b'\n_START_ARTICLE_\nPyrst\xc3\xb6veitsikalat\n_START_SECTION_\nLajit ja anatomia\n_START_PARAGRAPH_\nPyrst\xc3\xb6veitsikalojen heimo jaetaan 13 sukuun ja l\xc3\xa4hteest\xc3\xa4 riippuen 45\xe2\x80\x9364 lajiin. Tyypillisi\xc3\xa4 piirteit\xc3\xa4 ovat pitk\xc3\xa4nomainen ruumiinmuoto, sel\xc3\xa4n pitk\xc3\xa4hk\xc3\xb6 siimamainen elin ja hyvin pitk\xc3\xa4 per\xc3\xa4ev\xc3\xa4. Suurin laji Apteronotus magdalenense voi kasvaa 1,3 m pitk\xc3\xa4ksi. Pyrst\xc3\xb6veitsikalat ovat ainoita kaloja veitsikalojen lahkossa, joilla on pyrst\xc3\xb6ev\xc3\xa4. Er\xc3\xa4ill\xc3\xa4 heimon pyrst\xc3\xb6veitsikalaljeilla on pitk\xc3\xa4 kuono. Heimon kalat pystyv\xc3\xa4t tuottamaan korkeataajuuksisen heikon s\xc3\xa4hk\xc3\xb6kent\xc3\xa4n ja erotuksena muista s\xc3\xa4hk\xc3\xb6elin on muodostunut hemokudoksesta ei lihaskudoksesta.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nPyrst\xc3\xb6veitsikalojen levinneisyysalue ulottuu Panamasta Argentiinaan ja Etel\xc3\xa4-Amerikassa ainoa maa, josta heimon lajeja ei tavata on Chile. Useimmat niist\xc3\xa4 el\xc3\xa4v\xc3\xa4t nopeasti virtaavissa puroissa ja joissa. Pyrst\xc3\xb6veitsikalojen ravintoa ovat pienemm\xc3\xa4t kalat, vesihy\xc3\xb6nteiset ja niiden toukat. Er\xc3\xa4\xc3\xa4t lajit sy\xc3\xb6v\xc3\xa4t my\xc3\xb6s sieniel\xc3\xa4imi\xc3\xa4. Mustaveitsikalaa (Apteronotus albifrons) ja samettiveitsikalaa (A. leptorhynchus) pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n akvaariokaloina.'