b'\n_START_ARTICLE_\nHyperion (kuu)\n_START_SECTION_\nL\xc3\xb6yt\xc3\xa4minen ja nime\xc3\xa4minen\n_START_PARAGRAPH_\nHyperionin l\xc3\xb6ysiv\xc3\xa4t William Cranch Bond, George Phillips Bond ja William Lassell vuonna 1848. Kuun l\xc3\xb6yt\xc3\xa4minen tapahtui pian sen j\xc3\xa4lkeen kun John Herschel oli 1847 ehdottanut nimi\xc3\xa4 kaikille seitsem\xc3\xa4lle siihen asti tunnetulle kuulle h\xc3\xa4nen julkaisussaan Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope. Lassell, joka l\xc3\xb6ysi kuun kaksi p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 Bondien j\xc3\xa4lkeen, oli jo hyv\xc3\xa4ksynyt Herschellin nime\xc3\xa4missuunnitelman ja ehdotti nime\xc3\xa4 Hyperion sen mukaisesti. H\xc3\xa4n my\xc3\xb6s ehti julkaista l\xc3\xb6yd\xc3\xb6n ennen Bondeja.\n_START_SECTION_\nFyysiset ominaisuudet\n_START_PARAGRAPH_\nHyperion on suurin tunnettu eritt\xc3\xa4in ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisen muotoinen kappale Aurinkokunnassa (suurempia mutta my\xc3\xb6s hieman pallomaisempia ovat Pallas, Vesta ja Proteus). Todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti se on osa suuremmasta kappaleesta, joka hajosi voimakkaassa t\xc3\xb6rm\xc3\xa4yksess\xc3\xa4 kauan sitten._NEWLINE_Hyperionin, kuten useimpien muidenkin Saturnuksen kuiden, alhainen tiheys osoittaa sen koostuvan p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa vesij\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 jonka joukossa on v\xc3\xa4h\xc3\xa4n kiviainesta. Hyperionilla on kuitenkin muista Saturnuksen kuista poiketen alhainen heijastuskyky. Kuun pinnan rakenne eroaa jyrk\xc3\xa4sti muiden Aurinkokunnasta tunnettujen pienkappaleiden pinnan rakenteesta. Se on t\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 ter\xc3\xa4v\xc3\xa4reunaisia t\xc3\xb6rm\xc3\xa4yskraattereita, joiden pohja on tumman materiaalin peitossa. Ainutlaatuinen piirre on, ettei kraatterien ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ole havaittavissa t\xc3\xb6rm\xc3\xa4yksen nostattamaa materiaalia. Hyperionin suurin kraatteri on halkaisijaltaan 120\xc2\xa0km ja syvyydelt\xc3\xa4\xc3\xa4n 10\xc2\xa0km. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n suuren kraatterimaisen muodostuman taustalla on t\xc3\xb6rm\xc3\xa4ys, joka todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti r\xc3\xa4j\xc3\xa4ytti osan kuusta avaruuteen._NEWLINE_Voyager 2-luotain kuvasi vuonna 1981 Hyperionia vain suurelta et\xc3\xa4isyydelt\xc3\xa4. Sen kuvista pystyi erottamaan vain yksitt\xc3\xa4isi\xc3\xa4 kraattereita ja valtavan harjanteen. Vasta Cassini-luotaimen ottamista kuvista vuonna 2005 paljastui kuun pinnan outo rakenne. Luotaimen havaintojen pohjalta on my\xc3\xb6s selvitetty, ett\xc3\xa4 kuun pinta on eritt\xc3\xa4in vanhaa._NEWLINE_Hein\xc3\xa4kuussa 2007 Naturessa julkaistun tutkimuksen mukaan Hyperionin keskim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4inen tiheys on vain 544 \xc2\xb1 50 kg/m\xc2\xb3. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 on eritt\xc3\xa4in alhainen arvo jopa siin\xc3\xa4 tapauksessa, ett\xc3\xa4 Hyperion muodostuisi pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4 vesij\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja vastaa tyypillisesti Saturnuksen renkaiden ulko-osissa havaittujen kappaleiden keskitiheytt\xc3\xa4. Kuun pinnalla n\xc3\xa4kyvien kraatterien rakenne ja t\xc3\xb6rm\xc3\xa4yksess\xc3\xa4 muodostuneiden "heitteleiden" l\xc3\xa4hes t\xc3\xa4ydellinen puute viittaavat siihen, ett\xc3\xa4 Hyperion on sis\xc3\xa4iselt\xc3\xa4 rakenteeltaan pesusienim\xc3\xa4inen, jolloin t\xc3\xb6rm\xc3\xa4ykset ovat puristaneet kuun pintamateriaalin kuun sis\xc3\xa4lle sen sijaan, ett\xc3\xa4 se olisi lent\xc3\xa4nyt kraatterin ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xb6n. Keskitiheyden perusteella voidaan sanoa, ett\xc3\xa4 mik\xc3\xa4li Hyperion muodostuisi pelk\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n vesij\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4, per\xc3\xa4ti 42 \xc2\xb1 6 prosenttia siit\xc3\xa4 olisi tyhj\xc3\xa4\xc3\xa4 (jos mukana on kive\xc3\xa4, osuus on luonnollisesti suurempi).\n_START_SECTION_\nPy\xc3\xb6rimisliike\n_START_PARAGRAPH_\nVoyager 2-luotaimen ottamat kuvat ja maasta k\xc3\xa4sin tehdyt fotometriset havainnot osoittavat Hyperionin py\xc3\xb6riv\xc3\xa4n kaoottisesti. Kuun py\xc3\xb6rimisakseli huojuu niin paljon, ett\xc3\xa4 sen suunta avaruudessa on t\xc3\xa4ysin ennustamaton. Hyperion on ainoa tunnettu kuu Aurinkokunnassa, joka py\xc3\xb6rii kaoottisesti, mutta simulaatiot ovat osoittaneet, ett\xc3\xa4 muut ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llisen muotoiset kuut ovat saattaneet tehd\xc3\xa4 niin menneisyydess\xc3\xa4. Hyperionin kaoottiseen py\xc3\xb6rimiseen vaikuttavat syyt ovat eritt\xc3\xa4in ep\xc3\xa4s\xc3\xa4\xc3\xa4nn\xc3\xb6llinen muoto, ep\xc3\xa4keskinen kiertorata, kappaleen ep\xc3\xa4tasainen koostumus ja l\xc3\xa4heisyys toisen suuren kuun Titanin kanssa, jonka kanssa Hyperionilla on 3:4 kiertosuhde. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 tekij\xc3\xa4t yhdess\xc3\xa4 rajoittavat olosuhteita, jotka mahdollistavat vakaan py\xc3\xb6rimisliikkeen.'