b'\n_START_ARTICLE_\nGeorgian demokraattinen tasavalta\n_START_SECTION_\nTausta\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1917 helmikuun vallankumouksen ja tsaarin kukistumisen j\xc3\xa4lkeen suurin valta Kaukasuksella oli Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n v\xc3\xa4liaikaisen hallituksen Transkaukasian erityiskomitealla (Ozakom eli Osobij Zakavkazskij Komitet). Kaikki neuvostot olivat Georgiassa tiukasti men\xc5\xa1evikkien hallussa. He seurasivat Petrogradin neuvoston esimerkki\xc3\xa4 ja tukivat v\xc3\xa4liaikaishallitusta. Lokakuun bol\xc5\xa1evikkivallankumous muutti tilanteen dramaattisesti, eiv\xc3\xa4tk\xc3\xa4 Kaukasian alueen neuvostot suostuneet tunnustamaan Leninin hallintoa. Entisen Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n Kaukasuksen armeijan yh\xc3\xa4 bol\xc5\xa1evistisempien sotilaiden suunnalta tuleva uhka, etniset j\xc3\xa4nnitteet ja anarkia pakottivat Georgian, Armenian ja Azerbaid\xc5\xbeanin poliitikot luomaan yhteisen alueellisen auktoriteetin, Transkaukasian komissariaatin (14. marraskuuta 1917), ja my\xc3\xb6hemmin parlamentin, Sejmin (23. tammikuuta 1918). 22. huhtikuuta 1918 Sejm julisti Transkaukasuksen alueen itsen\xc3\xa4iseksi Transkaukasian federaatioksi. _NEWLINE_Monet georgialaiset, Ilia T\xc5\xa1avt\xc5\xa1avadzen ja muiden 1800-luvun kansallisen her\xc3\xa4\xc3\xa4misen ajan intellektuellien vaikuttamina, vaativat t\xc3\xa4ydellist\xc3\xa4 itsen\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4. Her\xc3\xa4\xc3\xa4mist\xc3\xa4 vahvistivat my\xc3\xb6s Georgian ortodoksikirkon itsen\xc3\xa4isyyden palauttaminen (12. maaliskuuta 1917) ja kansallisen yliopiston perustaminen Tbilisiin (1918). Men\xc5\xa1evikit taas pitiv\xc3\xa4t mahdollista itsen\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4 vain v\xc3\xa4liaikaisena bol\xc5\xa1evikkivastaisena toimenpiteen\xc3\xa4 ja itsen\xc3\xa4isyyshaaveita separatistisina ja chauvinistisina. Transkaukasuksen unioni j\xc3\xa4i kuitenkin lyhytaikaiseksi. Sis\xc3\xa4isten j\xc3\xa4nnitteiden ja Osmanien valtakunnan sek\xc3\xa4 Saksan painostuksen heikent\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4 federaatio romahti 26. toukokuuta 1918, kun Georgia julisti itsen\xc3\xa4isyyden. Armenia ja Azerbaid\xc5\xbean seurasivat kahden p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgian tunnustivat v\xc3\xa4litt\xc3\xb6masti Saksan keisarikunta ja Osmanien valtakunta. Nuoren valtion piti asettua Saksan suojelukseen ja luovuttaa muslimien asuttamat alueensa (Batumin kaupunki, Ardahanin provinssi, Artvin, Akhaltsikhe ja Akhalkalaki) Osmanihallitukselle (Batumin sopimus 4 kes\xc3\xa4kuuta). Saksalaisten tuen avulla georgialaiset pystyiv\xc3\xa4t kuitenkin torjumaan bol\xc5\xa1evikkien Abhasiasta k\xc3\xa4sin aiheuttaman uhan. Saksalaiset joukot olivat tykist\xc3\xb6nkenraali Kress von Kressensteinin komennuksessa. _NEWLINE_Vuoden 1918 lopussa ymp\xc3\xa4rysvaltojen voitto ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 maailmansodassa pakotti Saksan evakuoimaan joukkonsa Kaukasiasta, ja joulukuussa alueelle saapui Britannian tiedustelujoukkoja. Georgian johto vaihtoi nopeasti ulkopolitiikkansa suuntaa, ja k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tilannetta hyv\xc3\xa4kseen hankki takaisin useita osmaneille menetettyj\xc3\xa4 alueita. Brittien miehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4 Batumi pysyi kuitenkin poissa Georgian hallinnasta vuoteen 1920 asti. 25. joulukuuta 1918 brittijoukkoja saapui my\xc3\xb6s Tbilisiin. _NEWLINE_Georgian suhteet naapureihinsa olivat vaikeat. Rajakiistat Armenian, Anton Denikinin Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n valkoisen armeijan ja Azebaid\xc5\xbeanin kanssa ajautuivat kahdessa ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 tapauksessa aseellisiin konflikteihin. Brittil\xc3\xa4inen sotilasl\xc3\xa4hetyst\xc3\xb6 yritti sovitella kiistoja vahvistaakseen kaikkia alueen bol\xc5\xa1evikkivastaisia voimia. _NEWLINE_14. helmikuuta 1919 Georgiassa pidettiin parlamenttivaalit, jotka voittivat sosiaalidemokraatit yksinkertaisella enemmist\xc3\xb6ll\xc3\xa4. 21. maaliskuuta Noe \xc5\xbdordania muodosti uuden hallituksen siirt\xc3\xa4en suuren m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n valtaa men\xc5\xa1evikkipuolueelle. Suhteellisen suuresta kansan tuesta huolimatta taloudelliset ja sosiaaliset vaikeudet sek\xc3\xa4 maareformin tarve johtivat aseellisiin talonpoikien kapinoihin, joita tukivat paikalliset bol\xc5\xa1evikit ja Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4. Kapinoista tuli vaikeampia, kun niihin liittyi etnisi\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6j\xc3\xa4, kuten abhaaseja ja osseetteja. _NEWLINE_Men\xc5\xa1evikit hoitivat kuitenkin lopulta taitavasti maareformin ja maahan perustettiin monipuoluej\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4, poiketen rajusti bol\xc5\xa1evikkien Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4lle perustamasta proletariaatin diktatuurista. Vuonna 1919 tehtiin uudistuksia paikallishallinnossa ja oikeusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Abhasialle annettiin autonominen asema. Etniset j\xc3\xa4nnitteet kuitenkin vaivasivat maata, erityisesti osseettien suhteen. Jotkut aikalaiset n\xc3\xa4kiv\xc3\xa4t my\xc3\xb6s men\xc5\xa1evikkien keskuudessa kasvavaa nationalismia. _NEWLINE_Vuonna 1920 Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n aiheuttama uhka kasvoi. Valkoisen armeijan h\xc3\xa4vitty\xc3\xa4 puna-armeija eteni Kaukasusta kohti, ja tilanne Georgiassa kiristyi. Tammikuussa Neuvostohallitus ehdotti Georgialle, Armenialle ja Azerbaid\xc5\xbeanille liiton muodostamista Etel\xc3\xa4-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja Kaukasuksen alueen valkoisia armeijoita vastaan. Demokraattisen tasavallan hallitus kielt\xc3\xa4ytyi kaikista sotilasliitoista, viitaten puolueettomuuspolitiikkaansa, mutta ehdotti poliittisten neuvottelujen aloittamista maiden v\xc3\xa4lisist\xc3\xa4 suhteista, toivoen t\xc3\xa4m\xc3\xa4n johtavan Georgian itsen\xc3\xa4isyyden tunnustamiseen Moskovassa. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n johtajien Georgian kielt\xc3\xa4ytymist\xc3\xa4 kohtaan lausumaa ankaraa kritiikki\xc3\xa4 seurasivat paikallisten kommunistien yritykset j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 suuria hallituksenvastaisia mielenosoituksia. Ne eiv\xc3\xa4t kuitenkaan onnistuneet. _NEWLINE_Huhtikuussa 1920 11. puna-armeija perusti Azerbaid\xc5\xbeaniin neuvostohallituksen, ja georgialainen bol\xc5\xa1evikki Grigori Ord\xc5\xbeonikidze pyysi Moskovasta lupaa edet\xc3\xa4 Georgiaan. Vaikka Lenin ja Sovarkom eiv\xc3\xa4t antaneet virallista suostumusta, paikalliset kommunistit yrittiv\xc3\xa4t ottaa haltuunsa sotilaskoulun Tbilisiss\xc3\xa4 pohjustaakseen vallankaappausta 3. toukokuuta 1920, mutta koulun komentaja kenraali Giorgi Kvinitadze ja h\xc3\xa4nen kadettinsa onnistuivat est\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n yrityksen. Georgian hallitus aloitti liikekannallepanon ja nimitti Kvintadzen joukkojen komentajaksi. Samaan aikaan vastineena Georgian v\xc3\xa4itetylle tuelle G\xc9\x99nc\xc9\x99n nationalistiselle kapinalle Azerbaid\xc5\xbeanissa neuvostojoukot yrittiv\xc3\xa4t tunkeutua Georgian alueelle. Kvintadzen joukot kuitenkin karkottivat n\xc3\xa4m\xc3\xa4 lyhyiss\xc3\xa4 rajakahakoissa. Muutaman p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n kuluttua rauhanneuvottelut aloitettiin uudelleen Moskovassa. Kiistanalaisen 7. toukokuuta solmitun Moskovan rauhansopimuksen mukaan Georgian itsen\xc3\xa4isyys tunnustettiin vastineena bol\xc5\xa1evikkij\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen toiminnan laillistamisesta ja sitoumuksesta pit\xc3\xa4\xc3\xa4 ulkomaiden joukot poissa Georgian maaper\xc3\xa4lt\xc3\xa4.  _NEWLINE_Kansainliiton kielletty\xc3\xa4 Georgian liittymisen maa sai de jure -tunnustuksen liittoutuneilta 27. tammikuuta 1921. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 ei kuitenkaan est\xc3\xa4nyt Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 Georgiaan kuukautta my\xc3\xb6hemmin. _NEWLINE_Puna-armeijan miehitetty\xc3\xa4 ja alistettua Armenian ja Azerbaid\xc5\xbeanin Georgia l\xc3\xb6ysi itsens\xc3\xa4 vihamielisten neuvostotasavaltojen keskelt\xc3\xa4. Lis\xc3\xa4ksi maa j\xc3\xa4i ilman ulkomaiden apua brittien evakuoitua joukkonsa Kaukasukselta.        _NEWLINE_Neuvostol\xc3\xa4hteiden mukaan suhteet Georgiaan huononivat, sill\xc3\xa4 maan v\xc3\xa4itettiin rikkovan rauhansopimusta, est\xc3\xa4v\xc3\xa4n maan l\xc3\xa4pi Armeniaan kulkevien saattueiden kulkua, pid\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4n uudelleen bol\xc5\xa1evikkijohtajia ja tukevan Pohjois-Kaukasuksen kapinallisia. Toisaalta Georgia syytti Moskovaa hallituksenvastaisten mielenosoitusten lietsomisesta eri puolilla maata ja rajakahakoiden aiheuttamisesta Zaqatalan alueella (silloin osa Georgiaa), josta kiisteltiin Azerbaid\xc5\xbeanin kanssa. Lorrin "neutraali alue" aiheutti my\xc3\xb6s haasteita, sill\xc3\xa4 Neuvosto-Armenia vaati Georgian (Armenian tasavallan kaatumisesta l\xc3\xa4htien) alueella pit\xc3\xa4mien joukkojen vet\xc3\xa4mist\xc3\xa4 pois. _NEWLINE_Vaikka rauhalla Georgian kanssa oli alun perin Leninin tuki, se p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi lopulta 11. helmikuuta, kun armenialaiset ja georgialaiset bol\xc5\xa1evikit j\xc3\xa4rjestiv\xc3\xa4t kapinan Lorrissa. Armeniassa ollut 11. armeija marssi Tbilisiin, samalla kun muut ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset joukot hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t muilta suunnilta. 25. helmikuuta menness\xc3\xa4 Georgian huonosti j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytyneen armeijan ep\xc3\xa4toivoinen vastarinta murtui p\xc3\xa4\xc3\xa4kaupungissa ja Georgian bol\xc5\xa1evikit julistivat Georgian sosialistisen neuvostotasavallan. L\xc3\xa4hes samanaikaisesti turkkilaiset joukot ottivat haltuunsa Ardahanin provinssin, Artvinin ja Batumin. 17. maaliskuuta men\xc5\xa1evikkien ja Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n edustajat sopivat tulitauosta ja yhdistiv\xc3\xa4t voimansa Batumin takaisinvaltaukseen. 18. maaliskuuta demokraattisen tasavallan johto l\xc3\xa4hti maasta. Moskovan saneleman Turkin kanssa solmitun Karsin sopimuksen mukaan (13. lokakuuta 1921) Georgian piti hyl\xc3\xa4t\xc3\xa4 vaatimuksensa Artvinin ja Ardahanin alueisiin vastineeksi Batumin sis\xc3\xa4llytt\xc3\xa4misest\xc3\xa4 autonomisena Neuvosto-Georgiaan. My\xc3\xb6s Abhasia ja Etel\xc3\xa4-Ossetia saivat autonomian. _NEWLINE_Sissivastarinta Neuvostojoukkoja kohtaan jatkui, mutta murskattiin lopulta vuonna 1924. T\xc3\xa4t\xc3\xa4 seurasivat ankarat sortotoimenpiteet ja terrori, jossa tapettiin tuhansia georgialaisia aatelisia, intellektuelleja ja tavallisia kansalaisia. Maa liitettiin lopulta osaksi Neuvostoliittoa, ensin osana Transkaukasian sosialistista neuvostotasavaltaa (1922), ja my\xc3\xb6hemmin omana neuvostotasavaltanaan (1936).\n_START_SECTION_\nHallinto\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgian itsen\xc3\xa4isyysjulistuksessa 26. toukokuuta 1918 hahmoteltiin lyhyesti valtion tulevan demokratian p\xc3\xa4\xc3\xa4periaatteet. Sen mukaan "Georgian demokraattinen tasavalta takaa jokaiselle kansalaiselleen samat poliittiset oikeudet kansallisuudesta, sosiaalisesta asemasta, uskonnosta tai sukupuolesta riippumatta". Ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 samana p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 muodostettua hallitusta johti Noe Rami\xc5\xa1vili. Lokakuussa 1918 Georgian kansallinen neuvosto uudelleennimettiin parlamentiksi, joka valmistautui uusiin 14. helmikuuta 1919 pidettyihin vaaleihin. _NEWLINE_Kaksivuotisen historiansa aikana (1919\xe2\x80\x931921) parlamentti hyv\xc3\xa4ksyi yhteens\xc3\xa4 126 lakia, t\xc3\xa4rkeimpin\xc3\xa4 lait kansalaisuudesta, paikallisvaaleista, maanpuolustuksesta, virallisesta kielest\xc3\xa4, maataloudesta, oikeusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4st\xc3\xa4, etnisten v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6jen poliittisista ja hallinnollisista oikeuksista (kuten Abhasian kansanneuvostosta), koulutusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja jotkut lait talous/rahapolitiikasta, Georgian rautateist\xc3\xa4, kaupasta jne. Helmikuun 21. 1921 ennen Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yst\xc3\xa4 parlamentti hyv\xc3\xa4ksyi maalle sen ensimm\xc3\xa4isen perustuslain. _NEWLINE_Hallituksen puhemies oli t\xc3\xa4rkein toimeenpaneva virka, ja sen nimitti parlamentti yhdeksi vuodeksi kerrallaan (korkeintaan kahdeksi virkakaudeksi per\xc3\xa4kk\xc3\xa4in). Puhemies nimitti ministerit ja oli vastuussa Georgian edustamisesta ulkomailla.\n_START_SECTION_\nPoliittinen maantiede\n_START_PARAGRAPH_\nGeorgian vuosien 1918\xe2\x80\x931921 rajat muodostuivat rajakonflikteissa maan naapurien kanssa ja kahakoita seuranneissa sopimuksissa. _NEWLINE_Pohjoisessa Georgia rajautui useisiin Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n sis\xc3\xa4llissodan eri osapuolten hallitsemiin alueisiin, kunnes bol\xc5\xa1evikit saivat jalansijan Pohjois-Kaukasuksella kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1920. Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n ja Georgian v\xc3\xa4lisen rajan m\xc3\xa4\xc3\xa4ritti vuoden 1920 Moskovan rauhansopimus. Sot\xc5\xa1in konfliktin aikana Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n valkoisten joukkojen kanssa Georgia piti lyhyen aikaa hallussaan Sot\xc5\xa1in aluetta (1918). _NEWLINE_Lounaassa Georgian raja Turkin kanssa muuttui ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan ratkaisujen edetess\xc3\xa4 ja sit\xc3\xa4 muunneltiin Osmanien valtakunnan tappion j\xc3\xa4lkeen. Georgia sai haltuunsa Artvinin, Ardahanin, osan Batumin provinssista, Akhaltsikhen ja Akhalkalakin. Batumi tuli lopulta kiinte\xc3\xa4ksi osaksi tasavaltaa brittien l\xc3\xa4hdetty\xc3\xa4 vuonna 1920. S\xc3\xa8vresin sopimus vuonna 1920 my\xc3\xb6nsi Georgialle it\xc3\xa4isen Lazistanin alueen sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4en Rizen ja Hopan. Georgian hallitus, haluttomana aloittaa uutta sotaa Turkin kanssa, ei kuitenkaan tehnyt mit\xc3\xa4\xc3\xa4n n\xc3\xa4iden alueiden liitt\xc3\xa4miseksi Georgiaan. _NEWLINE_Rajakiistat Armenian kanssa Borat\xc5\xa1alun alueen osasta johtivat lyhyeen sotaan maiden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 joulukuussa 1918. Brittien intervention my\xc3\xb6t\xc3\xa4 luotiin Lorrin neutraali alue, jonka Georgia miehitti uudelleen Armenian demokraattisen tasavallan kaaduttua vuoden 1920 lopussa. _NEWLINE_Kaakossa Georgia rajautui Azerbaid\xc5\xbeaniin, joka vaati itselleen Georgian Zaqatalan aluetta. Kiista ei kuitenkaan koskaan johtanut vihamielisyyksiin ja suhteet maiden v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 olivat rauhalliset Azerbaid\xc5\xbeanin neuvostomiehitykseen saakka. Vuoden 1919 tapahtumat ja vuoden 1921 perustuslaki antoivat Abhasialle, Ad\xc5\xbearialle ja Zaqatalalle tietynasteisen autonomian. _NEWLINE_Tasavallan neuvostomiehitys johti suuriin aluemuutoksiin, joissa Georgia menetti l\xc3\xa4hes kolmasosan alueistaan. Artvin, Ardahan ja osa Batumin provinssista luovutettiin Turkille, Armenia sai Lorrin alueen ja Azerbaid\xc5\xbean Zaqatalan. Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 otti osan Georgian alueesta Pohjois-Kaukasuksen vuorilla.\n_START_SECTION_\nArmeija\n_START_PARAGRAPH_\nKansankaarti oli maan etuoikeutettu sotilasvoima. Kaarti perustettiin 5. syyskuuta 1917 ty\xc3\xb6l\xc3\xa4isten kaartina, nimettiin my\xc3\xb6hemmin punakaartiksi ja lopulta kansankaartiksi. Se oli suuresti politisoitunut sotilaallinen rakennelma, joka oli suoraan parlamentin valvonnassa sotaministeri\xc3\xb6n sijaan. Koko sen olemassaolon ajan (1917\xe2\x80\x931921) kaartia komensi men\xc5\xa1evikkiaktiivi Valiko Jugheli._NEWLINE_Demokraattinen tasavalta muodosti my\xc3\xb6s oman, tavallisen armeijansa. Vain osa siit\xc3\xa4 oli valmiustilassa rauhan aikana \xe2\x80\x93 jos tasavalta olisi joutunut vaaraan, joukot olisi kutsuttu, aseistettu ja sijoitettu asemiinsa. Vaikka Georgialla oli melkein 200 000 ensimm\xc3\xa4isen maailmansodan veteraania, mukana taitavia kenraaleja ja upseereita, hallitus ep\xc3\xa4onnistui tehokkaan puolustusj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n rakentamisessa, mik\xc3\xa4 vaikutti suuresti tasavallan lopullisen kaatumiseen.\n_START_SECTION_\nTalous\n_START_PARAGRAPH_\nMaatalous oli paikallistalouden perusta tyypillisess\xc3\xa4 maatalousmaassa, jolla on pitk\xc3\xa4t viininvalmistusperinteet. Hallituksen maareformin ansiosta maatalous pysyi jokseenkin vakaana. T\xc5\xa1iaturan mangaaniteollisuudella oli suuri merkitys Euroopan metallurgialle, sill\xc3\xa4 alue tuotti noin 70\xc2\xa0% maailman mangaanintarpeesta 1900-luvun alussa. Perinteisesti Georgia toimi kansainv\xc3\xa4lisen\xc3\xa4 kuljetusreittin\xc3\xa4 Potin ja Batumin Mustanmeren satamien kautta. Kansainv\xc3\xa4lisen tunnustuksen puute ja hallituksen v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n menestyksek\xc3\xa4s talouspolitiikka kuitenkin haittasivat demokraattisen tasavallan talouskehityst\xc3\xa4 ja maa ajautui talouskriisiin. Joitain merkkej\xc3\xa4 tilanteen parantumisesta oli havaittavissa vuosina 1920\xe2\x80\x931921.\n_START_SECTION_\nKoulutus, tiede ja kulttuuri\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xa4rkein tapahtuma maan kulttuuriel\xc3\xa4m\xc3\xa4ss\xc3\xa4 demokraattisen tasavallan aikana oli kansallisen yliopiston perustaminen Tbilisiin (nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n Tbilisin valtionyliopisto) vuonna 1918, mik\xc3\xa4 oli ollut georgialaisten pitk\xc3\xa4aikainen unelma, jonka Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n viranomaiset olivat est\xc3\xa4neet usean vuosikymmenen ajan. Muita t\xc3\xa4rkeit\xc3\xa4 koulutuskeskuksia olivat lukiot Tbilisiss\xc3\xa4, Batumissa, Kutaisissa, Ozurgetissa, Potissa ja Gorissa, Tbilisin sotilaskoulu, Gorin pedagoginen seminaari, Pedagoginen seminaari naisille jne. Georgiassa oli my\xc3\xb6s kouluja etnisille v\xc3\xa4hemmist\xc3\xb6ille. _NEWLINE_Georgian kansallismuseo, teatterit Tbilisiss\xc3\xa4 ja Kutaisissa, Tbilisin kansallisooppera sek\xc3\xa4 kansallinen taideakatemia olivat kulttuuriel\xc3\xa4m\xc3\xa4n vartijoita. Sanomalehdet Sakartvelos Respublika ("Georgian tasavalta"), Sakartvelo ("Georgia"), Ertoba ("Yhten\xc3\xa4isyys"), Samshoblo ("Is\xc3\xa4nmaa"), Sakhalkho Sakme, The Georgian Messenger ja The Georgian Mail (molemmat julkaistu englanniksi) johtivat lehdist\xc3\xb6\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nPerint\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nVuosien 1918\xe2\x80\x931921 itsen\xc3\xa4isyys, vaikkakin lyhytaikainen, oli t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 georgialaisten kansallistunteen kehitykselle, mik\xc3\xa4 teki maasta yhden aktiivisimmista itsen\xc3\xa4isyysmielisist\xc3\xa4 voimista Neuvostoliitossa. Itsen\xc3\xa4isyysliikkeen johtajat viittasivat 1980-luvun lopulla usein demokraattiseen tasavaltaan esimerkkin\xc3\xa4 voitosta taistelussa Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4\xc3\xa4 vastaan ja vertasivat sen aikaista poliittista tilannetta 60 vuoden takaiseen, luoden toisaalta jokseenkin silotellun kuvan ensimm\xc3\xa4isest\xc3\xa4 georgialaisesta tasavallasta. 9. huhtikuuta 1991 Georgian itsen\xc3\xa4isyys palautettiin tasavallan korkeimman neuvoston julistuksella, ja aikaisemmat itsen\xc3\xa4isen Georgian symbolit palautettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. 26. toukokuuta, demokraattisen tasavallan perustamisp\xc3\xa4iv\xc3\xa4, on Georgiassa yh\xc3\xa4 kansallinen juhlap\xc3\xa4iv\xc3\xa4 \xe2\x80\x93 itsen\xc3\xa4isyysp\xc3\xa4iv\xc3\xa4.'