b'\n_START_ARTICLE_\nJean Guillou\n_START_PARAGRAPH_\nJean Victor Arthur Guillou (18. huhtikuuta 1930 Angers, Ranska \xe2\x80\x93  26. tammikuuta 2019) oli ranskalainen s\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4, urkuri, pianisti ja musiikkipedagogi, joka toimi yli viisi vuosikymment\xc3\xa4 Pariisin Saint-Eustachen kirkon urkurina. H\xc3\xa4net tunnetaan taitavana improvisoijana ja v\xc3\xa4rikk\xc3\xa4\xc3\xa4n\xc3\xa4 tulkitsijana, mutta h\xc3\xa4n konsertoi my\xc3\xb6s pianolla. H\xc3\xa4n on perehtynyt my\xc3\xb6s urkujen toiminnan teoriaan ja urkujenrakentamisen konsultointiin._NEWLINE_Guillou alkoi opetella pianon ja urkujen soittoa  viisivuotiaana, ja jo 12-vuotiaana h\xc3\xa4n sai t\xc3\xb6it\xc3\xa4 kotikaupunkinsa Angers\xe2\x80\x99n Saint Serge -kirkosta. Vuosina 1945\xe2\x80\x931953 h\xc3\xa4n opiskeli Pariisin konservatoriossa Marcel Dupr\xc3\xa9n, Maurice Durufl\xc3\xa9n ja Olivier Messiaenin johdolla. 1950-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4 Guillou oli urkujensoiton professorina Lissabonin Istituto de Alta Culturassa, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n muutti Berliiniin. Vuonna 1963 Guillou nimitettiin Pariisin Saint-Eustachen kirkon urkuriksi. 52 vuotta jatkuneen viranhoidon ohella h\xc3\xa4n konsertoi sek\xc3\xa4 urkurina ett\xc3\xa4 pianistina ja on pit\xc3\xa4nyt mestarikursseja vuodesta 1970 Z\xc3\xbcrichiss\xc3\xa4._NEWLINE_Jean Guillouta pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n Olivier Messiaenin ohella merkitt\xc3\xa4vimp\xc3\xa4n\xc3\xa4 ranskalaisena 1900-luvun urkus\xc3\xa4velt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4, jonka teosten esitt\xc3\xa4minen vaatii kehittynytt\xc3\xa4 soittotekniikkaa. H\xc3\xa4nen merkitt\xc3\xa4vimm\xc3\xa4t urkus\xc3\xa4vellyksens\xc3\xa4 ovat Fantaisie opus 1, 18 variations op. 3, Sinfonietta op. 4, Ballade ossianique 1 ja 2, op. 8 ja 23, Toccata op. 9, 6 Sagas op. 20, Chapelle des ab\xc3\xaemes op. 26, Sc\xc3\xa8nes d\xe2\x80\x99enfant op. 28, Hyperion op. 45 sek\xc3\xa4 La R\xc3\xa9volte des Orgues op. 69. _NEWLINE_Guilloun s\xc3\xa4vellystuotantoon kuuluu kaikkiaan seitsem\xc3\xa4n urkukonserttoa (1960, 1963, 1965, 1978, 1979, 2002 ja 2006), kaksi pianokonserttoa (1969 ja 1986), kolme sinfoniaa (1970, 1974 ja 1977) ja pasuunakonsertto (1990). H\xc3\xa4n on s\xc3\xa4velt\xc3\xa4nyt my\xc3\xb6s kamari- ja vokaalimusiikkia sek\xc3\xa4 sovittanut uruille monien muiden s\xc3\xa4velt\xc3\xa4jien teoksia, kuten Musorgskin N\xc3\xa4yttelykuvia-pianosarjan. _NEWLINE_Jean Guilloun levytystuotanto k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4\xc3\xa4 noin sata albumia Philips Universal-, Decca-, Dorian-, CBS-, Festivo- ja Augure-levymerkeille._NEWLINE_Vuonna 1978 Guillou julkaisi urkujen rakennetta ja urkujensoiton teoriaa pohtivan teoksen L\xe2\x80\x99Orgue, Souvenir et Avenir. H\xc3\xa4nen suositustensa mukaisia urkuja on rakennettu muun muassa Z\xc3\xbcrichin Tonhalleen, Brysselin Chant d\xe2\x80\x99Oiseau -kirkkoon, Kanariansaarten Auditorio de Tenerifeen ja Napolin konservatorioon.'