b'\n_START_ARTICLE_\nSauvo Puhtila\n_START_SECTION_\nTy\xc3\xb6ura\n_START_PARAGRAPH_\nSaukki oli vahva vaikuttaja suomalaisella musiikkialalla. Ennen siirtymist\xc3\xa4\xc3\xa4n viihdealalle h\xc3\xa4n ehti aloittaa opinnot Teknillisess\xc3\xa4 korkeakoulussa aikomuksenaan valmistua puunjalostusinsin\xc3\xb6\xc3\xb6riksi. Tuona aikana h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s lauloi Polyteknikkojen Kuorossa._NEWLINE_Uransa aikana Puhtila ty\xc3\xb6skenteli monien suomalaisen viihteen suurnimien, kuten Laila Kinnusen, Jaakko Salon, Annikki T\xc3\xa4hden ja Olavi Virran kanssa. H\xc3\xa4n vaikutti my\xc3\xb6s Yleisradiossa toimittajana, nuorten ajanvieteohjelmien p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4 ja lopulta viihdep\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4._NEWLINE_Puhtila oli mukana perustamassa Radio- ja televisiotoimittajien liittoa, jonka ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 puheenjohtajana h\xc3\xa4n toimi. Puhtila juonsi ensimm\xc3\xa4isen S\xc3\xa4vel on vapaa -puhelintoivekonserttil\xc3\xa4hetyksen vuonna 1970._NEWLINE_Toimittuaan noin 25 vuotta musiikkialalla Sauvo Puhtila j\xc3\xa4i el\xc3\xa4kkeelle Yleisradion viihdep\xc3\xa4\xc3\xa4llik\xc3\xb6n teht\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 vuonna 1979. Reino Helismaa -palkinnon Puhtila sai 1999, Juha Vainio -palkinnon 2002 ja Kullervo Linna -palkinnon 2013. Useiden eri nimimerkkien k\xc3\xa4yt\xc3\xb6n vuoksi h\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 ei aiemmin saanut sille kuulunutta huomiota. H\xc3\xa4n my\xc3\xb6s karttoi julkisuutta omasta halustaan.\n_START_SECTION_\nPerhe\n_START_PARAGRAPH_\nPuhtilan puoliso vuodesta 1956 oli toimittaja, kirjailija ja sanoittaja Kirsti Puhtila (1929\xe2\x80\x932006) ja pojat toimittaja Matti Puhtila (1958\xe2\x80\x932005) sek\xc3\xa4 sanoittaja-sarjakuvapiirt\xc3\xa4j\xc3\xa4 Petri (Putri) Puhtila._NEWLINE_Sauvo Puhtila kuoli Helsingiss\xc3\xa4 Kustaankartanon vanhainkodissa marraskuussa 2014. H\xc3\xa4net on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon kortteliin 1.\n_START_SECTION_\nSaukki ja Oravat\n_START_PARAGRAPH_\nPuhtila muistetaan my\xc3\xb6s Saukista ja Pikkuoravista; Pikkuoravien osat lauloi Eino Virtanen. Nauhoitettaessa h\xc3\xa4n lauloi hitaasti, ja nauhaa nopeammin toistettaessa saatiin orava\xc3\xa4\xc3\xa4ni. Virtasen \xc3\xa4\xc3\xa4nen tunnistaa laitettaessa 45 kierroksen levyn soimaan 33 nopeudella. Vaikka levytysten kohdalla useimmiten puhutaan Pikkuoravista, etiketeiss\xc3\xa4 esitt\xc3\xa4j\xc3\xa4t olivat muodossa Saukki ja Oravat. Saukin ja Pikkuoravien ensimm\xc3\xa4inen levytys "Pikkuoravien joululaulu" tehtiin vuonna 1959 ja viimeinen "Pikkuoravien hyppyrilinko" vuonna 1978. Saukin ja Pikkuoravien ensimm\xc3\xa4inen EP-levy ("J\xc3\xb6r\xc3\xb6jukka-rock", "Saukki-sed\xc3\xa4n lastentunti", "Elmerin humppa", "Pikkuoravien tuutulaulu") nousi Suomen myydyimpien EP-levyjen listalla vuonna 1961 kahdeksanneksi. Kr\xc3\xa5klund Records julkaisi kaikista esityksist\xc3\xa4 CD-levyn vuonna 1999.'