b'\n_START_ARTICLE_\nDon Carlos (1848\xe2\x80\x931909)\n_START_PARAGRAPH_\nCarlos Mar\xc3\xada de los Dolores de Borb\xc3\xb3n, Madridin herttua (tunnettu nimell\xc3\xa4 Don Carlos; 30. maaliskuuta 1848 Laibach, It\xc3\xa4valta (nyk. Ljubljana Sloveniassa) \xe2\x80\x93 18. hein\xc3\xa4kuuta 1909 Varese, Italia) oli Espanjan karlistien tukema kruununtavoittelija vuodesta 1868 alkaen nimell\xc3\xa4 Kaarle VII. H\xc3\xa4n oli l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 valtaanp\xc3\xa4\xc3\xa4sy\xc3\xa4 niin sanotun kolmannen karlistisodan (tunnetaan my\xc3\xb6s toisena karlistisotana) aikana vuosina 1872\xe2\x80\x931876._NEWLINE_Don Carlos oli ensimm\xc3\xa4isen karlistien kruununtavoittelijan Don Carloksen (\xe2\x80\x9dKaarle V\xe2\x80\x9d) pojanpoika. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 itsest\xc3\xa4\xc3\xa4n tuli kruununtavoittelija vuonna 1868, kun h\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Don Juan luopui asemastaan h\xc3\xa4nen hyv\xc3\xa4kseen Espanjassa tapahtuneen vallankumouksen seurauksena. Don Carlos k\xc3\xa4ytti t\xc3\xa4st\xc3\xa4 alkaen arvonime\xc3\xa4 Madridin herttua. H\xc3\xa4n pyrki hy\xc3\xb6tym\xc3\xa4\xc3\xa4n kuningatar Isabella II:n syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4misen j\xc3\xa4lkeen Espanjaan syntyneest\xc3\xa4 interregnumista ja kehotti vuonna 1872 kannattajiaan nostamaan h\xc3\xa4net valtaan. Seurauksena oli nelj\xc3\xa4 vuotta kest\xc3\xa4nyt verinen sis\xc3\xa4llissota. Don Carlos saapui 2. toukokuuta 1872 Espanjan Baskimaahan, jossa h\xc3\xa4n nautti kannatusta alueellisen itsehallinnon suojelijana, mutta joutui jo kaksi p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin pakenemaan takaisin Ranskaan k\xc3\xa4rsitty\xc3\xa4\xc3\xa4n tappion ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 taistelussa. H\xc3\xa4n palasi, kun Espanja oli vuonna 1873 julistettu tasavallaksi, ja perusti p\xc3\xa4\xc3\xa4majansa Estellan kaupunkiin. Jonkin aikaa h\xc3\xa4n piti hallussaan suurta osaa Espanjasta, Baskimaan ohella Navarraa, Kataloniaa, Aragoniaa ja Valenciaa. Alfonso XII:n nousu valtaistuimelle vuonna 1874 kuitenkin heikensi Don Carloksen kannatusta, mink\xc3\xa4 lis\xc3\xa4ksi h\xc3\xa4n osoittautui itse ep\xc3\xa4p\xc3\xa4tev\xc3\xa4ksi sotilaallisena johtajana._NEWLINE_Sota p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi karlistien tappioon ja viimeisten joukkojensa antauduttua helmikuussa 1876 Don Carlos joutui pakenemaan j\xc3\xa4lleen Ranskaan. H\xc3\xa4n vietti sen j\xc3\xa4lkeen vaeltelevaa el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 ja antoi ajoittain espanjalaisille osoitettuja kuninkaallisia julistuksia, mutta ei saanut en\xc3\xa4\xc3\xa4 merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 tukea sen enemp\xc3\xa4\xc3\xa4 Espanjasta kuin ulkomailtakaan. H\xc3\xa4nen kuollessaan vuonna 1909 Espanjan karlistit olivat ajautuneet hajaannukseen ja menett\xc3\xa4neet lopullisesti mahdollisuutensa._NEWLINE_Don Carlos oli naimisissa Parman prinsessa Margaretan kanssa. H\xc3\xa4nen vanhin poikansa Jaime de Borb\xc3\xb3n julistautui is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 kuoltua seuraavaksi kruununtavoittelijaksi.'