b'\n_START_ARTICLE_\nVahva vuorovaikutus\n_START_PARAGRAPH_\nVahva vuorovaikutus (v\xc3\xa4rivoima, vahva voima, vahva ydinvoima, joskus my\xc3\xb6s ydinvoima) on vahvin kolmesta hiukkasfysiikan standardimallin perusvuorovaikutuksesta. Se sitoo kvarkit hadroneiksi. Vahvan vuorovaikutuksen v\xc3\xa4litt\xc3\xa4j\xc3\xa4hiukkanen on mittabosoneihin kuuluva gluoni.\n_START_SECTION_\nVahva ja s\xc3\xa4hk\xc3\xb6inen vuorovaikutus\n_START_PARAGRAPH_\nVahvaa vuorovaikutusta kuvaava kentt\xc3\xa4teoria on hiukkasfysiikan standardimalliin kuuluva kvanttiv\xc3\xa4ridynamiikka (QCD) . Se on analoginen s\xc3\xa4hk\xc3\xb6magneettisen vuorovaikutuksen kvanttikentt\xc3\xa4teorian  (kvanttis\xc3\xa4hk\xc3\xb6dynamiikka, QED) kanssa siten, ett\xc3\xa4 s\xc3\xa4hk\xc3\xb6varausta vastaa v\xc3\xa4rivaraus ja fotonia gluoni. Gluoneilla on kuitenkin itsell\xc3\xa4\xc3\xa4nkin v\xc3\xa4rivaraus, kun taas fotoneilla ei ole s\xc3\xa4hk\xc3\xb6varausta._NEWLINE_Atomin ytimess\xc3\xa4 protonien v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on hyvin voimakas s\xc3\xa4hk\xc3\xb6inen poistovoima ja nukleonit ovat nopeassa liikkeess\xc3\xa4. Silti ydin pysyy koossa. Protoneja sitoo toisiinsa vahva vuorovaikutus (v\xc3\xa4rivoima). Se aiheuttaa vetovoiman my\xc3\xb6s neutronien v\xc3\xa4lille samoin kuin neutronin ja protonin v\xc3\xa4lille. My\xc3\xb6s s\xc3\xa4hk\xc3\xb6magneettisuus vaikuttaa, mutta vahva vuorovaikutus on paljon vahvempi ja siten hallitseva._NEWLINE_Kvarkeilla on v\xc3\xa4rej\xc3\xa4 (ei oikeita, kuviteltuja): kolme v\xc3\xa4ri\xc3\xa4 ja kolme niit\xc3\xa4 vastaavaa antiv\xc3\xa4ri\xc3\xa4. Eri v\xc3\xa4riset kvarkit vet\xc3\xa4v\xc3\xa4t toisiaan puoleensa (v\xc3\xa4rivoima), kuten eri s\xc3\xa4hk\xc3\xb6varaukset omaavat hiukkaset vet\xc3\xa4v\xc3\xa4t toisiaan. V\xc3\xa4rivoima ulottuu my\xc3\xb6s hadronien ulkopuolelle ja t\xc3\xa4m\xc3\xa4 saa ytimen pysym\xc3\xa4\xc3\xa4n koossa (ydinvoima). Gluoni v\xc3\xa4litt\xc3\xa4\xc3\xa4 v\xc3\xa4rivoiman nukleonien kesken samoin kuin kvarkkien v\xc3\xa4lisen vuorovaikutuksen.  Kvarkkien v\xc3\xa4rit koostuvat gluonien eri v\xc3\xa4reist\xc3\xa4, gluonit voivat siirty\xc3\xa4 kvarkista toiseen. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tavalla kvarkki voi vaihtaa v\xc3\xa4ri\xc3\xa4\xc3\xa4n. Kokonaisuutena hadronit ovat aina v\xc3\xa4rineutraaleja: baryonissa on aina jokaista v\xc3\xa4ri\xc3\xa4, jolloin ne kumoavat toisensa. Mesonissa on v\xc3\xa4ri ja sit\xc3\xa4 vastaava antiv\xc3\xa4ri, jolloin v\xc3\xa4rivaraus tulee nollaksi. Sen sijaan gluonit ovat v\xc3\xa4rivarauksellisia: ne sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t jonkin v\xc3\xa4rin ja antiv\xc3\xa4rin, jotka eiv\xc3\xa4t siis ole toistensa vastav\xc3\xa4rej\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nAsymptoottinen vapaus\n_START_PARAGRAPH_\nVahvalla vuorovaikutuksella on asymptoottiseksi vapaudeksi kutsuttu ominaisuus. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tarkoittaa sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kvarkkien v\xc3\xa4lisen vuorovaikutuksen suuruus riippuu et\xc3\xa4isyydest\xc3\xa4 (tai energiaskaalasta) siten, ett\xc3\xa4 voima on pienill\xc3\xa4 et\xc3\xa4isyyksill\xc3\xa4 (suurilla energioilla) heikompi kuin suurilla et\xc3\xa4isyyksill\xc3\xa4 (tai pienill\xc3\xa4 energioilla). T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johtaa siihen, ett\xc3\xa4 kvarkkien irrottamiseksi toisistaan tarvittaisiin \xc3\xa4\xc3\xa4rett\xc3\xb6m\xc3\xa4n suuri energia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 energia kuitenkin riitt\xc3\xa4\xc3\xa4 synnytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n uusia v\xc3\xa4rineutraaleja hiukkasia, joten kvarkkeja ei voida havaita vapaina._NEWLINE_Kvanttikromodynamiikan asymptoottisen vapauden todistivat ensimm\xc3\xa4isen\xc3\xa4 David Gross, David Politzer ja Frank Wilczek. Heille my\xc3\xb6nnettiin t\xc3\xa4st\xc3\xa4 ty\xc3\xb6st\xc3\xa4 vuoden 2004 Nobelin fysiikanpalkinto.\n_START_SECTION_\nVaikutusala\n_START_PARAGRAPH_\nVahvassa vuorovaikutuksessa nukleonien v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 voiman luonne riippuu et\xc3\xa4isyydest\xc3\xa4. Jos et\xc3\xa4isyys on 0,4\xe2\x80\x932 femtometri\xc3\xa4, vallitsee vahva vetovoima. Jos taas et\xc3\xa4isyys on alle 0,4\xc2\xa0fm, vallitsee vahva hylkiv\xc3\xa4 voima, joten ytimess\xc3\xa4 olevat nukleonit eiv\xc3\xa4t kosketa toisiaan. Kun nukleonien et\xc3\xa4isyys on suurempi kuin 2\xc2\xa0fm niin vuorovaikutus heikkenee nopeasti. Vaikutusta voi verrata jouseen. Mit\xc3\xa4 kauemmaksi jousta venytet\xc3\xa4\xc3\xa4n, sit\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n jousi panee vastaan, mutta sekin kuitenkin katkeaa joskus. Jos taas jousta puristetaan kasaan, se ty\xc3\xb6nt\xc3\xa4\xc3\xa4 takaisin. Sama p\xc3\xa4tee hadroneihin. Jos yritet\xc3\xa4\xc3\xa4n hajottaa mesonia kvarkiksi ja antikvarkiksi syntyy uusi mesoni. Baryonienkin hajotessa syntyy taas uusia yhdistelm\xc3\xa4hiukkasia. Esimerkiksi neutroni hajoaa protoniksi, elektroniksi ja antineutriinoksi (neutronin beta-hajoaminen)._NEWLINE_Nukleonin halkaisija on noin 1\xc2\xa0fm (10\xe2\x81\xbb\xc2\xb9\xe2\x81\xb5\xc2\xa0m), ytimen noin 10\xc2\xa0fm. Siksi ytimen vastakkaisilla puolilla olevien nukleonien v\xc3\xa4lille ei synny vahvaa vuorovaikutusta. Nukleonit ovat tekemisiss\xc3\xa4 vahvan vuorovaikutuksen v\xc3\xa4lityksell\xc3\xa4 vain l\xc3\xa4himpien naapurinukleoniensa kanssa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 on yksi syy siihen, ett\xc3\xa4 raskaiden ytimien rakenne on l\xc3\xb6yhempi (ep\xc3\xa4stabiilimpi) kuin keskiraskaiden. Stabiilein on rautaydin.'