b'\n_START_ARTICLE_\nValkosolu\n_START_SECTION_\nYleiskatsaus\n_START_PARAGRAPH_\nKaikilla valkosoluilla on tumat, joka erottaa ne muista verisoluista, tumattomasta punasolusta ja verihiutaleesta. Valkosolujen tyypit voidaan luokitella kahdella tavalla. Kaksi laajinta kategoriaa luokittelee valkosolut joko niiden rakenteen (jyv\xc3\xa4ssolut tai agranylosyytit) tai solunjakaantumisen pohjalta (myeloidisolu tai imusolu). N\xc3\xa4m\xc3\xa4 laajimmat kategoriat voidaan jakaa viiteen p\xc3\xa4\xc3\xa4tyyppiin: neutrofiilit, eosinofiilit, basofiilit, imusolut ja monosyytit. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 tyypit lajitellaan niiden fyysisten ja toiminnallisten ominaisuuksien mukaan. Monosyytit ja neutrofiilit ovat fagosyyttej\xc3\xa4. Loput alalajit voivat olla luokiteltuja; esimerkiksi lymfosyyteiss\xc3\xa4 on B-soluja, T-imusoluja ja NK-soluja.\n_START_SECTION_\nMonosyytit\n_START_PARAGRAPH_\nMonosyytti erikoistuu siirtyess\xc3\xa4\xc3\xa4n verenkierrosta kudoksiin makrofagiksi, joka kuuluu sy\xc3\xb6j\xc3\xa4soluihin eli fagosyytteihin. Makrofagin teht\xc3\xa4v\xc3\xa4 on tunnistaa pintansa reseptoreilla elimist\xc3\xb6lle vieras aine tai mikrobi, niell\xc3\xa4 se ja lopulta tappaa. Makrofageja on l\xc3\xa4hes kaikissa kudoksissa, mutta eniten niit\xc3\xa4 on pernassa, luuytimess\xc3\xa4, imusolmukkeissa ja maksassa. Makrofagien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyy tulehduksissa ja infektioissa, ne toimivat sek\xc3\xa4 luontaisessa ett\xc3\xa4 opitussa immuniteetissa._NEWLINE_Monosyytit voivat erikoistua my\xc3\xb6s dendriittisoluiksi. Ne ovat moniulokkeisia, hieman t\xc3\xa4hte\xc3\xa4 muistuttavia soluja. Niit\xc3\xa4 on imusolmukkeissa, limakalvoilla ja iholla (Langerhansin solut). Ne siirt\xc3\xa4v\xc3\xa4t antigeenej\xc3\xa4 imukudokseen ja toimivat antigeeni\xc3\xa4 tarjoavina soluina.\n_START_SECTION_\nGranulosyytit\n_START_PARAGRAPH_\nGranulosyytit voidaan jakaa mikroskooppisen rakenteensa ja v\xc3\xa4rj\xc3\xa4ytyvyytens\xc3\xa4 mukaan eosinofiilisiin granulosyytteihin, neutrofiilisiin granulosyytteihin ja basofiilisiin granulosyytteihin. My\xc3\xb6s granulosyytit kuuluvat fagosyytteihin ja niist\xc3\xa4 t\xc3\xa4rkein on neutrofiilinen granulosyytti. Noin 50\xc2\xa0% elimist\xc3\xb6n valkosoluista on neutrofiilisi\xc3\xa4 granulosyyttej\xc3\xa4._NEWLINE_Basofiiliset granulosyytit eritt\xc3\xa4v\xc3\xa4t allergisissa reaktioissa mm. histamiinia ja hepariinia._NEWLINE_Neutrofiiliset valkosolut eli granulosyytit muodostuvat luuytimess\xc3\xa4 (kuten muutkin veren solut). Ne ovat lyhytik\xc3\xa4isi\xc3\xa4 (niiden puoliintumisaika on alle 1 vrk). Niiden tuma on jakautunut lohkoihin ja kyps\xc3\xa4n neutrofiilin tumassa voidaan erottaa normaalisti viisi lohkoa. Noin kolmessa prosentissa naisten neutrofiileist\xc3\xa4 on havaittavissa niin kutsuttu Barrin kappale, pieni rumpukapulan muotoinen lis\xc3\xa4ke yhdess\xc3\xa4 tuman lohkoista. Neutrofiilin soluliman jyv\xc3\xa4set v\xc3\xa4rj\xc3\xa4ytyv\xc3\xa4t neutraaleilla v\xc3\xa4reill\xc3\xa4. Jyv\xc3\xa4set ovat suuria lysosomeja joita usein kutsutaan prim\xc3\xa4\xc3\xa4reiksi granuloiksi, koska ne ovat ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 granuloita jotka kehittyv\xc3\xa4t neutrofiilien erilaistumisen aikana. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 granulat sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t tavallisesti lysosomaalisia happohydrolaaseja mutta my\xc3\xb6s useita mikrobeja tappavia aineita, mukaan lukien myeloperoksidaasia joka voidaan havaita peroksidaasiv\xc3\xa4rj\xc3\xa4yksell\xc3\xa4._NEWLINE_Neutrofiiliset granulosyytit voivat liikkua amebamaisesti, tarttua verisuonten endoteeliin ja erilaisiin kudoksiin, fagosytoimaan ja tappamaan useita fagosytoimiaan mikrobityyppej\xc3\xa4. Neutrofiilien soluliman jyv\xc3\xa4siss\xc3\xa4 on mikrobien tappamisessa tarvittavia aineita, kuten myeloperoksidaasia, lysotsyymi\xc3\xa4 ja laktoferriini\xc3\xa4. My\xc3\xb6s kudoksiakin hajottavia entsyymej\xc3\xa4 on neutrofiilien solulimassa; elastaasia ja kollagenaasia. Neutrofiilit muodostavat luontaisen immunologisen puolustusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n osan, joka osallistuu infektioiden ensivaiheen torjuntaan. Neutrofiilit aktivoituvat my\xc3\xb6s akuutissa inflammaatiossa eli tulehdusreaktiossa. Veren neutrofiilien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyy tulehdustaudeissa, erityisesti bakteerien aiheuttamissa infektoissa. Neutrofiilej\xc3\xa4 ei ole ollenkaan terveiss\xc3\xa4 kudoksissa ja siksi niiden esiintyminen on merkki luontaisen immunologisen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n aktivoitumisesta tai muusta tulehdusreaktiosta._NEWLINE_Eosinofiilisi\xc3\xa4 granulosyyttej\xc3\xa4 on nelj\xc3\xa4\xc3\xa4 eri tyyppi\xc3\xa4, joista osa v\xc3\xa4rj\xc3\xa4ytyy tietyill\xc3\xa4 kudosv\xc3\xa4reill\xc3\xa4 tunnusomaisen punertaviksi. Eosinofiilisten valkosolujen rakkulat eli granulat sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t mikrobeja tappavia, solukalvoja ja hermoja vaurioittavia entsyymej\xc3\xa4. Kiteisen ytimen ulkopuolella on externum eli matrix, jossa muut spesifisen granulan komponentit sijaitsevat. L\xc3\xa4pimitaltaan eosinofiilit ovat 12 \xe2\x80\x93 15 mikrometri\xc3\xa4 ja niiden tuma on tyypillisesti kaksilohkoinen._NEWLINE_Eosinofiilien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyy kudoksissa ja veress\xc3\xa4 v\xc3\xa4litt\xc3\xb6miss\xc3\xa4 allergioissa, loistaudeissa ja kroonisissa tulehduksissa. Eosinofiilien m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 v\xc3\xa4henee kortikosteroidien, fyysisen rasituksen ja stressin vaikutuksesta.\n_START_SECTION_\nImusolut\n_START_PARAGRAPH_\nImusolujen teht\xc3\xa4v\xc3\xa4 on etsi\xc3\xa4 elimist\xc3\xb6lle vieraita aineita tai mikrobeja ja merkit\xc3\xa4 ne, jolloin makrofagi tunnistaa ne paremmin._NEWLINE_Imusolut jaetaan T- ja B-imusoluihin. B-imusolut eritt\xc3\xa4v\xc3\xa4t vasta-aineita, jotka koostuvat kuudesta eri rakenneosasta, joita kutakin koodaa oma geenins\xc3\xa4. Vasta-aineiden huomattava monipuolisuus perustuu er\xc3\xa4\xc3\xa4nlaiseen geenikirjastoon, jossa vasta-aineen rakenneosat arvotaan lukuisista vaihtoehdoista. V\xc3\xa4hiten vaihtoehtoisia geenej\xc3\xa4 on vasta-aineen tyviosalla, mink\xc3\xa4 perusteella vasta-aineet luokitellaan viiteen eri ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n: IgM, IgG, IgA, IgE, IgD._NEWLINE_T-imusolujen pinnalla on T-solureseptoriksi (T cell receptor eli TCR) nimetty proteiinirakenne. Se toimii er\xc3\xa4\xc3\xa4nlaisena lukkona, jonka esimerkiksi mikrobien vieraat proteiinit voivat avata solun aktivoimiseksi. Aktivoituneen solun tyypin mukaan T-imusolut voi siten osallistua mikrobin tuhoamiseen tai immuunireaktion vahvistamiseen._NEWLINE_T-imusolut voidaan jakaa auttaja-T-soluihin, tappaja-T-soluihin, est\xc3\xa4j\xc3\xa4-T-soluihin ja natural-killer-T-soluihin._NEWLINE_Tappaja-T-imusolujen pinnalla on spesifinen CD8-molekyyli, joka sijaitsee aivan T-solureseptorin vieress\xc3\xa4. Tappajaimusolut pystyv\xc3\xa4t poraamaan kohdesolun solukalvoon rei\xc3\xa4n ja k\xc3\xa4ynnist\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n apoptoosin solussa. Osa tappaja-T-imusoluista vaimentaa B-soluvastetta, mink\xc3\xa4 vuoksi niit\xc3\xa4 voidaan kutsua my\xc3\xb6s vaimentaja- eli suppressori-T-lymfosyyteiksi._NEWLINE_Auttaja-T-imusolujen pinnalla on tunnusomainen CD4-proteiini. Auttaja-T-imusolut tunnistavat antigeenej\xc3\xa4, s\xc3\xa4\xc3\xa4telev\xc3\xa4t immuunireaktioita eritt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sytokiinej\xc3\xa4 ja toimivat B-solujen kanssa yhteisty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 humoraalisen immunivasteen synnytt\xc3\xa4miseksi. Auttaja-T-soluja on kahta eri tyyppi\xc3\xa4. Erona n\xc3\xa4ill\xc3\xa4 on niiden eritt\xc3\xa4m\xc3\xa4t v\xc3\xa4litt\xc3\xa4j\xc3\xa4aineet. Th-2-solut eritt\xc3\xa4v\xc3\xa4t mm. IL-4-sytokiinia ja Th-1-solut taas gammainterferonia._NEWLINE_S\xc3\xa4\xc3\xa4telij\xc3\xa4-T-imusolut ovat CD4-positiivisten solujen alaryhm\xc3\xa4, jonka tunnusmerkkeihin kuuluu pinnan CD25-proteiini. N\xc3\xa4iden imusolujen arvellaan rajoittavan liian voimakasta immuunivastetta ja tasapainottavan Th-1- ja Th-2-solujen toimintaa._NEWLINE_NK-imusolut eli ns. natural killer-imusolut ovat luonnollisia tappajasoluja. Ne pystyv\xc3\xa4t tappamaan virusten infektoimia soluja ja kasvainsoluja k\xc3\xa4ynnist\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 niiden apoptoosin eli ohjelmoidun solukuoleman._NEWLINE_Intraepitaaliset imusolut eli epiteelinsis\xc3\xa4iset imusolut ovat nimens\xc3\xa4 mukaan epiteeliss\xc3\xa4. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 intraepiteeliset imusolut ovat T-imusoluja ja NK-imusoluja. Niiden m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyminen viittaa limakalvon immunologisen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n aktivoitumiseen ja ruoansulatuskanavassa ne osallistuvat ensivaiheen immunopuolustukseen.\n_START_SECTION_\nValkosoluista aiheutuvia sairauksia\n_START_PARAGRAPH_\nLeukemia ja lymfooma ovat sy\xc3\xb6pi\xc3\xa4, joissa valkosolut lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyv\xc3\xa4t hallitsemattomasti.'