b'\n_START_ARTICLE_\nGrimmin sadut\n_START_PARAGRAPH_\nGrimmin sadut (saks. Kinder- und Hausm\xc3\xa4rchen) ovat saksalaisten Grimmin veljesten ker\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4 satukokoelma, jonka tunnetuimpia kertomuksia ovat Hannu ja Kerttu, Lumikki, Prinsessa Ruusunen, Tuhkimo, Punahilkka ja Bremenin soittoniekat. Satukokoelman ensimm\xc3\xa4inen laitos julkaistiin vuonna 1812 ja seitsem\xc3\xa4s laitos vuonna 1857. _NEWLINE_Sadut eiv\xc3\xa4t ole veljesten kirjoittamia, vaan he ovat muokanneet niit\xc3\xa4 kansantarinoiden pohjalta. Alkuper\xc3\xa4iset tarinat oli tarkoitettu aikuisille, ja ne olivat sis\xc3\xa4ll\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n karkeita ja raakoja. Grimmin sadut ovat kuitenkin nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n hyv\xc3\xa4ksytty\xc3\xa4 lasten kirjallisuutta laajasti eri kulttuureissa._NEWLINE_Grimmin satuja on tulkittu niin psykoanalyyttisesta, psykologisesta kuin yhteiskunnallisestakin n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta.\n_START_SECTION_\nSatujen ker\xc3\xa4\xc3\xa4minen\n_START_PARAGRAPH_\nVeljekset Jacob (1785\xe2\x80\x931863) ja Wilhelm (1786\xe2\x80\x931859) Grimm kokosivat useita satukokoelmia aikansa kansansaduista. Grimmit ker\xc3\xa4siv\xc3\xa4t satuja p\xc3\xa4\xc3\xa4osin sivistyneist\xc3\xb6n keskuudesta, jolloin niist\xc3\xa4 olivat jo hieman karsiutuneet karkeimmat kansansatujen piirteet. Alkuper\xc3\xa4iset sadut k\xc3\xa4sitteliv\xc3\xa4t muun muassa insesti\xc3\xa4, seksi\xc3\xa4 ja v\xc3\xa4kivaltaa, ja ne oli suunnattu aikuisille lasten sijaan. Oletetaan, ett\xc3\xa4 Grimmin veljekset eiv\xc3\xa4t muokanneet satuja moralismin tai s\xc3\xa4\xc3\xa4dyllisyyden vuoksi vaan saadakseen saduille laajemman yleis\xc3\xb6n. Ensimm\xc3\xa4isen painoksen j\xc3\xa4lkeen satuja muutettiinkin palautteen perusteella. Lopullinen seitsem\xc3\xa4s painos ilmestyi 1857.\n_START_SECTION_\nSatujen muokkaus\n_START_PARAGRAPH_\nWilhelm Grimm karsi ja muokkasi saduista erityisesti seksuaalisuuteen viittaavia kohtauksia. Muokkauksesta huolimatta saduissa esiintyy kuitenkin runsaasti v\xc3\xa4kivaltaa lapsia kohtaan, kuten n\xc3\xa4lk\xc3\xa4\xc3\xa4n n\xc3\xa4\xc3\xa4nnytt\xc3\xa4mist\xc3\xa4, julmia rangaistuksia tai suoranaista hyv\xc3\xa4ksik\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xa4. Esimerkiksi tuntemattomammaksi j\xc3\xa4\xc3\xa4neess\xc3\xa4 K\xc3\xa4det\xc3\xb6n tytt\xc3\xb6 -sadussa myll\xc3\xa4ri myy vahingossa tytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4 paholaiselle ja joutuu leikkaamaan tyt\xc3\xb6n k\xc3\xa4det est\xc3\xa4\xc3\xa4kseen paholaista saamasta tytt\xc3\xb6\xc3\xa4 haltuunsa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 on ilmeisesti muokattu versiosta, jossa myll\xc3\xa4ri-is\xc3\xa4 haluaakin naida tytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4. Tytt\xc3\xb6 kuitenkin kielt\xc3\xa4ytyy, ja paholaismainen is\xc3\xa4 rankaisee tytt\xc3\xb6\xc3\xa4 leikkaamalla t\xc3\xa4m\xc3\xa4n k\xc3\xa4det ja rinnat irti. Grimmien versio erottelee is\xc3\xa4n ja paholaisen toisistaan, mutta sadussa on edelleen havaittavissa insesti-teemaa kuten myll\xc3\xa4rin ja tytt\xc3\xa4ren keskustelussa: _NEWLINE_\xc2\xbbMyll\xc3\xa4ri: Lapseni, jollen hakkaa molempia k\xc3\xa4si\xc3\xa4si poikki, niin paha vie minut mukanaan, ja tuskissani lupasin jo totella h\xc3\xa4nt\xc3\xa4. Autathan minua h\xc3\xa4d\xc3\xa4ss\xc3\xa4ni ja anna anteeksi se paha, mink\xc3\xa4 sinulle teen. _NEWLINE_ Tytt\xc3\xb6: Rakas is\xc3\xa4, tee minulle mit\xc3\xa4 haluat, olen sinun lapsesi.\xc2\xbb _NEWLINE_(Suomennos Helmi Krohn.)_NEWLINE_Seksuaalisuus on esill\xc3\xa4 my\xc3\xb6s T\xc3\xa4hk\xc3\xa4p\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4, jossa noita vangitsee tyt\xc3\xb6n ovettomaan torniin ja kiipe\xc3\xa4\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n luo tyt\xc3\xb6n hiuksia pitkin samoin kuin paikalle sattunut prinssikin. Sadun lopussa prinssi saa lopulta tyt\xc3\xb6n vaimokseen, mutta t\xc3\xa4lle on jostain ilmaantunut kaksoslapset. Grimmin viimeisess\xc3\xa4 versiossa lapsia ei aluksi ole eik\xc3\xa4 heid\xc3\xa4n ilmaantumista selvitet\xc3\xa4. Ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 painoksessa kuitenkin T\xc3\xa4hk\xc3\xa4p\xc3\xa4\xc3\xa4 tiedustelee viattomasti noidalta, miksi h\xc3\xa4nen vaatteensa ovat yht\xc3\xa4kki\xc3\xa4 k\xc3\xa4yneet niin tiukoiksi, ja noita karkottaa t\xc3\xa4st\xc3\xa4 syyst\xc3\xa4 paheellisen tyt\xc3\xb6n tornista kauas mets\xc3\xa4\xc3\xa4n. Lapsien is\xc3\xa4 on siis ilmeisesti kuitenkin prinssi._NEWLINE_Grimmin veljekset huomasivat my\xc3\xb6s, ett\xc3\xa4 lasten oli helpompi hyv\xc3\xa4ksy\xc3\xa4 ajatus pahasta \xc3\xa4itipuolesta kuin julmasta \xc3\xa4idist\xc3\xa4, ja siksi satujen alkuper\xc3\xa4iset \xc3\xa4itihahmot onkin muutettu \xc3\xa4itipuoliksi. Aikuiset saattoivat viel\xc3\xa4 hyv\xc3\xa4ksy\xc3\xa4 sen, ett\xc3\xa4 Lumikilla oli karmea \xc3\xa4iti tai ett\xc3\xa4 Hannun ja Kertun \xc3\xa4iti tietoisesti vei heid\xc3\xa4t noidan uhreiksi. Viel\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 painoksessa n\xc3\xa4m\xc3\xa4 hahmot olivat \xc3\xa4itej\xc3\xa4, mutta uudempien painosten my\xc3\xb6t\xc3\xa4 heist\xc3\xa4 tuli \xc3\xa4itipuolia.\n_START_SECTION_\nTulkinta\n_START_PARAGRAPH_\nSuomalaisen satujen tutkijan Hilkka Yl\xc3\xb6sen mukaan satujen ensisijainen teht\xc3\xa4v\xc3\xa4 on ilahduttaa lukijaa. Ne voivat olla keino kohdata ahdistavia asioita, mutta ennen kaikkea ne rohkaisevat, lohduttavat ja antavat aihetta iloon. H\xc3\xa4nen mukaansa satujen vertauskuvallisuus tekee niiden sanomasta erilaista lukijansa mukaan.Yksin\xc3\xa4iselle lapselle Tuhkimo voi tuoda toivoa yst\xc3\xa4vist\xc3\xa4, kun taas toiselle lapselle se puhuu erilaisesta kauneusk\xc3\xa4sitteest\xc3\xa4. Satu on loputtoman monitahoinen kuvitteellinen maailma hyvin eri-ik\xc3\xa4isille ja -oloisille lukijoille lapsista aikuisiin.\n_START_SECTION_\nPsykoanalyyttisia tulkintoja\n_START_PARAGRAPH_\nSigmund Freudin kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4n psykoanalyysin vaikutuksesta my\xc3\xb6s satuja alettiin tulkita syvyyspsykologisesti. Freud itse tarkasteli Tittelintuure-aiheen esiintymist\xc3\xa4 er\xc3\xa4\xc3\xa4n potilaansa unessa. Satuja tutkinut Bruno Bettelheim (kirjassaan Satujen lumous, merkitys ja arvo) kuuluu Freudin seuraajiin. H\xc3\xa4nen mukaansa satujen merkitys on juuri niiden seksuaalisissa vivahteissa, ja niiden avulla lapsi voi k\xc3\xa4sitell\xc3\xa4 peniskateutta, oidipaalisuutta tai tiedostumattomia sukurutsausyllykkeit\xc3\xa4. Siin\xc3\xa4 miss\xc3\xa4 Grimmin veljekset pyrkiv\xc3\xa4t karsimaan saduista seksuaalisuutta, on Bettelheim koettanut paljastaa symbolisia seksuaalisia merkityksi\xc3\xa4 esiin pienist\xc3\xa4kin yksityiskohdista. Esimerkiksi kun Prinsessa Ruususen sormesta valuu v\xc3\xa4rttin\xc3\xa4n piston vuoksi verta, sill\xc3\xa4 on yhteys menstruaatioon. Punahilkka taas kertoo Bettelheimin mukaan symbolisesti siit\xc3\xa4, kuinka murrosik\xc3\xa4 saattaa tyt\xc3\xb6t oidipaalisten ristiriitojen vaaraan. Satu toimisi siis seksuaalisen kehityksen ja sen ongelmien ratkaisuavaimena. Bettelheimia on kritisoitu n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 tulkinnoista ja on todettu, ett\xc3\xa4 pienet lapset tuskin ymm\xc3\xa4rt\xc3\xa4v\xc3\xa4t kertomusten seksuaalista pohjavirett\xc3\xa4, vaikka aikuiset sen tunnistaisivat.\n_START_SECTION_\nPsykologinen n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulma\n_START_PARAGRAPH_\nPsykologista n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmaa edustavat tulkinnat (mm. Sheldon Cashdan) korostavat satujen merkityst\xc3\xa4 lapsen itsetunnon kehittymiselle. Saduissa k\xc3\xa4yd\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4pi erilaisia heikkouksia ja sit\xc3\xa4, kuinka n\xc3\xa4iden heikkouksien valtaan joutuneiden k\xc3\xa4y. Esimerkiksi Lumikissa sek\xc3\xa4 Lumikin ett\xc3\xa4 pahan \xc3\xa4itipuolen heikkoutena on turhamaisuus, ja Tuhkimon sisarpuolten heikkous taas on pahansuopuus ja kateus. Sadut ovat varoittavia tarinoita, mutta ne auttavat my\xc3\xb6s k\xc3\xa4ym\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4pi pelkoja, kuten hylk\xc3\xa4\xc3\xa4misen pelkoa. Lasten hylk\xc3\xa4\xc3\xa4minen esiintyy eri muodoissa useissa Grimmin saduissa, kuten Hannussa ja Kertussa ja Lumikissa.\n_START_SECTION_\nYhteiskunnallinen merkitys\n_START_PARAGRAPH_\nGrimmin veljesten ker\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4t sadut kertovat my\xc3\xb6s aikansa yhteiskunnasta, vaikka j\xc3\xa4lkik\xc3\xa4teen ne ovatkin saaneet huonon maineen v\xc3\xa4kivaltansa ja pornografian johdosta. Veljesten muokkaukset tukivat kuitenkin my\xc3\xb6s yhteiskunnallisia tavoitteita. Punahilkan aiemmissa muodoissa tytt\xc3\xb6 sy\xc3\xb6 iso\xc3\xa4itins\xc3\xa4 lihaa vahingossa, riisuutuu sitten houkuttelevasti suden edess\xc3\xa4 ja pakenee lopulta paikalta nokkeluutensa ansiosta. Grimmit muokkasivat sadusta kuitenkin opettavaisen version, jossa Punahilkka ei kuuntele vanhempiensa hyvi\xc3\xa4 neuvoja vaan puhuu vieraalle sudelle ja asettaa siten itsens\xc3\xa4 vaaraan, josta lopulta selvi\xc3\xa4\xc3\xa4 puunhakkaajan avulla. 1800-luvun yhteiskunnassa nuoret naiset pyrittiin kasvattamaan alistuviksi eik\xc3\xa4 omap\xc3\xa4isiksi tai nokkeliksi. Aikansa kriitikoita sadut eiv\xc3\xa4t silti aina miellytt\xc3\xa4neet. Luokkayhteiskuntaa vastaan soti muun muassa se, ett\xc3\xa4 Grimmin saduissa alemman luokan edustaja, kuten talonpoika tai piikatytt\xc3\xb6, saattoi saada puolisokseen prinssin tai prinsessan._NEWLINE_Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4nkin useiden lastenkirjojen ja satujen taustalla on ajatus poliittisesta korrektiudesta. Uutta kirjallisuutta tuotetaan ja vanhoja tarinoita muokataan, jotta ne vastaisivat aikamme yhteiskunnallisia tarpeita. Nyt kirjat ja sadut ajavat esimerkiksi naisten ja miesten v\xc3\xa4list\xc3\xa4 tasa-arvoa.'