Fordin v\xc3\xa4ripalettia vuosien 2002\xe2\x80\x9309 v\xc3\xa4liseksi ajaksi nimell\xc3\xa4 Merlot ja koodilla "FX". Valtaosa juhlamalleista sai hiekanruskean Parchment-nahkaverhoilun mutta my\xc3\xb6s mustilla nahkaistuimilla varustettuja valmistettiin. Ne olivat ilmeisesti Kanadan versioita. N\xc3\xa4iss\xc3\xa4 oletetuissa Kanadan varianteissa oli vuoden 2003 Cobran vanteet, eik\xc3\xa4 konepellin ja helmojen raidoitusta. Kahta esisarjan autoa lukuun ottamatta, kaikki Crimson Red -autot valmistuivat elokuun ja marraskuun lopun 2003 v\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 aikana. Juhlavuoden autoista 41 kappaletta muokattiin Roush Industries -yhti\xc3\xb6n toimesta korkeaviritteisiksi Roush Mustangeiksi._NEWLINE_Ford vietti 100-vuotisjuhlaansa kes\xc3\xa4kuussa 2003 ja sen kunniaksi my\xc3\xb6s Mustang GT:st\xc3\xa4 tehtiin juhlavuoden erikoiversio. 100th Anniversary -malli oli saatavana ainoastaan mustana. Istuimien verhoilumateriaali oli Premium Verona-pintakuvioista, kaksiv\xc3\xa4rist\xc3\xa4 Imola-nahkaa. Mustang GT premium -pakettiin kuului 17-tuumaiset py\xc3\xb6r\xc3\xa4t, lukkiutumattomat jarrut ja ajonvakautus, kaksoispakoputkisto, kuljettajan s\xc3\xa4hk\xc3\xb6s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6inen istuin ristisel\xc3\xa4n tuella, nahkap\xc3\xa4\xc3\xa4llysteinen ohjauspy\xc3\xb6r\xc3\xa4 ja Mach 1000 tai Mach 460 AM/FM-stereot kuuden CD-levyn vaihtajalla. Etulokasuojissa, tavaratilan kannessa ja istuimien nahkaan stanssattuna oli 100th Anniversary -tunnukset.'