b'\n_START_ARTICLE_\nCarl Albert Edelfelt\n_START_SECTION_\nAsemat\n_START_PARAGRAPH_\nEdelfeltin tunnetuin ty\xc3\xb6 oli asemarakennusten suunnitteleminen Suomen ensimm\xc3\xa4iselle rautatieosuudelle, Helsinki\xe2\x80\x93H\xc3\xa4meenlinna-rautatielle. Alkuper\xc3\xa4iset asemapaikkakunnat olivat Helsinki, Tikkurila, J\xc3\xa4rvenp\xc3\xa4\xc3\xa4, Hyvink\xc3\xa4\xc3\xa4, Riihim\xc3\xa4ki, Turenki ja H\xc3\xa4meenlinna. Edelfelt suunnitteli asemat 1850-luvun lopussa, ja ne valmistuivat vuonna 1861. P\xc3\xa4\xc3\xa4teasemat Helsinki ja H\xc3\xa4meenlinna sek\xc3\xa4 t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 vaihtoasema Tikkurila saivat tiiliset asemarakennukset, muut tehtiin puusta. Vaikutteita Edelfeltin sanotaan saaneen saksalaisista ja sveitsil\xc3\xa4isist\xc3\xa4 asemarakennuksista. Nykyaikaan asti ovat s\xc3\xa4ilyneet Tikkurilan, J\xc3\xa4rvenp\xc3\xa4\xc3\xa4n, Hyvink\xc3\xa4\xc3\xa4n ja Turengin alkuper\xc3\xa4iset asemarakennukset. Helsingin asema purettiin vuonna 1918 Eliel Saarisen aseman valmistuttua, H\xc3\xa4meenlinnan asema tuhoutui sis\xc3\xa4llissodassa vuonna 1918, ja Riihim\xc3\xa4en asema purettiin 1930-luvulla uuden aseman tielt\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKirkot\n_START_PARAGRAPH_\nToimiessaan H\xc3\xa4meen l\xc3\xa4\xc3\xa4nin l\xc3\xa4\xc3\xa4ninarkkitehtina Edelfelt suunnitteli perusteellisen korjauksen vuonna 1806 valmistuneeseen Urjalan puukirkoon, joka vuonna 1869 toteutetun korjauksen j\xc3\xa4lkeen oli sek\xc3\xa4 ulko- ett\xc3\xa4 sis\xc3\xa4asultaan goottilaista tyyli\xc3\xa4. Kirkon sis\xc3\xa4puolen koristelua on sittemmin riisuttu, mutta ulkopuolelta kirkko on nyky\xc3\xa4\xc3\xa4nkin l\xc3\xa4hes t\xc3\xa4ydellisesti Edelfeltin suunnitelmien mukainen. Edelfelt suunnitteli my\xc3\xb6s Juvan kivikirkon sisustuksen ja ulkopuolen yksityiskohdat ty\xc3\xb6- ja detaljisuunnitelmineen ja oli kirkon rakennusty\xc3\xb6n valvoja. Kirkko valmistui vuonna 1863.\n_START_SECTION_\nMuut ty\xc3\xb6t\n_START_PARAGRAPH_\nEdelfeltin muista t\xc3\xb6ist\xc3\xa4 tunnetuin on Helsingin yliopiston Arppeanum-rakennus. Vuonna 1869 Senaatintorin koilliskulmaan valmistunut, yliopiston rehtorin A. E. Arppen mukaan nimetty Arppeanum rakennettiin alkuaan yliopiston kemian laitosta ja museokokoelmia varten. Arppeanum edustaa venetsialaistyylist\xc3\xa4 uusrenessanssia, ja se on kuuluisa etenkin valurautaisesta, nelj\xc3\xa4n kerroksen korkuisesta p\xc3\xa4\xc3\xa4portaikostaan.'