b'\n_START_ARTICLE_\nCrozetsaaret\n_START_SECTION_\nMaantiede\n_START_PARAGRAPH_\nCrozetsaarien yhteispinta-ala on noin 300 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4. Niihin kuuluu viisi suurta ja 15 pient\xc3\xa4 saarta. Saaret jaetaan l\xc3\xa4ntiseen (L\xe2\x80\x99Occidental) ja it\xc3\xa4iseen (L\xe2\x80\x99Oriental) ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n. L\xc3\xa4ntinen ryhm\xc3\xa4 koostuu kolmesta osasta. Suurin niist\xc3\xa4 on \xc3\x8ele aux Cochons, joka on pinta-alaltaan 70 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4. Muut saaret ovat pinta-alaltaan 4,2 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4 oleva \xc3\x8ele des Pingouinsis ja kahdesta saaresta ja 12 karista koostuva \xc3\x8elots des Ap\xc3\xb4tres, jonka p\xc3\xa4\xc3\xa4saari Grande Terre on kahden neli\xc3\xb6kilometrin kokoinen. Sen vieress\xc3\xa4 sijaitsee pienempi Petite \xc3\x8ele. It\xc3\xa4inen saariryhm\xc3\xa4 sijaitsee noin 100 kilometri\xc3\xa4 l\xc3\xa4ntisest\xc3\xa4 ryhm\xc3\xa4st\xc3\xa4 it\xc3\xa4\xc3\xa4n ja se koostuu kahdesta saaresta. It\xc3\xa4iseen saariryhm\xc3\xa4\xc3\xa4n kuuluu Crozetsaarien suurin saari \xc3\x8ele de la Possession, joka on pinta-alataan 146 neli\xc3\xb6kilometri\xc3\xa4. Siit\xc3\xa4 noin 20 kilometri\xc3\xa4 it\xc3\xa4\xc3\xa4n sijaitsee 130 neli\xc3\xb6kilometrin kokoinen \xc3\x8ele de l\xe2\x80\x99Est. It\xc3\xa4iset saaret koostuvat plutonisista ja vulkaanisista kivist\xc3\xa4 l\xc3\xa4ntisen ryhm\xc3\xa4n koostuessa vain vulkaanisesta. Saarten ilmasto on merellinen ja kylm\xc3\xa4. Talvisin keskil\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on 3\xc2\xa0\xc2\xb0C ja kes\xc3\xa4isin 7,9\xc2\xa0\xc2\xb0C. Vett\xc3\xa4 sataa vuosittain noin 2\xc2\xa0400 millimetri\xc3\xa4 ja tuulet ovat kovat. Saarilla ei ole j\xc3\xa4\xc3\xa4tik\xc3\xb6it\xc3\xa4, mutta niill\xc3\xa4 on ennen ollut niit\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKasvit\n_START_PARAGRAPH_\nCrozersaarten rannoilla ruoholajit Crassula moschata ja Leptinella plumosa ovat yleisi\xc3\xa4. Poa cookii on yleinen merinorsujen ja pingviinien k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4mill\xc3\xa4 rannoilla. Korkeammilla paikoilla noin 150 metrin korkeuteen asti yleisi\xc3\xa4 kasveja ovat pensas Acaena magellanica ja Blechnum penna-marina-saniainen. Kergueleninkaalia (Pringlea antiscorbutica) tavataan kosteilla paikoilla. Sis\xc3\xa4maan laaksoissa tavataan useita eri sammallajeja ja Agrostis magellanica -ruoholajia. 150 metrin korkeuden yl\xc3\xa4puolella kasvillisuus on harvaa, mutta siell\xc3\xa4kin kasvaa A. magellanicaa ja Azorella selagoa. Saarilla ei ole endeemisi\xc3\xa4 kasvilajeja, vaan kaikkia niist\xc3\xa4 tavataan muuallakin. Ihmisten tukikohtien l\xc3\xa4hettyvill\xc3\xa4 kasvaa joitakin vierasper\xc3\xa4isi\xc3\xa4 lajeja. Niist\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4osa kasvaa \xc3\x8ele de la Possessionilla ja \xc3\x8ele des Pingouins on niist\xc3\xa4 kokonaan vapaa.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4imet\n_START_PARAGRAPH_\nCrozetsaarilla on enemm\xc3\xa4n pesivi\xc3\xa4 merilintuja kuin miss\xc3\xa4\xc3\xa4n muualla maailmassa. Eri lajeja on 36 ja yhteens\xc3\xa4 lintuja on arviolta 25 miljoonaa. Linnuista yleisimpi\xc3\xa4 ovat esimerkiksi kuningaspingviini, kultat\xc3\xb6yht\xc3\xb6pingviini, kalliot\xc3\xb6yht\xc3\xb6pingviini, j\xc3\xa4ttil\xc3\xa4isalbatrossi, nokialbatrossi, isomyrskyliit\xc3\xa4j\xc3\xa4t ja mustatuppinokka, jonka alalaji Chionis minor crozettensis on saarilla endeeminen. Nis\xc3\xa4kk\xc3\xa4ist\xc3\xa4 saarilla tavataan esimerkiksi etel\xc3\xa4nmerinorsua, kergueleninmerikarhua ja \xc3\xa1msterdaminsaarenmerikarhua. \xc3\x8ele de la Possessionilla tavataan saarille tuotuina nis\xc3\xa4kk\xc3\xa4in\xc3\xa4 mustarottaa, \xc3\x8ele de l\xe2\x80\x99Estilla kaniinia ja \xc3\x8ele aux Cochonsilla kissoja ja kotihiiri\xc3\xa4. Hy\xc3\xb6nteislajeja Crozetsaarilla tunnetaan 63 ja niist\xc3\xa4 57 prosenttia on saarille endeemisi\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nCrozetsaaret l\xc3\xb6ysi 22. tammikuuta 1772 ranskalaisen Marc-Joseph Marion du Fresnen johtama retkikunta. H\xc3\xa4nen tuttavansa, niin ik\xc3\xa4\xc3\xa4n ranskalainen Julien Crozet julisti kuitenkin virallisesti l\xc3\xb6yt\xc3\xa4neens\xc3\xa4 ne kaksi p\xc3\xa4iv\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemmin. My\xc3\xb6hemmin saarille tuli hylkeenpyyt\xc3\xa4ji\xc3\xa4, jotka saalistivat l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 merikarhuja. Mets\xc3\xa4styksen takia merikarhut h\xc3\xa4visiv\xc3\xa4t saarilta l\xc3\xa4hes kokonaan vuoteen 1835 menness\xc3\xa4. Hylkeiden h\xc3\xa4vitty\xc3\xa4 niiden mets\xc3\xa4stys korvautui valaanpyynnill\xc3\xa4. Sek\xc3\xa4 hylkeen- ett\xc3\xa4 valaanpyyt\xc3\xa4jien p\xc3\xa4\xc3\xa4osa oli kotoisin Yhdysvaltojen pohjoisosista, kuten esimerkiksi Massachusettsista. Saarilla k\xc3\xa4vi silloin t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in my\xc3\xb6s l\xc3\xa4hist\xc3\xb6lle haaksirikkoutuneiden laivojen miehist\xc3\xb6j\xc3\xa4. Haaksirikoista tuli niin yleisi\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 Royal Navy alkoi j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4\xc3\xa4 parin vuoden v\xc3\xa4lein saarille pelastusoperaatioita. Ranskalaiset viranomaiset kiinnostuivat saarista 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4en matkoja saarille Ranskan hallinnon tukemiseksi. Crozetsaaria hallinnoitiin aluksi Madagaskarin osana, mutta niist\xc3\xa4 tuli osa Terres Australes and Antarctiques Fran\xc3\xa7aisesia eli Ranskan etel\xc3\xa4isi\xc3\xa4 ja antarktisia alueita vuonna 1955. Ensimm\xc3\xa4inen v\xc3\xa4liaikainen tieteellinen asema perustettiin \xc3\x8ele de la Possessionlle vuonna 1961. Vuosina 1963\xe2\x80\x931964 perustettiin Alfred-Fauren asema, jossa on nykyisin talvien yli 35 henkil\xc3\xb6\xc3\xa4. Asemaan kuuluu my\xc3\xb6s postitoimisto ja kirkko. Ylikalastuksen est\xc3\xa4miseksi Ranskan laivasto partioi alueen vesi\xc3\xa4.'