b'\n_START_ARTICLE_\nEmile Berliner\n_START_PARAGRAPH_\nEmile (alun perin Emil) Berliner (20. toukokuuta 1851 Hannover \xe2\x80\x93 3. elokuuta 1929) oli saksalais-yhdysvaltalainen keksij\xc3\xa4, joka kehitti gramofonin, levysoittimen edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4n. H\xc3\xa4n osallistui my\xc3\xb6s puhelimen ja mikrofonin varhaiseen kehitysty\xc3\xb6h\xc3\xb6n ja kehitti uudenlaisen kevyen helikopterin moottorin._NEWLINE_Emile Berliner siirtyi kotikaupungistaan Hannoverista New Yorkiin 19-vuotiaana, koska ei saanut kykyj\xc3\xa4\xc3\xa4n vastaavaa ty\xc3\xb6t\xc3\xa4 ja samalla h\xc3\xa4n my\xc3\xb6s v\xc3\xa4ltti Saksan\xe2\x80\x93Ranskan sodan (1870\xe2\x80\x931871). Muutaman dollarin kanssa Yhdysvaltoihin saapunut Emile oli k\xc3\xa4ynyt kouluja 14-vuotiaaksi, mutta h\xc3\xa4n oli ahkera ja kunnianhimoinen. T\xc3\xb6it\xc3\xa4 h\xc3\xa4n oli tehnyt sukunsa kangaskaupassa. Yhdysvalloissa h\xc3\xa4n siirtyi Washingtoniin ja aloitti lyhyttavarakaupan myyj\xc3\xa4n\xc3\xa4. Vuonna 1873 h\xc3\xa4n aloitti fysiikan ja s\xc3\xa4hk\xc3\xb6tekniikan iltakurssit New Yorkin Cooper-instituutissa. Ensimm\xc3\xa4isen patenttihakemuksensa hiilt\xc3\xa4 sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4st\xc3\xa4 puhelinl\xc3\xa4hettimest\xc3\xa4 h\xc3\xa4n teki vuonna 1877 ty\xc3\xb6skennelless\xc3\xa4\xc3\xa4n Bell Telephone Companyll\xc3\xa4. Kyseess\xc3\xa4 oli maailman ensimm\xc3\xa4inen mikrofoni._NEWLINE_Edison oli kehitt\xc3\xa4nyt fonografin vuonna 1877 eli kaksitoista vuotta ennen kuin Berliner esitteli gramofonin vuonna 1889. Edisonkaan ei ollut ensimm\xc3\xa4inen, joka esitteli \xc3\xa4\xc3\xa4nentoistolaitteiston. Jo vuonna 1857 oli keksitty fonoautografi ja vuonna 1877 ennen Edisonia oli markkinoille tullut paleofoni. Ennen gramofonia, kuultiin viel\xc3\xa4 vuonna 1881 grafofoni. Edisonin fonografi oli luonut \xc3\xa4\xc3\xa4nitemarkkinoita. Gramofonin ja fonografin kesken alkoi ensimm\xc3\xa4inen formaattisota, joita \xc3\xa4\xc3\xa4nite alalla n\xc3\xa4htiin 1900-luvun lopulla useita. Edisonin laitteen \xc3\xa4\xc3\xa4ni oli parempi kuin gramofonin ja sylinterill\xc3\xa4 py\xc3\xb6rimisnopeus s\xc3\xa4ilyi vakiona \xc3\xa4\xc3\xa4nitteen loppuun toisin kuin levyll\xc3\xa4, jonka spiraaliradalla neulan nopeus muuttui loppua kohden. Gramofoni kuitenkin voitti sodan, koska levyj\xc3\xa4 pystyttiin helposti valmistamaan suuria m\xc3\xa4\xc3\xa4ri\xc3\xa4 puristamalla ja levyjen varastointi vei v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n tilaa kuin fonografin rullien. Gramofonilevyformaatti s\xc3\xa4ilyi 70 vuotta, aina siihen saakka kun vinyylilevy vei markkinat.'