b'\n_START_ARTICLE_\nSubwoofer\n_START_SECTION_\nTaustaa\n_START_PARAGRAPH_\nSubwoofer on nimens\xc3\xa4 mukaan alataajuuskaiutin. Se syntyi termin\xc3\xa4 jo 1960-luvulla, mutta ala\xc3\xa4\xc3\xa4nikaiuttimia alettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 autohifilaitteissa vasta 1980-luvun alussa. Kotihifiin ne yhdistettiin k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 1990-luvulla Dolby Prologic -tekniikan my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Alkujaan ala\xc3\xa4\xc3\xa4nikaiuttimet sijoitettiin el\xc3\xa4v\xc3\xa4n musiikin esitt\xc3\xa4mislavan molemmin puolin eli basso\xc3\xa4\xc3\xa4nien toisto toteutettiin stereona. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n kaiuttimet ryhmitell\xc3\xa4\xc3\xa4n lavan eteen, koska leve\xc3\xa4 muodostelma auttaa \xc3\xa4\xc3\xa4nen suuntaamisessa kuuntelijoita kohti.\n_START_SECTION_\nRakenne ja toiminta\n_START_PARAGRAPH_\nIhmisen kuuloalue alkaa noin 20 hertsist\xc3\xa4 ja subwoofer toistaa matalimmat 1-2 oktaavia. Todellisten soittimien matalimmat perus\xc3\xa4\xc3\xa4net ovat basson E-kieli n. 40 hertsi\xc3\xa4 ja urkujen n. 16 hertsin jalkio\xc3\xa4\xc3\xa4net. K\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kaikki matalimmat \xc3\xa4\xc3\xa4net tuotetaan nykyisin synteettisesti.\n_START_SECTION_\nKotelointi\n_START_PARAGRAPH_\nSubwooferien kotelot valmistetaan tavallisimmin puusta, MDF-levyst\xc3\xa4 tai lastulevyst\xc3\xa4. Pienikokoisissa subwoofereissa kotelo on usein muovia. Harvinaisempia kotelomateriaaleja ovat vuolukivi, lasikuitu, hiilikuitu, betoni ja metallit._NEWLINE_Yleisimm\xc3\xa4t kotelointiperiaattet ovat suljetut, refleksi- ja kaistanp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6toteutukset. Kotelon pit\xc3\xa4\xc3\xa4 olla tukeva, koska varsinkin refleksikotelossa kotelon sis\xc3\xa4iset paineenvaihtelut voivat olla suuria. My\xc3\xb6s haitalliset resonanssit, joita syntyy kotelon v\xc3\xa4r\xc3\xa4hdelless\xc3\xa4 ominaistaajuudellaan, edellytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t tukevaa rakennetta. Kotelon sis\xc3\xa4iset seisovat aallot vaikuttavat my\xc3\xb6s toistoon ja n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4t yleens\xc3\xa4 impedanssivasteessa. Kotelon tukevuutta voidaan parantaa kasvattamalla sein\xc3\xa4m\xc3\xa4materiaalin paksuutta ja j\xc3\xa4ykkyytt\xc3\xa4 tai lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kotelon sis\xc3\xa4lle tukirimoja tai -levyj\xc3\xa4. Kaiutin voidaan my\xc3\xb6s rakentaa kahdesta sis\xc3\xa4kk\xc3\xa4isest\xc3\xa4 kotelosta, joiden v\xc3\xa4li t\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n esimerkiksi hiekalla. Vuorivillaa k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n kotelon vaimentajana ja helpottamaan refleksikoteloiden hienovirityst\xc3\xa4._NEWLINE_Suljettu subwoofer-kotelo on helpoin toteuttaa, koska siin\xc3\xa4 virheiden mahdollisuus j\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4h\xc3\xa4isimm\xc3\xa4ksi. Refleksikotelon suunnittelu ja valmistaminen vaatii enemm\xc3\xa4n ty\xc3\xb6t\xc3\xa4, sill\xc3\xa4 kotelorakenteella aiheutetaan tahallisesti resonanssi, joka vahvistaa \xc3\xa4\xc3\xa4nenpainetta resonanssitaajuudella, mutta vaimentaa \xc3\xa4\xc3\xa4nenpainetta sit\xc3\xa4 matalammilla taajuuksilla. Kotelon tilavuus, putken halkaisija sek\xc3\xa4 putken pituus vaikuttavat t\xc3\xa4h\xc3\xa4n viritystaajuuteen. Resonanssin voi muodostaa my\xc3\xb6s passiivielementin avulla. Kaistanp\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6koteloissa hy\xc3\xb6dynnet\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s resonansseja niin, ett\xc3\xa4 ainoastaan halutut taajuudet p\xc3\xa4\xc3\xa4sev\xc3\xa4t kaiuttimen ulkopuolelle refleksiputken tai passiivielementin kautta.\n_START_SECTION_\nVahvistin\n_START_PARAGRAPH_\nVahvistin muuttaa linjatasoisen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6isen signaalin j\xc3\xa4nnitetasoltaan korkeammaksi ja tuottaa matalan l\xc3\xa4ht\xc3\xb6impedanssin, eli vahvistaa s\xc3\xa4hk\xc3\xb6ist\xc3\xa4 signaalia. Vahvistuksen j\xc3\xa4lkeen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6inen signaali on riitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n voimakas liikuttamaan kaiutinelementin kalvoa siten, ett\xc3\xa4 saadaan aikaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6kelpoinen \xc3\xa4\xc3\xa4nenvoimakkuus._NEWLINE_Subwooferia, joka sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 oman vahvistimensa, kutsutaan aktiivisubwooferiksi ja subwooferia, jossa ei ole omaa vahvistinyksikk\xc3\xb6\xc3\xa4, kutsutaan passivisubwooferiksi. Kaikki subwooferit tarvitsevat vahvistimen toimiakseen, kuten kaikki maailman kaiutinelementit. Suurin ero aktiivi- ja passiivisubwooferien v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on, ettei passiivisessa subbarissa ole aktiivisia, subwooferk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n r\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4l\xc3\xb6ityj\xc3\xa4 s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6j\xc3\xa4, kuten alip\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6suotimen, vaihes\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6n sek\xc3\xa4 subwooferin oman tasons\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6n muokkausmahdollisuuksia._NEWLINE_Passiivista subwooferia ei pid\xc3\xa4 sekoittaa passiiviseen s\xc3\xa4teilij\xc3\xa4\xc3\xa4n, joka on pelkk\xc3\xa4 elementti ilman vahvistinkytkent\xc3\xb6j\xc3\xa4, jota k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n mm. subwoofereissa._NEWLINE_Aktiivisen subwooferin vahvistin koostuu tyypillisesti etuvahvistimesta ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tevahvistimesta. Etuvahvistin sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 signaalin muokkaukseen tarvittavat suotimet ja s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6t, esimerkiksi \xc3\xa4\xc3\xa4nenvoimakkuuden s\xc3\xa4\xc3\xa4timen ja rajataajuudeltaan s\xc3\xa4\xc3\xa4dett\xc3\xa4v\xc3\xa4n alip\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xb6suotimen, joka erottaa vain valittua rajataajuutta matalammat osat \xc3\xa4\xc3\xa4nest\xc3\xa4 subwooferin toistettavaksi. P\xc3\xa4\xc3\xa4tevahvistimen teht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 on vahvistaa etuvahvistimen muokkaama signaali kaiutinelementille sopivaksi.\n_START_SECTION_\nSijoitus ja s\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xb6t\n_START_PARAGRAPH_\nAla\xc3\xa4\xc3\xa4nikaiuttimen suositeltu paikka on p\xc3\xa4\xc3\xa4kaiuttimien v\xc3\xa4liss\xc3\xa4 1\xe2\x80\x931,5 metrin p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 l\xc3\xa4himm\xc3\xa4st\xc3\xa4 sein\xc3\xa4st\xc3\xa4. Mahdollisen erillisvahvistimen \xc3\xa4\xc3\xa4nenvoimakkuus ei saa olla liian korkea, jottei kokonaistoisto k\xc3\xa4rsi. Vaihe s\xc3\xa4\xc3\xa4det\xc3\xa4\xc3\xa4n niin, ett\xc3\xa4 ala\xc3\xa4\xc3\xa4nikaiuttimen sointi on tarkka ja integroituu hyvin p\xc3\xa4\xc3\xa4kaiuttimien sointiin. Jakotaajuus asetetaan alas p\xc3\xa4\xc3\xa4kaiuttimien alarajataajuuden tuntumaan. Yleens\xc3\xa4 kannattaa k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 kahta ala\xc3\xa4\xc3\xa4nikaiutinta, jolloin etuna ovat hyv\xc3\xa4t s\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6mahdollisuudet ja parempi integrointi p\xc3\xa4\xc3\xa4kaiuttimiin. Takasein\xc3\xa4n l\xc3\xa4heisyytt\xc3\xa4 voi hy\xc3\xb6dynt\xc3\xa4\xc3\xa4 sijoittelussa.'