b'\n_START_ARTICLE_\nPuna-antilooppi\n_START_SECTION_\nEtymologia\n_START_PARAGRAPH_\nBuurit antoivat lajille nimeksi "Steenbok", mik\xc3\xa4 tarkoittaa hollanniksi vuorikaurista, vaikka lajit eiv\xc3\xa4t muistuta toisiaan paljoakaan. Toisaalta on esitetty, ett\xc3\xa4 nimi viittaisi punaiseen v\xc3\xa4ritykseen, koska "steen" tarkoittaa my\xc3\xb6s tiilt\xc3\xa4. "Steenbok" on muun muassa englannin-, ranskan- ja afrikaansinkielinen nimi puna-antiloopille. Tieteellinen lajinimi "campestris" on latinaa ja tarkoittaa "tasaista" tai "tasankoa", mik\xc3\xa4 viittaa el\xc3\xa4imen elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\xc3\xb6n._NEWLINE_Nis\xc3\xa4k\xc3\xa4snimist\xc3\xb6toimikunta ehdotti vuonna 2008 lajille uutta suomenkielist\xc3\xa4 nime\xc3\xa4 "punagaselli".\n_START_SECTION_\nKoko ja ulkon\xc3\xa4k\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nPuna-antilooppi painaa 7\xe2\x80\x9316 kiloa. Ruumiin- ja p\xc3\xa4\xc3\xa4npituus on 61\xe2\x80\x9395 sentti\xc3\xa4, s\xc3\xa4k\xc3\xa4korkeus 45\xe2\x80\x9360 sentti\xc3\xa4 ja ohuen h\xc3\xa4nn\xc3\xa4n pituus 4\xe2\x80\x9310 sentti\xc3\xa4. El\xc3\xa4imell\xc3\xa4 on hennot jalat ja hoikka ruumis. Turkki on melko karkea, v\xc3\xa4ritykselt\xc3\xa4\xc3\xa4n vaaleanruskea. V\xc3\xa4rityksess\xc3\xa4 on kuitenkin aluekohtaista vaihtelua, yl\xc3\xa4ruumiin v\xc3\xa4rin vaihdellessa kellert\xc3\xa4v\xc3\xa4nruskeasta kirkkaanpunaiseen ja jopa harmaaseen. Vatsapuoli sek\xc3\xa4 h\xc3\xa4nn\xc3\xa4n ja jalkojen sis\xc3\xa4puolet ovat valkoiset. V\xc3\xa4ritys on hyvin tasainen, ruskean ja valkoisen v\xc3\xa4linen raja pois lukien. Selk\xc3\xa4 on melko tasainen ja takapuoli py\xc3\xb6re\xc3\xa4, jaloissa ei ole kannuksia. Sorkat ovat ter\xc3\xa4v\xc3\xa4t ja monik\xc3\xa4ytt\xc3\xb6iset. Vain uroksilla on sarvet. Ne ovat pystysuorat ja 9\xe2\x80\x9319 sentti\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4t. Sarvet ovat t\xc3\xa4ysin sile\xc3\xa4t. Laji voidaan sekoittaa samanmuotoiseen, -kokoiseen ja -v\xc3\xa4riseen grimminsukeltajakauriiseen tai oribiin. Puna-antilooppi tunnistetaan suurista korvistaan, jotka ovat sis\xc3\xa4puolelta valkoiset. Kuonossa on my\xc3\xb6s tuntomerkkin\xc3\xa4 V:n muotoinen kiila, ja nen\xc3\xa4 on hieman yl\xc3\xb6sp\xc3\xa4in suuntautunut. Silmi\xc3\xa4 ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4\xc3\xa4 mustaa ihoa reunustaa valkoisista hennoista karvoista muodostuva rajaus. Silm\xc3\xa4t ovat tummanruskeat. Mustat hajurauhaset sijaitsevat silmien edess\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nPuna-antilooppia tavataan it\xc3\xa4isess\xc3\xa4 ja etel\xc3\xa4isess\xc3\xa4 Afrikassa kahtena erillisen\xc3\xa4 populaationa, jotka erottaa toisistaan miombo-mets\xc3\xa4. Suurempi kanta on etel\xc3\xa4ss\xc3\xa4, miss\xc3\xa4 levinneisyys kattaa Etel\xc3\xa4-Angolan, L\xc3\xa4nsi-Sambian, Botswanan, Swazimaan, Etel\xc3\xa4-Mosambikin, p\xc3\xa4\xc3\xa4osan Zimbabwesta ja Etel\xc3\xa4-Afrikasta sek\xc3\xa4 Namibian lukuun ottamatta sen karua rannikkoa. Pohjoisessa lajia tavataan Tansaniassa ja Keniassa. Aiemmin se eli my\xc3\xb6s Ugandassa, miss\xc3\xa4 suotuisimmat elinalueet on nykyisin otettu viljelyk\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n._NEWLINE_Puna-antilooppi ei kuitenkaan ole uhanalainen ja sen kannaksi arvioidaan v\xc3\xa4hint\xc3\xa4\xc3\xa4n 600\xc2\xa0000 yksil\xc3\xb6\xc3\xa4. Laji on mahdollisesti jopa hy\xc3\xb6tynyt ihmisen toiminnasta. Seuduilla, joilla laji on tavallinen, arvioidaan tiheydeksi 0,3\xe2\x80\x931,0 yksil\xc3\xb6\xc3\xa4 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4 kohden, mutta varmoja tietoja ei ole. Puna-antilooppi on yh\xc3\xa4 melko yleinen, vaikka lukum\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 saattaa olla laskussa joillain suojelemattomilla alueilla. Lajia tavataan kuitenkin my\xc3\xb6s monilla suojelualueilla, joilla el\xc3\xa4\xc3\xa4 arviolta nelj\xc3\xa4nnes kannasta. Lis\xc3\xa4ksi 30 prosenttia puna-antiloopeista el\xc3\xa4\xc3\xa4 yksityisill\xc3\xa4 maatiloilla ja muilla yksityismailla. Niit\xc3\xa4 mets\xc3\xa4stet\xc3\xa4\xc3\xa4n lihan vuoksi ja my\xc3\xb6s urheilumets\xc3\xa4st\xc3\xa4j\xc3\xa4t kaatavat niit\xc3\xa4. Pyynniss\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n esimerkiksi ansoja ja koiria._NEWLINE_Puna-antilooppia tavataan puoliaavikoilta Keniavuoren kanervanummille 3 500 metrin korkeuteen asti. Niit\xc3\xa4 tavataan laajalti my\xc3\xb6s kuivilta savanneilta, ruohostomailta ja pensaikkomailta. Ne suosivat avoimehkoja ja tasaisia maita, mutta vaativat elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s korkeaa, suojaavaa kasvillisuutta. Metsist\xc3\xa4 ja t\xc3\xa4ysin avoimilta mailta ne puuttuvat. Avomailla ne saavat suojaa jokiuomista ja pensaikkoalueilta. Maanviljelyn ja teiden rakentamisen vuoksi niit\xc3\xa4 on alkanut l\xc3\xb6yty\xc3\xa4 my\xc3\xb6s avoimemmilta mailta ja alueilta, jotka ovat hieman mets\xc3\xa4isempi\xc3\xa4 kuin niiden tyypillisin elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6. Etel\xc3\xa4-Afrikassa ne el\xc3\xa4v\xc3\xa4t tyypillisesti avoimilla alueilla, mutta It\xc3\xa4-Afrikassa kivisill\xc3\xa4, akasiaa kasvavilla savanneilla. Miombolla ne el\xc3\xa4v\xc3\xa4t vain harvoin. Ne pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t ep\xc3\xa4vakaasta tai siirtym\xc3\xa4vaiheessa olevasta ymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6st\xc3\xa4, jossa on tuoretta kasvillisuutta. Sellaista luovat norsut, maastopalot, maanviljelij\xc3\xa4t ja tienrakentajat.\n_START_SECTION_\nElintavat\n_START_PARAGRAPH_\nPuna-antilooppi on p\xc3\xa4\xc3\xa4osin p\xc3\xa4iv\xc3\xa4aktiivinen, mutta kuuma s\xc3\xa4\xc3\xa4 voi saada sen liikkumaan varhaisaamulla ja illalla, kun s\xc3\xa4\xc3\xa4 on viile\xc3\xa4mpi. Ne el\xc3\xa4v\xc3\xa4t yksin tai pareittain mutta voivat kulkea joskus my\xc3\xb6s pieniss\xc3\xa4 laiduntamislaumoissa. Antilooppiparin reviiri on 4\xe2\x80\x93100 hehtaarin laajuinen. Urokset pysyv\xc3\xa4t samalla reviirill\xc3\xa4 pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n. Molemmat sukupuolet puolustavat aluettaan, jolle tunkeutuvat lajitoverit ajetaan pois. Vaikka puna-antilooppiparit el\xc3\xa4v\xc3\xa4t samalla reviirill\xc3\xa4, suurimman osan vuodesta ne eiv\xc3\xa4t ole tekemisiss\xc3\xa4 toistensa kanssa, sill\xc3\xa4 rutiinit ja hajumerkit pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t ne loitolla toisistaan muulloin kuin lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntymisaikaan. Reviirit merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n lantakasoilla, joita yhdist\xc3\xa4v\xc3\xa4t toisiinsa jalkojen hajurauhasilla tehdyt hajumerkinn\xc3\xa4t. Tehty\xc3\xa4\xc3\xa4n tarpeensa puna-antiloopit kaapivat sorkillaan lantakasoja ehk\xc3\xa4 levitt\xc3\xa4\xc3\xa4kseen jalkojen hajurauhasten hajua siihen. Ne k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t merkinn\xc3\xa4ss\xc3\xa4 my\xc3\xb6s naamarauhasia._NEWLINE_Puna-antiloopilla on pienen kokonsa vuoksi paljon vihollisia. Niit\xc3\xa4 ovat sakaalit, leopardi, leijonat, gepardit, hyeenakoirat, hyeenat, aavikkoilvekset, kotkat (esimerkiksi gasellikotka) ja pytonit. Nuoria yksil\xc3\xb6it\xc3\xa4 uhkaavat my\xc3\xb6s pienet kissael\xc3\xa4imet, mesim\xc3\xa4yr\xc3\xa4t, paviaanit ja varaanit. H\xc3\xa4t\xc3\xa4tilanteeseen jouduttuaan puna-antiloopit p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4v\xc3\xa4t surkuttelevan huudon. Vaaran havaittuaan ne aluksi piiloutuvat j\xc3\xa4hmettym\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja painamalla p\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ja korvansa alas, jotta eiv\xc3\xa4t tulisi havaituiksi. Jos uhka l\xc3\xa4hestyy, ne voivat paeta ja juosta nopeasti mutkitellen ja yritt\xc3\xa4v\xc3\xa4t piiloutua uudelleen. Puna-antiloopit voivat my\xc3\xb6s piiloutua saalistajaa maasian koloon.\n_START_SECTION_\nRavinto\n_START_PARAGRAPH_\nPuna-antilooppi saa ravintonsa p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa puiden ja pensaiden versoista l\xc3\xa4helt\xc3\xa4 maan pintaa. Se sy\xc3\xb6 mieluiten ravinnepitoista ja helposti sulavaa kasviravintoa. Ravintokasveihin kuuluvat akasiat, mopanepuut sek\xc3\xa4 Combretum-, Ziziphus- ja Bridelia-sukujen puut ja pensaat. Se sy\xc3\xb6 etenkin sadekaudella tai maastopalojen j\xc3\xa4lkeen my\xc3\xb6s heini\xc3\xa4. Juuret ja mukulat sit\xc3\xa4 vastoin kuuluvat ruokavalioon etenkin kuivana kautena. Niiden kaivamisessa auttavat ter\xc3\xa4v\xc3\xa4t sorkat. Ajoittain puna-antiloopit sy\xc3\xb6v\xc3\xa4t my\xc3\xb6s hedelmi\xc3\xa4. Vesipaikka ei ole v\xc3\xa4ltt\xc3\xa4m\xc3\xa4t\xc3\xb6n, sill\xc3\xa4 ne selvi\xc3\xa4v\xc3\xa4t pitki\xc3\xa4kin aikoja juomatta.\n_START_SECTION_\nLis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyminen\n_START_PARAGRAPH_\nPuna-antilooppi lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyy ymp\xc3\xa4ri vuoden, mutta vasoja syntyy eniten marras-joulukuussa. Kantoaika kest\xc3\xa4\xc3\xa4 168\xe2\x80\x93177 vuorokautta. Vasoja syntyy kerralla yleens\xc3\xa4 yksi, harvoin kaksi. Naaras synnytt\xc3\xa4\xc3\xa4 5,5\xe2\x80\x939 kuukauden v\xc3\xa4lein, joten se voi saada kaksi poikuetta vuodessa. Vastasyntynyt poikanen painaa noin kilon. Vasat alkavat k\xc3\xa4vell\xc3\xa4 ja ime\xc3\xa4 maitoa emonsa nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 nis\xc3\xa4st\xc3\xa4 jo viiden minuutin ik\xc3\xa4isin\xc3\xa4. Siit\xc3\xa4 huolimatta ne pysyv\xc3\xa4t piilossa ensimm\xc3\xa4iset kaksi viikkoa ennen kuin alkavat seurata emoaan. Vasaa imetet\xc3\xa4\xc3\xa4n kolme kuukautta, mutta se alkaa sy\xc3\xb6d\xc3\xa4 my\xc3\xb6s kiinte\xc3\xa4\xc3\xa4 ravintoa noin kahden viikon i\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Naaraat tulevat sukukypsiksi 6\xe2\x80\x937 kuukauden ja urokset yhdeks\xc3\xa4n kuukauden ik\xc3\xa4isin\xc3\xa4. Puna-antiloopit voivat el\xc3\xa4\xc3\xa4 ainakin 7-, ehk\xc3\xa4 jopa 10\xe2\x80\x9312-vuotiaiksi.'