b'\n_START_ARTICLE_\nMyh\xe2\x80\x99ailo Hru\xc5\xa1evskyi\n_START_PARAGRAPH_\nMyh\xe2\x80\x99ailo Serhijovyt\xc5\xa1 Hru\xc5\xa1evskyi (ukr. \xd0\x9c\xd0\xb8\xd1\x85\xd0\xb0\xd0\xb9\xd0\xbb\xd0\xbe \xd0\xa1\xd0\xb5\xd1\x80\xd0\xb3\xd1\x96\xd0\xb9\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x93\xd1\x80\xd1\x83\xd1\x88\xd0\xb5\xd0\xb2\xd1\x81\xd1\x8c\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9; 29. syyskuuta (J: 17. syyskuuta) 1866 Che\xc5\x82m, Puola, Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n keisarikunta \xe2\x80\x93 25. marraskuuta 1934 Kislovodsk, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kansallismielinen historioitsija ja valtiomies. H\xc3\xa4nen laajat teoksensa Ukrainan historiasta voimistivat ukrainalaisten kansallista itsetietoisuutta ja h\xc3\xa4n loi ukrainalaisen historiankirjoituksen kansallisen koulukunnan. Hru\xc5\xa1evskyi toimi vuosina 1917\xe2\x80\x931918 Ukrainan ensimm\xc3\xa4isen parlamentin eli Ukrainan Radan puhemiehen\xc3\xa4 ja huhtikuussa 1918 yhden p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n ajan Ukrainan kansantasavallan ainoana presidenttin\xc3\xa4._NEWLINE_Tieteellisten ja poliittisten teosten ohella Hru\xc5\xa1evskyi kirjoitti n\xc3\xa4ytelmi\xc3\xa4, novelleja ja satuja. H\xc3\xa4nen tuotantonsa k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4\xc3\xa4 yli 1\xc2\xa0800 teosta.\n_START_SECTION_\nHistoriantutkijana\n_START_PARAGRAPH_\nAkateemiseen ukrainalaisperheeseen syntynyt Hru\xc5\xa1evskyi vietti lapsuutensa Kaukasuksella ja k\xc3\xa4vi koulunsa Tiflisiss\xc3\xa4 (nyk. Tbilisi) Georgiassa. H\xc3\xa4n opiskeli Kiovan yliopistossa historioitsija Volodymyr Antonovyt\xc5\xa1in johdolla ja valmistui vuonna 1890. Samana vuonna h\xc3\xa4n julkaisi ensimm\xc3\xa4iset tutkimuksensa Ukrainan keskiajasta. Antonovyt\xc5\xa1in suosituksesta Hru\xc5\xa1evskyi nimitettiin vuonna 1894 Lvivin yliopistoon perustettuun uuteen Ukrainan historian professuuriin. Hru\xc5\xa1evskyi vaikutti seuraavan vuosikymmenen ajan Lviviss\xc3\xa4 (Lw\xc3\xb3w), joka muun Galitsian tavoin kuului It\xc3\xa4valta-Unkariin. H\xc3\xa4n uudelleenorganisoi \xc5\xa0evt\xc5\xa1enko-seuran toiminnan, jolloin se kehittyi tieteellisest\xc3\xa4 seurasta k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 ep\xc3\xa4viralliseksi Ukrainan kansalliseksi tiedeakatemiaksi. H\xc3\xa4n toimi vuodesta 1897 seuran puheenjohtajana ja vuosina 1895\xe2\x80\x931913 sen lehden p\xc3\xa4\xc3\xa4toimittajana. H\xc3\xa4n perusti my\xc3\xb6s muita tieteellisi\xc3\xa4 aikakauskirjoja, jotka julkaisivat Ukrainan historiaan liittyneit\xc3\xa4 l\xc3\xa4hdeaineistoja, sek\xc3\xa4 vuonna 1898 yhdess\xc3\xa4 Ivan Frankon ja Volodymyr Hnatjukin kanssa merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4n Literaturno-naukovyi vistnyk -kulttuurilehden. Hru\xc5\xa1evskyi edisti my\xc3\xb6s ukrainankielisen koululaitoksen luomista It\xc3\xa4vallan Galitsiassa. H\xc3\xa4n osallistui vuonna 1899 Galitsian ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Ukrainan yhdist\xc3\xa4mist\xc3\xa4 ajaneen Ukrainan kansallisdemokraattisen puolueen perustamiseen, mutta erosi muutamaa vuotta my\xc3\xb6hemmin puolueesta._NEWLINE_Hru\xc5\xa1evskyin merkitt\xc3\xa4vin tieteellinen ty\xc3\xb6 oli vuosina 1898\xe2\x80\x931937 kymmenosaisena julkaistu Istorija Ukrajiny-Rusi (\xe2\x80\x9dUkraina-Rusin historia\xe2\x80\x9d), ensimm\xc3\xa4inen laaja Ukrainan historian yleisesitys, joka ulottui lopulta vuoteen 1658 saakka. Sill\xc3\xa4 oli suuri merkitys ukrainalaisen kansallismielisen historiak\xc3\xa4sityksen muotoutumiselle. Hru\xc5\xa1evskyi julkaisi my\xc3\xb6s ukrainaksi ja ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ksi useita tiiviimpi\xc3\xa4 esityksi\xc3\xa4 Ukrainan historiasta 1800-luvulle saakka. H\xc3\xa4nen ymp\xc3\xa4rilleen Lviviss\xc3\xa4 syntyi uusi ukrainalaisen historiantutkimuksen koulukunta, johon kuuluivat muun muassa Myron Korduba ja Ivan Krypjakevyt\xc5\xa1. Hru\xc5\xa1evskyi nosti Ukrainan historiassa keskeiseksi kansan eik\xc3\xa4 valtion historian, ja kuvasi tarkasti talonpoikien aseman kehityst\xc3\xa4. Vuonna 1904 h\xc3\xa4n julkaisi Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n tiedeakatemian lehdess\xc3\xa4 kohua her\xc3\xa4tt\xc3\xa4neen artikkelin, jossa h\xc3\xa4n kyseenalaisti ven\xc3\xa4l\xc3\xa4isen historiankirjoituksen vallitsevan tulkinnan esitt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 syd\xc3\xa4nkeskiaikainen Kiovan Rusin valtakunta ei itse asiassa ollut Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n valtion vaan Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4st\xc3\xa4 erillisen ukrainalaisen kansakunnan historiallinen edelt\xc3\xa4j\xc3\xa4. Ukrainalainen kansakunta oli h\xc3\xa4nen mukaansa ollut olemassa yht\xc3\xa4jaksoisesti siit\xc3\xa4 alkaen. Ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset historioitsijat eiv\xc3\xa4t hyv\xc3\xa4ksyneet t\xc3\xa4t\xc3\xa4 tulkintaa, mutta ukrainalaiset historioitsijat omaksuivat sen.\n_START_SECTION_\nItsen\xc3\xa4isyysliikkeen johdossa\n_START_PARAGRAPH_\nVen\xc3\xa4j\xc3\xa4n vuoden 1905 vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen ukrainalaisnationalistit saattoivat aloittaa avoimen poliittisen toiminnan, jolloin Hru\xc5\xa1evskyi palasi Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Ukrainaan. Vuodesta 1907 h\xc3\xa4n keskitti toimintansa Kiovaan, jossa h\xc3\xa4n perusti samana vuonna Ukrainan tiedeseuran. H\xc3\xa4n perusti seuraavina vuosina useita ukrainankielisi\xc3\xa4 tieteellisi\xc3\xa4 julkaisuja ja talonpojille suunnattuja kansantajuisia lehti\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 julkaisi poliittisia kirjoja Ukrainan kansallisesta kysymyksest\xc3\xa4. Hru\xc5\xa1evskyi s\xc3\xa4ilytti my\xc3\xb6s oppituolinsa Lvivin yliopistossa vuoteen 1914. Ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan aikana h\xc3\xa4n oli Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n hallituksen karkottamana Simbirskiss\xc3\xa4, Kazanissa ja Moskovassa._NEWLINE_Helmikuun vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen Hru\xc5\xa1evskyist\xc3\xa4 tuli Ukrainassa k\xc3\xa4ynnistyneen itsen\xc3\xa4isyysliikkeen keulahahmo. H\xc3\xa4net valittiin Kiovassa 17. (4.) maaliskuuta 1917 perustetun Ukrainan keskusradan puhemieheksi ja h\xc3\xa4n liittyi vasemmistolaiseen Ukrainan sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen, jolla oli enemmist\xc3\xb6 Radassa. Ukrainan itsen\xc3\xa4iseksi julistanut Rada valitsi Hru\xc5\xa1evskyin viimeiseksi j\xc3\xa4\xc3\xa4neess\xc3\xa4 istunnossaan 29. huhtikuuta 1918 Ukrainan kansantasavallan presidentiksi. Samana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 koko kansantasavalta lakkautettiin, kun saksalaiset miehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4t nostivat oikeiston tuella Kiovassa valtaan Pavlo Skoropadskin johtaman konservativiisemman hetmanaatin.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4m\xc3\xa4 maanpaossa ja Neuvosto-Ukrainassa\n_START_PARAGRAPH_\nHru\xc5\xa1evskyi eli vuosina 1919\xe2\x80\x931924 maanpaossa L\xc3\xa4nsi-Euroopassa, jatkaen aktiivista julkaisutoimintaansa ja kamppailuaan Ukrainan itsen\xc3\xa4isyyden puolesta. H\xc3\xa4n julkaisi vuosina 1922\xe2\x80\x931927 viisiosaisen teoksen ukrainalaisen kirjallisuuden historiasta 1600-luvun alkuun saakka. NEP-politiikan vuosina Neuvostoliitto tuki ukrainalaista kulttuurinationalismia, joten Hru\xc5\xa1evskyi valittiin vuonna 1923 poissaolevana Yleisukrainalaisen tiedeakatemian j\xc3\xa4seneksi. Seuraavana vuonna h\xc3\xa4n palasi Neuvosto-Ukrainaan ja vastaanotti Ukrainan historian professuurin Kiovan yliopistossa, mik\xc3\xa4 oli propagandavoitto neuvostohallinnolle ja pettymys kommunisminvastaisille emigranttinationalisteille. Hru\xc5\xa1evskyi toimitti vuosina 1924\xe2\x80\x931930 Ukrainan tiedeakatemian lehte\xc3\xa4, k\xc3\xa4ynnisti useita Ukrainan historian tutkimushankkeita ja pysyi vuosikymmenen loppuun asti Ukrainan tiede-el\xc3\xa4m\xc3\xa4n johtavana hahmona. Marxilaiset historiantutkijat kuitenkin hylk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t h\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 porvarillisena nationalismina ja vuodesta 1929 neuvostohallinto asettui heid\xc3\xa4n puolelleen. Hru\xc5\xa1evskyi tukijoineen syrj\xc3\xa4ytettiin ja h\xc3\xa4n joutui asumaan vuodesta 1931 arestissa Moskovassa, mutta h\xc3\xa4n sai julkaistua viel\xc3\xa4 muutamia artikkeleita Ukrainan historiasta. H\xc3\xa4n kuoli 68-vuotiaana vuonna 1934 terveyslomamatkalla Kislovodskissa Kaukasuksella, ja h\xc3\xa4net haudattiin Kiovaan. Hru\xc5\xa1evskyin kuolemaa on v\xc3\xa4itetty my\xc3\xb6s itsemurhaksi tai viranomaisten j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4m\xc3\xa4ksi murhaksi.\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4lkimaine\n_START_PARAGRAPH_\nHru\xc5\xa1evskyin kuoltua h\xc3\xa4nen \xe2\x80\x9dvastavallankumoukselliset\xe2\x80\x9d tutkimuksensa olivat Neuvostoliitossa pannassa aina 1980-luvun lopulle saakka, mutta h\xc3\xa4net nostettiin uudelleen kunniaan itsen\xc3\xa4istyneess\xc3\xa4 Ukrainassa 1990-luvulla. H\xc3\xa4nen teoksistaan on sen j\xc3\xa4lkeen otettu uusintapainoksia ja h\xc3\xa4nen koottuja teoksiaan, kirjeenvaihtoaan ja p\xc3\xa4iv\xc3\xa4kirjojaan on julkaistu. Hru\xc5\xa1evskyin kuva on ollut 50 Ukrainan hryvnian seteliss\xc3\xa4 vuodesta 1996. H\xc3\xa4nelle on pystytetty patsaat ja perustettu museot Kiovaan ja Lviviin.'