b'\n_START_ARTICLE_\nSaloisten kirkko\n_START_SECTION_\nVanha kirkko\n_START_PARAGRAPH_\nSaloisten, silloiselta nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Salon, vanha kirkko rakennettiin 1490-luvun lopulla Kirkkoluodolle, hieman nykyisen kirkon etel\xc3\xa4puolelle, koska ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset olivat polttaneet aiemman kirkon vanhan vihan aikana. Ennen ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isten tuloa kirkon arvokkaimmat esineet pyh\xc3\xa4n Olavin ja neitsyt Marian alttarikaapit veistoksineen oli enn\xc3\xa4tetty vied\xc3\xa4 turvaan ja ne pelastuivat t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tavoin j\xc3\xa4lkipolville. Saloisten vanha kirkko oli hirsirakenteinen tukipilarikirkko, jonka l\xc3\xa4nsip\xc3\xa4\xc3\xa4dyss\xc3\xa4 oli korkea torni. Kirkon suojeluspyhimys oli Pyh\xc3\xa4 Olavi. My\xc3\xb6s aiempi ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isten polttama kirkko oli sijainnut samalla paikalla Kirkkoluodossa, vaikka er\xc3\xa4\xc3\xa4n perim\xc3\xa4tiedon mukaan my\xc3\xb6s Ristikari olisi vanha kirkonpaikka, Ristikari on kuitenkin noussut merest\xc3\xa4 vasta 1500-luvun alkuun menness\xc3\xa4. _NEWLINE_Vuonna 1622 kirkko siirrettiin, Salonlahden mataloitumisen takia, mantereen puolelle nykyiselle paikalle. Siirron yhteydess\xc3\xa4 kirkkoa laajennettiin jatkamalla sit\xc3\xa4 keskelt\xc3\xa4 2,5 metri\xc3\xa4. Vuonna 1641 vaasalainen Christian Wilbrandt maalasi kirkkoon komeat sein\xc3\xa4maalaukset. Kirkon torni kallistui pahasti vuoden 1723 myrskyss\xc3\xa4 ja piispa Herman Witte m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si puoliksi kaatuneen tornin revitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi alas vuonna 1725.  Salon vanha keskiaikainen puukirkko s\xc3\xa4ilyi vuoteen 1930, jolloin se tuhoutui tulipalossa kesken loppiaisaamun jumalanpalvelusta. Kirkon keskiaikainen irtaimisto onnistuttiin kuitenkin pelastamaan palosta. _NEWLINE_Krusifiksin pelastumisesta kerrotaan seuraavanlaista tarinaa: Krusifiksi oli kiinnitetty sein\xc3\xa4\xc3\xa4n alttarin yl\xc3\xa4puolelle, kirkon palaessa er\xc3\xa4s paikallinen is\xc3\xa4nt\xc3\xa4 kiipesi krusifiksin luo, otti tukevan otteen ristiinnaulitusta ja ponnisti jaloillaan niin ett\xc3\xa4 krusifiksi irtosi sein\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja is\xc3\xa4nt\xc3\xa4 Jeesus syliss\xc3\xa4 pudota m\xc3\xa4tk\xc3\xa4hti kirkon lattialle. Nykyisin kyseinen krusifiksi on uuden kirkon alttarilla.\n_START_SECTION_\nTapuli\n_START_PARAGRAPH_\nKirkon vieress\xc3\xa4 oleva tapuli on vuodelta 1785, ja sen suunnittelijaksi on mainittu kuningas Kustaa III. Tapulin on rakentanut kirkonrakentaja Jacob Rijf. Ulkoasultaan tapuli edustaa uusklassismia. Alun perin vuonna 1785 piti rakentaa barokkityylinen tapuli, mutta se ei miellytt\xc3\xa4nyt kuningas Kustaa III:ta ja h\xc3\xa4n luonnosteli nykyisen tapulin. Alun perin vuonna 1783 tapuli oli avonainen nelj\xc3\xa4n joonialaisen puisen pylv\xc3\xa4\xc3\xa4n kannattelema katos. 1800-luvulla rakennelma nostettiin puiselle 2,3 m korkealle jalustalle ja vuorattiin laudoilla ja varustettiin luukuilla, jolloin se sai nykyisen muotonsa. Tapulissa on kolme kelloa. Paikalla on ollut tapuli my\xc3\xb6s aiemmin.\n_START_SECTION_\nKirkonkellot\n_START_PARAGRAPH_\nIsonvihan aikana ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset veiv\xc3\xa4t Salon seurakunnan kirkonkellot. Perim\xc3\xa4tieto kertoo, ett\xc3\xa4 ne olisi viety Terijoen seurakuntaan. Nykyisin Saloisten kellotapulissa on kolme kelloa. Vanhin kelloista on vuodelta 1737, ja sen on lahjoittanut raahelainen porvari Hendrich Kr\xc3\xb6ger, jonka vaimo oli sukua Salon Juusola talonv\xc3\xa4elle. Kellossa on ruotsinkielinen kirjoitus, joka kuuluu suomennettuna seuraavasti:_NEWLINE_Yhdell\xc3\xa4 sivulla:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbJumalan ja kuninkaan armosta minut on valittu kutsumnaan kappelia Salo nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n, Jumala suokoon jokaisen v\xc3\xa4sym\xc3\xa4tt\xc3\xa4 saapua Herran pyh\xc3\xa4\xc3\xa4n huoneeseen ja siell\xc3\xa4 syd\xc3\xa4mest\xc3\xa4\xc3\xa4n tarkastella todellista el\xc3\xa4m\xc3\xa4n valoa.\xc2\xbb _NEWLINE_Toisella sivulla:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbJumala siunatkoon kuningas Fredrik ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 ja kuningatartamme. Meid\xc3\xa4n Fahlenius ja Fr\xc3\xb6lich saakoon rauhan taivaan asunnossa. Georg St\xc3\xa5hlberg, Montin ja Winqvist voivat viel\xc3\xa4 toivoa. Minun toivoni on, Jumala suokoon saavuttaa taivallisen ilon.\xc2\xbb _NEWLINE_Alareunassa:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbValanut G. Meyer Tukholmassa ja tilannut Hend. Kr\xc3\xb6ger.\xc2\xbb _NEWLINE_Toinen kello on hankittu suuren kirkkoriidan j\xc3\xa4lkeen vuonna 1764, kirkkoherrana oli silloin, tunnettu Saloisten historian kirjoittaja, Thomas Stenb\xc3\xa4ck. H\xc3\xa4n laati kelloon seuraavan suomenkielisen kirjoituksen:_NEWLINE_\xc2\xbbT\xc3\xa4m\xc3\xa4 kello on wanha Salon_NEWLINE__NEWLINE_\xc3\x84m\xc3\xa4 kircon, pienexi Cappeliseura_NEWLINE__NEWLINE_Cunnaxi \xc3\xa4\xc3\xa4nehen cahden kyl\xc3\xa4n_NEWLINE__NEWLINE_Salon ia Piehingin asuwaisten_NEWLINE__NEWLINE_culutuxella ostettu wuonna_NEWLINE__NEWLINE_1764. silloin oli t\xc3\xa4s\xc3\xa4 kirkcoherra_NEWLINE__NEWLINE_Thomas Stenb\xc3\xa4ck ia Cappalaisna_NEWLINE__NEWLINE_Petrus Groen.\xc2\xbb _NEWLINE_Valajasta sanotaan:_NEWLINE_\xc2\xbbWalettu cuningalliselda_NEWLINE__NEWLINE_Styckein walaialda directeurild\xc3\xa4_NEWLINE__NEWLINE_Gerhard Meyerilda Stockholmissa_NEWLINE__NEWLINE_wuonna 1764\xc2\xbb _NEWLINE_Lis\xc3\xa4ksi Stenb\xc3\xa4ck laati kelloon seuraavan runon:_NEWLINE_\xc2\xbbOli \xc3\xa4sken \xc3\xa4\xc3\xa4nett\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4n_NEWLINE__NEWLINE_kircon meno menemes\xc3\xa4_NEWLINE__NEWLINE_Em\xc3\xa4 wanha Waipumasa_NEWLINE__NEWLINE_kirco sarelta Salosten_NEWLINE__NEWLINE_Mutta awulla autettu_NEWLINE__NEWLINE_taas on yl\xc3\xb6s ylimeisen_NEWLINE__NEWLINE_Saatu sanan saarna soimaa_NEWLINE__NEWLINE_Loppuun asti asiallisesten.\xc2\xbb _NEWLINE_\xc2\xbbTulin min\xc3\xa4 mielell\xc3\xa4\xc3\xa4ni_NEWLINE__NEWLINE_T\xc3\xa4d\xc3\xa4 \xc3\xa4\xc3\xa4nehen lis\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n_NEWLINE__NEWLINE_Huocauxin her\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n_NEWLINE__NEWLINE_Pyyte\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n pyhiin litoihin_NEWLINE__NEWLINE_Walkian waarois waromaan_NEWLINE__NEWLINE_Cuolon t\xc3\xb6it\xc3\xa4 cuuluttamaan_NEWLINE__NEWLINE_Siuna Salon seuracundaan_NEWLINE__NEWLINE_Autuun armias andaija\xc2\xbb _NEWLINE_Kellon yl\xc3\xa4reunassa lukee:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbJolla on corvat cuulla, se Cuulcoon, Luc. 88.\xc2\xbb _NEWLINE_Kolmas kello hankittiin vuonna 1943, koska molemmat vanhat kellot halkesivat. Vanhat kellot oli aiemmin sijoitettu uuden kirkon torniin ja kiinnitetty tiukasti paikoilleen, koska torni ei kest\xc3\xa4nyt niiden heilumista. Vanhat kellot korjattiin my\xc3\xb6hemmin ja sijoitettiin yhdess\xc3\xa4 uuden kanssa takaisin tapuliin. Uusi kello on valettu Tampereella Lokomon tehtaalla, ja siin\xc3\xa4 on kirjoitus:_NEWLINE__NEWLINE_\xc2\xbbMin\xc3\xa4 itken kuolleita ja kutsun el\xc3\xa4vi\xc3\xa4.\xc2\xbb\n_START_SECTION_\nVaivaisukko\n_START_PARAGRAPH_\nSaloisten kirkon vaivaisukko, joka on ollut aiemmin n\xc3\xa4ht\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 Saloisten kotiseutumuseossa Arkkukarissa, siirrettiin kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2009 perinteiselle paikalleen tapulin ovelle. Se on 162\xc2\xa0cm pitk\xc3\xa4 ja hattup\xc3\xa4inen ja ollut alun perin kiinnitettyn\xc3\xa4 tapulin sein\xc3\xa4\xc3\xa4n. Ukon on tehnyt Abraham Tervaluoto vuonna 1853 ja korjannut Valtteri Hyv\xc3\xa4ri vuonna 1968. Se oli k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 uuden kirkon alkuaikoina, mutta siirrettiin sitten varastoon ja lahjoitettiin vuonna 1967 Saloisten kotiseutumuseolle.\n_START_SECTION_\nUrut\n_START_PARAGRAPH_\nSaloisten urut ovat 16-\xc3\xa4\xc3\xa4nikertaiset, ja ne on rakentanut Erolan urkurakentamo Nummelasta vuonna 1983.\n_START_SECTION_\nLasimaalaukset\n_START_PARAGRAPH_\nKirkon alttarip\xc3\xa4\xc3\xa4dyn lasimaalaukset on tehnyt Onni Oja vuonna 1979. Vasemmanpuoleinen on nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Piinattu-n\xc3\xb6yryytetty ja oikeanpuoleinen Vapautettu.\n_START_SECTION_\nSankarimuistomerkki\n_START_PARAGRAPH_\nSankarihautojen vieress\xc3\xa4 on Ensio Sepp\xc3\xa4sen tekem\xc3\xa4 pronssinen sotilasta esitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 patsas sek\xc3\xa4 risti. Muistomerkki on valmistunut vuonna 1971.\n_START_SECTION_\nKirkkoherrat\n_START_PARAGRAPH_\nKeskiajan Salosta on s\xc3\xa4ilynyt vain kahden kirkkoherran nimet, muuten luettelo on varsin t\xc3\xa4ydellinen, kiitos kirkkoherra Martinus Peitziuksen ja h\xc3\xa4nen poikansa Gabriel Peitziuksen laatiman ns. Codex Peitziuksen.'