b'\n_START_ARTICLE_\nRadikaali (kemia)\n_START_PARAGRAPH_\nRadikaali on atomi tai molekyyli, jolla on pariton m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 elektroneja (yleens\xc3\xa4 seitsem\xc3\xa4n) uloimmalla elektronikuorella ja siten pariton elektroni. Radikaaleja syntyy, kun yksinkertainen \xcf\x83-sidos katkeaa homolyyttisesti ja sidosta muodostavat kaksi elektronia p\xc3\xa4\xc3\xa4tyv\xc3\xa4t eri atomeihin. N\xc3\xa4in syntyvill\xc3\xa4 radikaaliatomeilla on yksi pariton elektroni ja vajaa valenssielektronien oktetti. Paritonta elektronia merkit\xc3\xa4\xc3\xa4n pisteell\xc3\xa4, esimerkiksi \xc2\xb7CH\xe2\x82\x83 tai Cl\xc2\xb7. Radikaalit reagoivat yleens\xc3\xa4 herk\xc3\xa4sti, koska ne pyrkiv\xc3\xa4t t\xc3\xa4ydent\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n uloimman elektronikuorensa. Radikaaleilla on suuri merkitys muun muassa palamisessa, polymeroinnissa, ilmakeh\xc3\xa4n reaktioissa ja monissa biokemiallisissa ilmi\xc3\xb6iss\xc3\xa4. _NEWLINE_Radikaaleista k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s nime\xc3\xa4 vapaat radikaalit, sill\xc3\xa4 aikaisemmin radikaali on tarkoittanut molekyyliin sitoutunutta kemiallista ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4. Nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n on kuitenkin IUPAC:n mukaan suositeltavaa puhua esimerkiksi vinyyliradikaalin sijaan vinyyliryhm\xc3\xa4st\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nReaktiot\n_START_PARAGRAPH_\nRadikaalit osallistuvat additio- ja substituutioreaktioihin. Radikaalireaktiossa on kolme vaihetta: aloitusreaktio, ketjureaktiot ja p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6sreaktiot. Aloitusreaktiossa muodostuu radikaaleja, kun taas ketjureaktiot ovat radikaalin reaktioita neutraalien molekyylien kanssa, jotka johtavat uusien radikaalien syntymiseen. Koska radikaalit ovat hyvin reaktiivisia, radikaalireaktio voi jatkua niin kauan kuin radikaaleja muodostavia reagensseja on k\xc3\xa4ytett\xc3\xa4viss\xc3\xa4._NEWLINE_Radikaalin substituutioreaktiossa l\xc3\xa4ht\xc3\xb6aineradikaali (Rad\xe2\x80\xa2) ottaa vastaan elektronin molekyylilt\xc3\xa4 A-B, josta muodostuu uusi radikaali B\xe2\x80\xa2._NEWLINE_Radikaalin additioreaktiossa radikaali liittyy alkeenin kaksoissidoksen yhteen elektroniin, ja lopputuotteestakin tulee radikaali.\n_START_SECTION_\nAlkeenien polymerointi\n_START_PARAGRAPH_\nAlkeenien polymerointi on t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 teollinen reaktio, jossa pienet alkeenimolekyylit liittyv\xc3\xa4t toisiinsa muodostaen yhden makromolekyylin eli polymeerin. Esimerkiksi eteenist\xc3\xa4 voidaan valmistaa polymeeri\xc3\xa4, polyeteeni\xc3\xa4. Alkeenien radikaalipolymerointi on polyadditioreaktio, jossa kaksoissidoksia sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t monomeerit liittyv\xc3\xa4t yhteen additioreaktiolla pitkiksi ketjuiksi. Samalla molekyylien v\xc3\xa4liset kaksoissidokset aukeavat. K\xc3\xa4ynnisty\xc3\xa4kseen reaktio tarvitsee aloitekatalyytin sek\xc3\xa4 yleens\xc3\xa4 viel\xc3\xa4 toisen katalyytin nopeuttamaan reaktiota. Polymerointireaktion aloitekatalyyttin\xc3\xa4 (initiaattorina) voi toimia esim. bentsoyyliperoksidi, joka hajoaa bentsoyylioksiradikaaleiksi.Bentsoyylioksiradikaali reagoi ensin alkeenin kanssa ja reaktio jatkuu ketjureaktiona, jossa syntyy pitki\xc3\xa4 hiiliketjuradikaaleja. P\xc3\xa4\xc3\xa4tereaktiossa hiiliketjuradikaalit yhtyv\xc3\xa4t polymeeriketjuksi.\n_START_SECTION_\nHappiradikaali\n_START_PARAGRAPH_\nHappiradikaali on hapen herk\xc3\xa4sti reagoiva yhdiste. Esimerkiksi hydroksyyliradikaali on yleinen happiradikaali. Happiradikaaleja syntyy etenkin ilmakeh\xc3\xa4n hapen ja otsonin reaktioissa. Happiradikaalit toimivat voimakkaina hapettimina ja voivat aiheuttaa vaurioita soluille. Antioksidantit, kuten E- ja C-vitamiinit hajottavat happiradikaaleja ja est\xc3\xa4v\xc3\xa4t niiden aiheuttamia soluvaurioita._NEWLINE_Happiradikaaleja vapautuu my\xc3\xb6s solujen mitokondrioista soluhengityksen yhteydess\xc3\xa4. Erityisesti n\xc3\xa4m\xc3\xa4 happiradikaalit voivat vahingoittaa solua, muun muassa sen tumaa ja siell\xc3\xa4 olevaa DNA:ta.'