b'\n_START_ARTICLE_\nMy\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikki\n_START_PARAGRAPH_\nMy\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikki tarkoittaa yleens\xc3\xa4 noin vuosien 300\xe2\x80\x93600 jaa. v\xc3\xa4list\xc3\xa4 aikaa etenkin Rooman valtakunnan historiassa. My\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikkiin kuuluivat kristinuskon levi\xc3\xa4minen ja muodostuminen Rooman valtakunnan valtionuskonnoksi, kulttuurin, taiteen ja tyylien v\xc3\xa4hitt\xc3\xa4inen muutos sek\xc3\xa4 Rooman keisarikunnan siirtyminen despoottisempaan ja keskitetymp\xc3\xa4\xc3\xa4n hallintoj\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4n._NEWLINE_My\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikkisen Rooman kehitys on perinteisesti mielletty rappioksi, joka ilmeni keisarillisen keskushallinnon romahduksena sek\xc3\xa4 talouden ja yhteiskunnan perusrakenteiden j\xc3\xa4rkkymisen\xc3\xa4. Aikakauteen liittynyt v\xc3\xa4est\xc3\xb6m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4n, teknologisen osaamisen ja elintason aleneminen on saanut viime aikoihin asti monet pit\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n valtakunnan jakoa ja L\xc3\xa4nsi-Rooman h\xc3\xa4vi\xc3\xb6t\xc3\xa4 yhteiskunnallisen romahduksen arkkityyppin\xc3\xa4. N\xc3\xa4kemyst\xc3\xa4 kohtaan esitetyn kritiikin mukaan kyseess\xc3\xa4 oli pikemmin muutosprosessi, jota ei pid\xc3\xa4 arvostella lopputuleman eli keskiajan pohjalta. Rappiota korostava tulkintalinja korostaa l\xc3\xa4nsiroomalaisen keisariuden katoamista, sotilaallisia tappioita, kansainvaelluksia sek\xc3\xa4 kaupunkikulttuurin taantumista erityisesti L\xc3\xa4nsi-Roomassa. Muutosta ja jatkuvuutta korostavat tutkijat taas korostavat (kristillisen) kulttuurin kukoistusta, antiikin perinn\xc3\xb6n s\xc3\xa4ilymist\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 erityisesti It\xc3\xa4-Rooman kukoistusta 400-luvun lopulla ja keisari Justinianuksen aikana._NEWLINE_My\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikki oli Euroopassa siirtym\xc3\xa4vaihe keskiaikaan. My\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikin k\xc3\xa4site vastaa ajallisesti jossain m\xc3\xa4\xc3\xa4rin k\xc3\xa4sitett\xc3\xa4 kansainvaellusaika.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4nsi-Rooman loppu\n_START_PARAGRAPH_\nValtakunnan l\xc3\xa4nsiosissa keskushallinto alkoi halvaantua 400-luvun alussa. Vuonna 410 visigootit h\xc3\xa4vittiv\xc3\xa4t Roomaa Alarikin johdolla. Alarik oli Rooman entinen liittolainen, joka tunsi tulleensa petetyksi raha-asioissa ja p\xc3\xa4\xc3\xa4tti peri\xc3\xa4 saataviaan suuremmalla joukolla. Alarik kuului areiolaisiin kristittyihin, jotka oli 300- ja 400-karkoitettu Rooman valtakunnasta harhaoppina pidetyn kristinuskon suuntauksen takia. Vaikka h\xc3\xa4vitys ei ollut t\xc3\xa4ydellist\xc3\xa4, oli t\xc3\xa4m\xc3\xa4n tapahtuman merkitys aikalaisten silmiss\xc3\xa4 suuri. Esimerkiksi Augustinus kirjoitti tapahtuman johdosta teoksen Jumalan valtio (De civitate Dei) valtiosta, jota eiv\xc3\xa4t maailman tapahtumat keinuta. _NEWLINE_Yleisesti t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 yhteydess\xc3\xa4 on puhuttu kansainvaellusten ajasta. Siirtyneet ihmism\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4t lienev\xc3\xa4t kuitenkin olleet pieni\xc3\xa4, korkeintaan joitakin kymmeni\xc3\xa4 tuhansia ihmisi\xc3\xa4 heimoa kohti. Germaaniheimot perustivat Rooman alueella useita kuningaskuntia, joiden v\xc3\xa4est\xc3\xb6 oli l\xc3\xa4hes kokonaan roomalaista. Germaanit itse omivat monia roomalaisten tapoja ja hy\xc3\xb6dynsiv\xc3\xa4t esimerkiksi roomalaista paikallishallinnon koneistoa ja lains\xc3\xa4\xc3\xa4d\xc3\xa4nt\xc3\xb6\xc3\xa4. Latina s\xc3\xa4ilyi valtakielen\xc3\xa4 ja kirkko s\xc3\xa4ilytti asemansa. Germaanit olivat jo aiemmin itse k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneet kristinuskoon, tosin aluksi omaksuen sen yleens\xc3\xa4 areiolaisessa, ei katolisessa muodossaan. Kuitenkin hallinnossa ilmeni kitkaa ja sodat loivat turvattomuutta v\xc3\xa4est\xc3\xb6n keskuuteen._NEWLINE_Keisarius sortui L\xc3\xa4nsi-Roomassa lopullisesti vuonna 476 ostrogoottien valloittaessa Rooman kaupungin ja syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ess\xc3\xa4 viimeisen keisarin Romulus Augustuluksen. Vallan anastanut Odovakar tuli n\xc3\xa4in Italian alueen kuninkaaksi, tosin muodollisesti It\xc3\xa4-Rooman keisarin vasallina. Rooman senaatti jatkoi kokoontumisia ilmeisesti pitk\xc3\xa4lle 500-luvulle asti. It\xc3\xa4-Rooma, josta nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n nime\xc3\xa4 Bysantti, s\xc3\xa4ilytti mahtiasemansa viel\xc3\xa4 vuosisatoja pysyen pystyss\xc3\xa4 vuoteen 1453. Bysantin asukkaat kutsuivat loppuun asti valtakuntaansa Roomaksi ja itse\xc3\xa4\xc3\xa4n roomalaisiksi.\n_START_SECTION_\nHajoamisen syyt\n_START_PARAGRAPH_\nRooman valtakunnan hajoamisen (tai "tuhon") syist\xc3\xa4 on v\xc3\xa4itelty loputtomiin. Gibbonin mukaan tuho johtui kristittyjen moraalittomuudesta. Viel\xc3\xa4 Edwin Linkomieskin ep\xc3\xa4ili moraalisen rappion ja arvotyhji\xc3\xb6n olleen p\xc3\xa4\xc3\xa4syy. Jo antiikissa it\xc3\xa4roomalainen ei-kristitty Zosimos syytti Konstantinusta ja kristittyj\xc3\xa4. Roomaa 400-luvulla h\xc3\xa4vitt\xc3\xa4neet visigootit olivat toisaalta my\xc3\xb6s kristittyj\xc3\xa4. Syyksi on ep\xc3\xa4ilty my\xc3\xb6s my\xc3\xb6h\xc3\xa4isantiikin henkist\xc3\xa4 k\xc3\xb6yhyytt\xc3\xa4, rotujen sekoittumista, kansainvaelluksia, talouden rappiota, valtiorakenteiden heikkenemist\xc3\xa4 ja valtion desentralisaatiota, lyijy\xc3\xa4 vesijohdoissa ja aristokratian degeneroitumista, ilmastonmuutosta, ry\xc3\xb6st\xc3\xb6viljely\xc3\xa4 ja eroosiota, korruptiota ja tehotonta hallintoa, provinssien ry\xc3\xb6st\xc3\xb6\xc3\xa4, ep\xc3\xa4tasaista tulonjakoa, ep\xc3\xa4tasapainoa maaseudun ja kaupungin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4, orjuutta, teknologisen kehityksen pys\xc3\xa4htymist\xc3\xa4 ja lukemattomia muita syit\xc3\xa4._NEWLINE_Nykyisiss\xc3\xa4 tulkinnoissa korostetaan eniten imperiumin taloudellisia vaikeuksia ja poliittisen j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4n tasapainottomuutta. Rooman voidaan katsoa olleen jossain m\xc3\xa4\xc3\xa4rin jopa ry\xc3\xb6st\xc3\xb6talous: se suurelta osin eli valloittamiltaan alueilta ker\xc3\xa4tyll\xc3\xa4 varallisuudella. Rooman talousel\xc3\xa4m\xc3\xa4 perustui l\xc3\xa4hes t\xc3\xa4ysin alkutuotannolle sek\xc3\xa4 ylellisyystavaroiden tuonnille: varsinaista teollisuustuotantoa oli hyvin v\xc3\xa4h\xc3\xa4n. _NEWLINE_T\xc3\xa4t\xc3\xa4 j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4\xc3\xa4 voitiin yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4\xc3\xa4 vain niin kauan kuin valtakunta laajeni. Halvan viljan tuonti Egyptist\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 orjatalous nopeuttivat maatalouden keskittymist\xc3\xa4 suurtiloille, villoille ja latifundioille. Pienviljelij\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4t kyenneet kilpailemaan tuotannosta.  Huoltosuhteen heikkeneminen johti lopulta yhteiskunnan jakautumiseen upporikkaisiin ja rutik\xc3\xb6yhiin. Toisaalta armeijaa t\xc3\xa4ytyi yll\xc3\xa4pit\xc3\xa4\xc3\xa4 jatkuvasti, mik\xc3\xa4 vaati valtavia rahasummia. Rahoitus hoidettiin inflaatiolla. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 johti luottamuspulaan rahan osalta, maaseudulla rahatalouden kriisiin ja luontaistalouteen siirtymiseen._NEWLINE_200-luvulta l\xc3\xa4htien valtakunta oli jatkuvassa puolustussodassa, joka ei tuottanut voittoa, mutta vaati valtavia rahasummia. Menoja oli jatkuvasti yh\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n ja tuloja yh\xc3\xa4 v\xc3\xa4hemm\xc3\xa4n, sill\xc3\xa4 300-luvulle tultaessa talousel\xc3\xa4m\xc3\xa4 oli keskittynyt suurtilojen ja suurmaanomistajien k\xc3\xa4siin, ja vapaa pienviljelij\xc3\xa4v\xc3\xa4est\xc3\xb6 suuresti k\xc3\xa4rsinyt. Samalla my\xc3\xb6s kauppias- ja k\xc3\xa4sity\xc3\xb6l\xc3\xa4isv\xc3\xa4est\xc3\xb6 alkoi v\xc3\xa4het\xc3\xa4 kaupunkien kuihtuessa. Yh\xc3\xa4 suurempi verorasitus kohdistui yh\xc3\xa4 v\xc3\xa4h\xc3\xa4isemp\xc3\xa4\xc3\xa4n m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4n talonpoikia ja kaupunkiv\xc3\xa4est\xc3\xb6\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 puolestaan kiihdytti kaupunkitalouden rapautumista ja viljelij\xc3\xb6iden siirtymist\xc3\xa4 suurtilallisten vuokraviljelij\xc3\xb6iksi (coloni). Koska suurmaatilat ja senaattorisukuiset suurmaanomistajat olivat verotuksen ulkopuolella, valtakunnan verotulot laskivat. Samalla kaupunkien verkostoon perustunut hallintokulttuuri alkoi toimia huonosti. Talouden painopiste oli siirtynyt It\xc3\xa4-Roomaan, joten valtakunnan jakautuessa 395 L\xc3\xa4nsi-Rooman taloudellinen asema oli huono. Toisaalta taloudellisen romahduksen laajuudesta on esitetty monenlaisia arvioita. Esimerkiksi historiantutkija Chris Wickham katsoo tuoreessa kirjassaan L\xc3\xa4nsi-Rooman valtion rahatilanteen huonontuneen ratkaisevasti vasta vuoden 440 tienoilla, jolloin keisarikunta menetti rikkaat Pohjois-Afrikan provinssinsa vandaaleille.'