b"\n_START_ARTICLE_\nSocial Distortion\n_START_SECTION_\nVuodet 1978\xe2\x80\x932000\n_START_PARAGRAPH_\nYhtyeen aloittaessa vuonna 1978 siihen kuuluivat laulaja-kitaristi Mike Ness, basisti Dennis Danell ja rumpali Casey Royer. Noin vuotta my\xc3\xb6hemmin Danell vaihtoi komppikitaraan ja Brent Liles otettiin bassoon. Rumpuihin vaihtui Derek O'Brien. Sen j\xc3\xa4lkeisin\xc3\xa4 aikoina rumpalit ja basistit vaihtuivat useasti, vain Ness ja Danell s\xc3\xa4ilyiv\xc3\xa4t._NEWLINE_Vuonna 1982 yhtye teki ensimm\xc3\xa4isen kiertueensa, punkyhtye Youth Brigaden kanssa. Debyyttialbumi Mommy's Little Monster julkaistiin 1983. Sen kappaleen \xe2\x80\x9dAnother State of Mind\xe2\x80\x9d mukaan on nimetty kiertueella kuvattu dokumentti. _NEWLINE_Social Distortion hajosi vuonna 1985 Mike Nessin taisteltua huumeiden ja oikeuden kanssa, mutta vuonna 1987 yhtye kokosi rivins\xc3\xa4 Nessin ryhdist\xc3\xa4ydytty\xc3\xa4. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi albumin Prison Bound, joka ei viel\xc3\xa4 ollut menestys kaupallisessa mieless\xc3\xa4. Albumilla yhtyeen tyyli oli vaihtunut hardcore punkista punkin kautta niin sanottuun lehmipoikapunkkiin (cow punk), jossa vaikutteina kuului country-musiikki._NEWLINE_Seuraava albumi, vuoden 1990 Social Distortion, nosti hieman Social D:n kaupallista suosiota. Albumissa julkaistiin my\xc3\xb6s uudet singlet Story Of My Life, Ball & Chain Johnny Cashin coverina Ring Of Fire julkaistiin nyt ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa, joista tuli yhtyeen suosituimmat kappaleet. Kuitenkin vasta nelj\xc3\xa4s albumi, vuoden 1992 Somewhere Between Heaven and Hell, nosti heid\xc3\xa4t valtavirtasuosioon muun muassa kappaleiden \xe2\x80\x9dCold Feelings\xe2\x80\x9d, \xe2\x80\x9dBorn To Lose\xe2\x80\x9d ja \xe2\x80\x9dBad Luck\xe2\x80\x9d avulla._NEWLINE_Vuonna 1996, kahden vuoden albuminteon j\xc3\xa4lkeen, julkaistiin White Light, White Heat, White Trash, joka on Social D:n kaupallisesti menestynein albumi. Vuonna 1998 yhtye julkaisi livealbumin Live at Roxy, jonka j\xc3\xa4lkeen vuonna 2000 Social Distortion hajosi Dennis Danellin kuoleman j\xc3\xa4lkeen.\n_START_SECTION_\nReunion (2001\xe2\x80\x93)\n_START_PARAGRAPH_\nNoin vuoden kuluttua, vuonna 2001 korvattiin kuollut Danell Jonny Wickershamilla ja rumpali Chuck Bisquitsin tilalle liittyi Charlie Quintana. White Light, White Heat, White Trashin seuraaja (jota suunniteltiin ilmestyv\xc3\xa4ksi jo vuonna 2000) nimettiin Sex, Love And Rock 'n' Rolliksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 albumi voitti Suomessa musiikkilehti Suen palkinnon vuoden parhaana ulkomaisena albumina 2004._NEWLINE_Social Distortion esiintyi ensimm\xc3\xa4ist\xc3\xa4 kertaa Suomessa 27. kes\xc3\xa4kuuta 2009 Pitk\xc3\xa4 kuuma kes\xc3\xa4 -festivaalilla. Konserttia oli seuraamassa yhteens\xc3\xa4 5\xc2\xa0000 ihmist\xc3\xa4. Toisen kerran yhtye esiintyi 18. kes\xc3\xa4kuuta 2011 Sein\xc3\xa4joen Provinssirockissa.\n_START_SECTION_\nYhtyeen ulkopuolella\n_START_PARAGRAPH_\nSocial Distortionin kappaleita on videopeleiss\xc3\xa4 Guitar Hero 3 (\xe2\x80\x9dStory Of My Life\xe2\x80\x9d), Guitar Hero: Metallica (\xe2\x80\x9dMommy's Little Monster\xe2\x80\x9d) ja Rock Band 2 (\xe2\x80\x9dI Was Wrong\xe2\x80\x9d)."