b'\n_START_ARTICLE_\nOutoja tarinoita 1\n_START_SECTION_\nVastaanotto\n_START_PARAGRAPH_\nAikakoneen arviossa Eija Elo kehui antologiaa laadukkaaksi. H\xc3\xa4nelt\xc3\xa4 saivat kiitosta niin Sadelehdon novellivalinnat, erinomaisiksi kehutut suomennokset kuin \xe2\x80\x9dyll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4n tyylik\xc3\xa4s\xe2\x80\x9d kansikuvakin. H\xc3\xa4nest\xc3\xa4 kokoelma oli osa tuolloin meneill\xc3\xa4\xc3\xa4n ollutta laajempaa kehityst\xc3\xa4, jossa Suomessa alettiin tiedostaa kauhuperinteen olemassaolo ja laajuus._NEWLINE_Helsingin Sanomissa Keijo Kettunen nosti H. P. Lovecraftin ja Ray Bradburyn novellit kokoelman parhaimmistoon. Sen sijaan H. Warner Munnin \xe2\x80\x9dKetju\xe2\x80\x9d on selv\xc3\xa4sti heikompi kuin Edgar Allan Poen \xe2\x80\x9dKuilu ja heiluri\xe2\x80\x9d, jota Munnin tarina muistuttaa. Robert Blochin novellin loppua Kettunen piti kuluneena. _NEWLINE_Portin Boris Hurtta piti novellien enemmist\xc3\xb6\xc3\xa4 Lovecraftin tarinaan verrattuna melko v\xc3\xa4lj\xc3\xa4ht\xc3\xa4nein\xc3\xa4. Rikostarinoihin viittaavien loppuyll\xc3\xa4tysten sijasta Hurtta kaipasi goottilaista yliampuvuutta, vaikka sit\xc3\xa4 pidett\xc3\xa4isiinkin vanhentuneena ja naurettavana.'