b'\n_START_ARTICLE_\nArtturi Salovaara\n_START_PARAGRAPH_\nArmas Artturi Salovaara (19. marraskuuta 1883 Viipuri \xe2\x80\x93 19. syyskuuta 1908 Viipurin maalaiskunta) oli sortokauden aktivisteihin kuulunut suomalainen toimittaja, joka vuonna 1905 yritti Helsingin Senaatintorilla murhata Suomen kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin apulaisen Vladimir Deutrichin.\n_START_SECTION_\nVarhaiset vuodet\n_START_PARAGRAPH_\nSalovaaran vanhemmat olivat sepp\xc3\xa4 Karl Henrik Nyberg ja Engla Maria Juhontyt\xc3\xa4r. H\xc3\xa4n kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin reaalilyseosta vuonna 1903. Salovaaralla ei ollut varaa jatkaa heti opintojaan, joten h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli aluksi kansakoulunopettajana Pyh\xc3\xa4j\xc3\xa4rvell\xc3\xa4 ja vuoden 1904 Wiipuri- ja Karjala-sanomalehtien toimittajana, kunnes seuraavana vuonna kirjautui Helsingin yliopistoon.\n_START_SECTION_\nDeutrichin murhayritys\n_START_PARAGRAPH_\nAttentaatin salaneuvos Deutrichia vastaan olivat suunnitelleet Suomen aktiivinen vastustuspuolue ja Helsingin ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isaktivistien taisteluosasto. Ylioppilas F. W. Klingstedt valmisti pommin Helsingin yliopiston kemian laitoksella, r\xc3\xa4j\xc3\xa4hdysaineet puolestaan saatiin Sveitsiss\xc3\xa4 asuneilta ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isilt\xc3\xa4 vallankumouksellisilta. Hein\xc3\xa4kuun 19. p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 1905 Salovaara seurasi Deutrichia t\xc3\xa4m\xc3\xa4n poistuessa Senaatintalosta ja k\xc3\xa4velless\xc3\xa4 Senaatintorin poikki Aleksanterinkadun poliisilaitosta kohti. Salovaara sytytti taskustaan ottamansa pommin sikarillaan ja onnistui heitt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n sen maahan aivan l\xc3\xa4helle Deutrichi\xc3\xa4, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 ehti loikata kauemmas ennen kuin pommi r\xc3\xa4j\xc3\xa4hti. R\xc3\xa4j\xc3\xa4hdys kaatoi Deutrichin maahan, mutta h\xc3\xa4n haavoittui vain liev\xc3\xa4sti s\xc3\xa4\xc3\xa4reen. Salovaara pakeni Kauppatorin suuntaan, jossa h\xc3\xa4n onnistui karistamaan kannoilta takaa-ajossa olleet ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset kadetit._NEWLINE_Murhayrityksen j\xc3\xa4lkeen Salovaara l\xc3\xa4hti aktivistien avustuksella maanpakoon Yhdysvaltoihin, josta h\xc3\xa4n palasi takaisin Suomeen jo vuoden 1906 alussa, poliittisen tilanteen muututtua syksyn 1905 suurlakon my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Yhdysvalloissa Salovaara solmi my\xc3\xb6s avioliiton Olga H\xc3\xa4nnisen kanssa ja perheeseen syntyi my\xc3\xb6hemmin yksi poika. Suomeen palattuaan h\xc3\xa4n muutti j\xc3\xa4lleen kotikaupunkiinsa Viipuriin, jossa Salovaara ty\xc3\xb6skenteli Karjala-sanomalehden uutisosaston p\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6n\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKuolema\n_START_PARAGRAPH_\nArtturi Salovaara kuoli syyskuussa 1908 pudottuaan junasta. H\xc3\xa4n oli l\xc3\xa4htenut ty\xc3\xb6paikaltaan Karjalan toimituksesta my\xc3\xb6h\xc3\xa4\xc3\xa4n perjantai-iltana ja matkustanut paikallisjunalla kohti Tienhaarassa sijainnutta kotiaan. Salovaara oli kuitenkin tuntemattomasta syyst\xc3\xa4 pudonnut junasta ja j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt sen alle. Ruhjoutunut ruumis l\xc3\xb6ydettiin seuraavana aamuna kiskoilta Hovinmaan ja Yksp\xc3\xa4\xc3\xa4n asemien v\xc3\xa4lilt\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen ylitseen oli ennen l\xc3\xb6yt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 ehtinyt ajaa viel\xc3\xa4 kaksi muutakin junaa._NEWLINE_Salovaara haudattiin Viipuriin Ristim\xc3\xa4en hautausmaalle ilman kirkollisia menoja, koska h\xc3\xa4n oli viimeisin\xc3\xa4 vuosinaan ateisti. Samoin oli menetelty my\xc3\xb6s Salovaaran hieman aikaisemmin kuolleen pojan kohdalla, joka kirkkomaan sijaan haudattiin Viipurin maalaiskuntaan K\xc3\xa4rstil\xc3\xa4n kartanon maille. Viranomaiset eiv\xc3\xa4t kuitenkaan antaneet lupaa laskea Salovaaraa poikansa viereen. Hautajaisissa oli paikalla lukuisia paikallisia merkkimiehi\xc3\xa4, muistopuheen pitiv\xc3\xa4t muun muassa Uno Serenius ja Matti Autio. Lis\xc3\xa4ksi haudalle toimittivat oman tervehdyksens\xc3\xa4 tuntemattomaksi j\xc3\xa4\xc3\xa4neet "nimett\xc3\xb6m\xc3\xa4t toverit", joiden seppele oli varustettu punamustalla nauhalla.'