b'\n_START_ARTICLE_\nLordi Mortonin tamma\n_START_PARAGRAPH_\nLordi Mortonin tamma oli er\xc3\xa4s usein viitattu esimerkki evoluutioteorian historiassa._NEWLINE_Vuonna 1820 Mortonin kuudestoista jaarli George Douglas ilmoitti Royal Society-tiedeakatemian puheenjohtajalle, ett\xc3\xa4 oli astuttanut rautiaan arabianhevostammansa kvaggaoriilla aikeenaan luoda kesykvagga, ja ett\xc3\xa4 sama tamma oli my\xc3\xb6hemmin varsonut valkoisesta oriista varsan, jolla oli kvaggan tavoin omituisia raitoja koivissaan. Royal Society julkaisi lordi Mortonin kirjeen julkaisussaan Philosophical Transactions vuonna 1821. Saman niteen osio "Er\xc3\xa4\xc3\xa4n tapauksen yksityiskohtia, miltei lordi Mortonin tapausta vastaavia, kuten ilmoitettu puheenjohtajalle kirjeess\xc3\xa4 herra Daniel Gilesilt\xc3\xa4" ("Particulars of a Fact, nearly similar to that related by Lord Morton, communicated to the President, in a letter from Daniel Giles, Esq.") raportoi, ett\xc3\xa4 villinrotuisen karjun siitt\xc3\xa4miss\xc3\xa4 ja mustavalkoisen emakon kantamissa porsaissa "karjun ruskea v\xc3\xa4ri kovasti vallitsi" jopa kolmanteen seuraavaan pahnueeseen._NEWLINE_N\xc3\xa4m\xc3\xa4 tapaukset vaikuttivat todistavan vanhan ajatuksen telegoniasta periytymisess\xc3\xa4; Charles Darwin viittasi esimerkkiin teoksessaan The Variation of Animals and Plants under Domestication (1868). Ajatus telegoniasta eli aiemmin naaraan kanssa lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneen uroksen vaikutuksesta naaraan my\xc3\xb6hempiin j\xc3\xa4lkel\xc3\xa4isiin on per\xc3\xa4isin Aristoteleelta, ja se s\xc3\xa4ilyi hyv\xc3\xa4ksyttyn\xc3\xa4 teoriana aina 1890-luvulle asti, jolloin Mendelil\xc3\xa4inen periytyminen todistettiin kokein. Nykybiologia selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 lordi Mortonin tamman tapauksen alleelien dominoivuudella ja resessiivisyydell\xc3\xa4.'