b'\n_START_ARTICLE_\nRen\xc3\xa9 Girard\n_START_SECTION_\nMimeettinen halu\n_START_PARAGRAPH_\nRen\xc3\xa9 Girard pit\xc3\xa4\xc3\xa4 kaiken inhimillisen kulttuurin perustana j\xc3\xa4ljittely\xc3\xa4 eli mimesist\xc3\xa4. Mimeettinen halu taas merkitsee sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 j\xc3\xa4ljittely kohdistuu toisen haluihin. Girardin mukaan j\xc3\xa4ljittelemme yksil\xc3\xb6it\xc3\xa4, joiden kaltaisia haluaisimme olla, ja n\xc3\xa4in j\xc3\xa4ljitelless\xc3\xa4mme heit\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4dymme haluamaan samoja asioita kuin he. Girardin mukaan riitelev\xc3\xa4t lapset ja nykykulttuurin snobit ovat mimeettisess\xc3\xa4 haluamisessaan toistensa kaltaisia: se, mit\xc3\xa4 toisella on, on arvokasta ja taistelemisen arvoista siksi, ett\xc3\xa4 toinen haluaa sit\xc3\xa4._NEWLINE_Mainonta tarjoaa erinomaisen esimerkin mimeettisen halun hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4misest\xc3\xa4: mainonta ei nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n perustu niink\xc3\xa4\xc3\xa4n rationaalisesti siihen, kuinka hyv\xc3\xa4 tuote on, vaan sponsoroituihin malleihin, joiden kaltainen kuluttaja tahtoisi olla: urheilijoihin, pop-taiteilijoihin, julkkiksiin jne. Mainonta ja toisten omistamat merkkituotteet toimivat siis halua ohjaavina malleina, aivan kuin vanhempien halut lapselle. V\xc3\xa4kivalta juontuu siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kun ihmiset p\xc3\xa4\xc3\xa4tyv\xc3\xa4t haluamaan samaa asiaa, he alkavat kilpailla kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n. N\xc3\xa4in k\xc3\xa4y silloinkin kun resursseista ei sin\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ole pulaa vaan niit\xc3\xa4 on runsaasti \xe2\x80\x93 ihmisten j\xc3\xa4ljittelytaipumus johtaa keskin\xc3\xa4iseen kilpailuun ja mahdollisesti v\xc3\xa4kivaltaan.\n_START_SECTION_\nKaksoisside\n_START_PARAGRAPH_\nMimeettinen halu luo Girardin mukaan j\xc3\xa4ljittelij\xc3\xa4n ja j\xc3\xa4ljittelyn kohteen v\xc3\xa4lille tilanteen, jota h\xc3\xa4n kutsuu Gregory Batesonin teoriaan nojautuen kaksoissiteeksi (engl. double-bind). Kaksoisside syntyy, kun j\xc3\xa4ljittelij\xc3\xa4 alkaa muistuttaa malliaan siin\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4rin, ett\xc3\xa4 malli alkaa kokea t\xc3\xa4m\xc3\xa4n uhaksi, ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 johtaa ristiriitaan: toisaalta malli tuntuu k\xc3\xa4skev\xc3\xa4n h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 olemaan kuin h\xc3\xa4n itse, toisaalta kielt\xc3\xa4\xc3\xa4 h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 matkimasta itse\xc3\xa4\xc3\xa4n. Viesti on: "tee niin kuin min\xc3\xa4" ja "\xc3\xa4l\xc3\xa4 tee niinkuin min\xc3\xa4". Kun yksil\xc3\xb6 joutuu t\xc3\xa4llaiseen tilanteeseen, jossa malli on t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tavoin muuttunut mahdottomaksi, se kasvattaa entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n mallin haluttavuutta ja t\xc3\xa4t\xc3\xa4 kautta subjektin ep\xc3\xa4toivoa._NEWLINE_Girard esitteli teoriansa mimeettisest\xc3\xa4 halusta ensimm\xc3\xa4isen kerran esikoisteoksessaan Mensonge romantique et v\xc3\xa9rit\xc3\xa9 romanesque (1961), mutta ajatus on s\xc3\xa4ilynyt keskeisen\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen koko tuotannossaan. H\xc3\xa4nen my\xc3\xb6hempien ajatustensa voidaan katsoa perustuvan t\xc3\xa4h\xc3\xa4n ideaan.\n_START_SECTION_\nMimeettinen v\xc3\xa4kivalta\n_START_PARAGRAPH_\nMimeettinen halu johtaa siis mimeettiseen v\xc3\xa4kivaltaan. Mimeettinen v\xc3\xa4kivalta tarkoittaa v\xc3\xa4kivaltapyrkimyksi\xc3\xa4, jotka tulevat j\xc3\xa4ljitellyksi. Juuri mimeettinen v\xc3\xa4kivalta, johon mimeettisen halun perusvietti johtaa, on keskeinen Girardin antropologisessa teoriassa. Ongelmana nimitt\xc3\xa4in on, ett\xc3\xa4 kun mimeettinen halu kiihdytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kilpailua l\xc3\xa4hestulkoon eksponentiaalisesti, se lis\xc3\xa4\xc3\xa4 yhteis\xc3\xb6n v\xc3\xa4kivaltaisuutta. Niinp\xc3\xa4 mimeettinen halu on yht\xc3\xa4\xc3\xa4lt\xc3\xa4 synnytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 kulttuuria, koska nimenomaan taitavan j\xc3\xa4ljittelyn kyky on kulttuurin synnylle v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6n, ja toisaalta uhkaa my\xc3\xb6s tuhota kulttuurin, koska se luo yhteis\xc3\xb6\xc3\xb6n mimeettisen v\xc3\xa4kivallan kehi\xc3\xa4._NEWLINE_Mimeettinen v\xc3\xa4kivalta synnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tilanteen, jota Girard kutsuu erojen poispyyhkiytymiseksi: todelliset erot, joita yksil\xc3\xb6iden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on havaittavissa, alkavat kadota ja yksil\xc3\xb6t muistuttavat toisiaan yh\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n, mit\xc3\xa4 tulee todellisiin, ei pintapuolisiin eroihin. Yksil\xc3\xb6t alkavat muistuttaa toistensa kaksoisolentoja, kuin kaksi verikoston keh\xc3\xa4\xc3\xa4n (blood-feud) ajautunutta sukua. Girardin mukaan yksil\xc3\xb6llisess\xc3\xa4 kulttuurissa n\xc3\xa4enn\xc3\xa4iset erot kasvavat samalla kun todelliset erot h\xc3\xa4vi\xc3\xa4v\xc3\xa4t. Tuollaisessa tilanteessa ei mimeettisen halun sokealle seuraamiselle ja siit\xc3\xa4 kumpuavalle kilpailulle ja v\xc3\xa4kivallalle ole mit\xc3\xa4\xc3\xa4n esteit\xc3\xa4. Girard arvioikin monien nykyajan ongelmien kumpuavan nimenomaan mimeettisest\xc3\xa4 v\xc3\xa4kivallasta. Ihmistieteit\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 Girard kritisoi erityisesti psykoanalyysia ja Claude L\xc3\xa9vi-Straussia \xe2\x80\x93 ja moderneja ideologioita h\xc3\xa4n taas syytt\xc3\xa4\xc3\xa4 siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 he ovat sokeita t\xc3\xa4lle ja tulkitsevat sen v\xc3\xa4\xc3\xa4rin.\n_START_SECTION_\nUhraaminen\n_START_PARAGRAPH_\nTeoksessaan V\xc3\xa4kivalta ja pyh\xc3\xa4 Girard esittelee uhraamisteoriansa, josta h\xc3\xa4net parhaiten tunnettaneen. Girardin teoria kulkee toisinaan my\xc3\xb6s "syntipukkiteorian" nimell\xc3\xa4. Uhri on Girardin mukaan nimenomaan syntipukki, johon v\xc3\xa4kivallan keh\xc3\xa4\xc3\xa4n ajautunut yhteis\xc3\xb6 kanavoi vihansa ja lynkkaa t\xc3\xa4m\xc3\xa4n \xe2\x80\x93 tai ainakin karkottaa keskuudestaan._NEWLINE_Alkukantaisessa yhteis\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ei ole oikeuslaitosta eik\xc3\xa4 poliisia, jotka lakien nojalla pystyisiv\xc3\xa4t katkaisemaan v\xc3\xa4kivallan. Kun tuollainen yhteis\xc3\xb6 ajautuu v\xc3\xa4kivallan keh\xc3\xa4\xc3\xa4n, johtaa tilanne Girardin mukaan ennen pitk\xc3\xa4\xc3\xa4 siihen, ett\xc3\xa4 koska tiettyj\xc3\xa4 yksil\xc3\xb6it\xc3\xa4 j\xc3\xa4ljitell\xc3\xa4\xc3\xa4n muita enemm\xc3\xa4n, alkaa viha kohdistua johonkin rajattuun joukkoon tai yhteen ainoaan yksil\xc3\xb6\xc3\xb6n ja t\xc3\xa4st\xc3\xa4 tulee uhrattava syntipukki. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tilanne toimii Girardin mukaan kantan\xc3\xa4kyn\xc3\xa4, johon kaikki j\xc3\xa4rjestynyt kulttuuri pohjautuu. Kun yksil\xc3\xb6 on lynkattu, vapautuu yhteis\xc3\xb6 sit\xc3\xa4 piinanneesta v\xc3\xa4kivallasta. Helpotus puolestaan tulkitaan uhratun ansioksi, ja n\xc3\xa4in uhrilla on kahtalainen luonne: toisaalta h\xc3\xa4n on ehdottoman paha \xe2\x80\x93 h\xc3\xa4nh\xc3\xa4n oli syyn\xc3\xa4 yhteis\xc3\xb6n kriisiin \xe2\x80\x93, toisaalta taas ehdottoman hyv\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4net uhraamalla yhteis\xc3\xb6 saavutti uuden ykseyden tunteen. Siisp\xc3\xa4 uhri on pyh\xc3\xa4, jumala tai jumalan kaltainen._NEWLINE_Uhraaminen s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisesti toistuvana rituaalina taas pyrkii Girardin mukaan toistamaan t\xc3\xa4m\xc3\xa4n kantan\xc3\xa4yn tuottaman vaikutuksen. Ihmisuhreista voidaan my\xc3\xb6s ennemmin tai my\xc3\xb6hemmin luopua ja siirty\xc3\xa4 el\xc3\xa4inuhreihin, ja lopulta t\xc3\xa4st\xc3\xa4kin k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6st\xc3\xa4 voidaan luopua. Mytologiat taas kuvaavat Girardin mukaan yleens\xc3\xa4 juuri alkuv\xc3\xa4kivaltaa, joskin peitellysti._NEWLINE_Girardin mukaan mimeettiseen haluun perustuva inhimillinen kulttuuri vaatii uhreja. H\xc3\xa4n tulkitsee antiikin myyttej\xc3\xa4 verhotuiksi ritualistisen v\xc3\xa4kivallan purkauksiksi. Uhraaminen on prosessi, jossa syntipukki joutuu yhteis\xc3\xb6n sis\xc3\xa4isen v\xc3\xa4kivallan purkautumisv\xc3\xa4yl\xc3\xa4ksi. Esimerkiksi l\xc3\xa4nsimaisessa kulttuuriperinteess\xc3\xa4 Kuningas Oidipus ja Raamatun evankeliumit ovat Girardin mukaan verhottuja kertomuksia yhteis\xc3\xb6v\xc3\xa4kivallan uhreista. Uhraamisen prosessi on tiedostumaton: uhraamisen hetkell\xc3\xa4 syntipukin syyllisyys uskotaan todeksi ja ylily\xc3\xb6v\xc3\xa4 v\xc3\xa4kivalta oikeudenmukaiseksi. Uhri puhdistaa yhteis\xc3\xb6n sen sis\xc3\xa4isist\xc3\xa4 konflikteista, ja juuri t\xc3\xa4st\xc3\xa4 juontuu Girardin mukaan my\xc3\xb6s tragedian katarttinen vaikutus. Kuollut uhri kohotetaan myyteiss\xc3\xa4 jumalalliseen asemaan; n\xc3\xa4in peitet\xc3\xa4\xc3\xa4n tietoisuudelta yhteis\xc3\xb6n ja uskontojen keski\xc3\xb6ss\xc3\xa4 toimiva v\xc3\xa4kivaltainen yksiuhrimekanismi.'