b'\n_START_ARTICLE_\nO-rengas\n_START_PARAGRAPH_\nO-rengas tai o-rengastiiviste on mekaaninen tiiviste, joka on muodoltaan toruspinnan mukainen. Toisin sanoen se on py\xc3\xb6re\xc3\xa4 rengas ja renkaan poikkipinta on my\xc3\xb6s ympyr\xc3\xa4. Valmistusmateriaali on elastomeeri, esimerkiksi luonnonkumi tai synteettinen kumi. Elastomeerimateriaaleissa on tarjolla hyvin laaja valikoima materiaaleja erilaisiin kemiallisen kest\xc3\xa4vyyden, l\xc3\xa4mm\xc3\xb6nkest\xc3\xa4vyyden tai muihin vaatimuksiin. O-rengasta k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n yleens\xc3\xa4 kiinte\xc3\xa4n\xc3\xa4, esimerkiksi putkien laippaliitoksissa, mutta sit\xc3\xa4 voidaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s py\xc3\xb6riviss\xc3\xa4 tai liukuvissa tiivistepinnoissa. O-rengas sijoitetaan mitoitukseltaan o-renkaan kokoa vastaavaan suunniteltuun o-rengasuraan, jossa siihen kohdistuu tiivistymisen kannalta oikea puristusvoima. Tyyppillisen\xc3\xa4 koneenelimen\xc3\xa4 o-rengaskoot ovat standardisoitu ja n\xc3\xa4it\xc3\xa4 kokoja l\xc3\xb6ytyy useilta valmistajilta.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nEnsimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 o-renkaan patentoi vuonna 1896 J.O.Lundberg Ruotsissa. Yhdysvaltain patentti my\xc3\xb6nnettiin vuonna 1937 tanskalaissyntyiselle koneenrakentajalle Niels Christensenille. Christensen muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1891. O-renkaan h\xc3\xa4n patentoi 72-vuotiaana. H\xc3\xa4n ei pystynyt pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n patenttioikeuksia itsell\xc3\xa4\xc3\xa4n, vaikka yritti sit\xc3\xa4 lakiteitse, vaan oikeudet siirtyiv\xc3\xa4t yrityksilt\xc3\xa4 toisille ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tyiv\xc3\xa4t lopulta Westinghouselle. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain hallitus julisti o-renkaan sodank\xc3\xa4ynnin kannalta kriittiseksi koneenelimeksi ja antoi valmistusoikeuden useille yrityksille. Yhdysvaltain hallitus maksoi t\xc3\xa4st\xc3\xa4 vuonna 1971 100\xc2\xa0000 dollarin korvauksen Christensenin perillisille.'