b'\n_START_ARTICLE_\nLehtimets\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nLehtimets\xc3\xa4 on kasvillisuusvy\xc3\xb6hyke, joka esiintyy p\xc3\xa4\xc3\xa4asiassa lauhkealla vy\xc3\xb6hykkeell\xc3\xa4. Lauhkean vy\xc3\xb6hykkeen mets\xc3\xa4t eiv\xc3\xa4t ole yht\xc3\xa4 monimuotoisia kuin subtrooppiset mets\xc3\xa4t ja sademets\xc3\xa4t, mutta silti kyseess\xc3\xa4 on yksi maapallon monimuotoisimpia biomeja. Lauhkean vy\xc3\xb6hykkeen lehtimets\xc3\xa4t ovat tyypillisesti kes\xc3\xa4vihantia lehti- ja sekametsi\xc3\xa4, jossa puukerroksen muodostavat suurimmaksi osaksi talveksi lehtens\xc3\xa4 tiputtavat lehtipuut. Havupuut ovat lehtipuita harvinaisempia, mutta niit\xc3\xa4kin l\xc3\xb6ytyy. Havupuut yleistyv\xc3\xa4t pohjoiseen ment\xc3\xa4ess\xc3\xa4 ja kun ollaan niin pohjoisessa, ett\xc3\xa4 ne ovat metsien valtalajeina, on saavuttu boreaaliselle vy\xc3\xb6hykkeelle, joka on oma biominsa. Lauhkean vy\xc3\xb6hykkeen seka- ja lehtimetsille on tyypillist\xc3\xa4 eri vuodenaikojen eri-ilmeisyys: syksyn v\xc3\xa4riloisto ja ylt\xc3\xa4kyll\xc3\xa4isyys, talven karuus, kev\xc3\xa4inen kukkakasvien v\xc3\xa4riloisto ja kes\xc3\xa4n rehevyys.\n_START_SECTION_\nIlmasto\n_START_PARAGRAPH_\nLehtimets\xc3\xa4n ilmastoa m\xc3\xa4\xc3\xa4rittelee tietty sadem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4, l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila ja m\xc3\xa4\xc3\xa4ritellyt l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilan minimi- ja maksimiarvot. Lauhkea lehtimets\xc3\xa4 vaatii kasvaakseen 5\xe2\x80\x9315\xc2\xa0\xc2\xb0C vuotuisen keskil\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilan. Ylemm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 rajassa on mukana subtrooppinen. Sadem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 on 500\xe2\x80\x932000 mm. Lehtimets\xc3\xa4 voi olla kuivaa, puolikuivaa, kosteaa tai jopa lauhkeaa sademets\xc3\xa4\xc3\xa4. Lauhkea lehtimets\xc3\xa4 vaatii melko leutoa ilmastoa ja ainakin kohtalaisen runsaasti sadetta, 500\xe2\x80\x931530 millimetri\xc3\xa4 vuodessa. Lehtimets\xc3\xa4n alin sadem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4raja riippuu l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tilasta, l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4mm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 se on 890 mm, viile\xc3\xa4mm\xc3\xa4ss\xc3\xa4 500 mm. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 taas johtuu haihdunnasta. Lehtimets\xc3\xa4vy\xc3\xb6hykkeell\xc3\xa4 sataa tasaisesti ymp\xc3\xa4ri vuoden, sill\xc3\xa4 se sijaitsee yleens\xc3\xa4 keskell\xc3\xa4 l\xc3\xa4nsituulten vy\xc3\xb6hykett\xc3\xa4. Sit\xc3\xa4 vastoin havumets\xc3\xa4vy\xc3\xb6hykkeell\xc3\xa4 sateisinta on kes\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja syksyll\xc3\xa4. Englannin ja Ranskan lehtimetsien ilmasto on mereinen, viile\xc3\xa4kes\xc3\xa4inen ja l\xc3\xa4mpim\xc3\xa4nlauhkea. Keskil\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila on yli 10 \xc2\xb0C. L\xc3\xa4mpimin kuukausi yli 10 \xc2\xb0C ja kylmin kuukausi yli \xe2\x88\x9215 \xc2\xb0C. K\xc3\xb6ppenin ilmastoluokitus Cfb ja Yhdysvaltain kaakkoisosassa Cfa ja It\xc3\xa4-Euroopassa mantereisempi Dfb.\n_START_SECTION_\nMaannos\n_START_PARAGRAPH_\nLehtimets\xc3\xa4vy\xc3\xb6hykkeell\xc3\xa4 maannos on runsasravinteinen ruskomaannos. Sekametsiss\xc3\xa4 maannos vaihtelee alueittain ruskomaannoksen ja podsolimaannoksen v\xc3\xa4lill\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nKasvillisuus\n_START_PARAGRAPH_\nLehti- ja sekametsiss\xc3\xa4 lajirunsaus ja monimuotoisuus on suurempaa, kuin havumetsiss\xc3\xa4, joissa kasvaa ja el\xc3\xa4\xc3\xa4 runsaina vain muutamia lajeja. Euroopassa kes\xc3\xa4vihantien lehtimetsien tyypillisi\xc3\xa4 puulajeja ovat lehmukset, lep\xc3\xa4t, pajut, koivut, euroopanp\xc3\xa4hkin\xc3\xa4pensas ja, talvitammi, tammi, saarni, py\xc3\xb6kit, kuten euroopanpy\xc3\xb6kki, ja valkopy\xc3\xb6kki, vaahterat, kuten mets\xc3\xa4vaahtera, niver\xc3\xa4vaahtera ja vuorivaahtera ja jalavat, kuten lehtojalava, kyn\xc3\xa4jalava ja vuorijalava. Harvinaisempia puulajeja ovat omenapuut, jotka viihtyv\xc3\xa4t parhaiten avoimemmilla seuduilla arojen ja lehti- ja sekametsien rajamailla. Lehtimetsiss\xc3\xa4 latvus vaihtelee 10 ja 25 metrin v\xc3\xa4lill\xc3\xa4, sen alla on useimmiten pensaskerros ja pensaskerroksen alla harva kentt\xc3\xa4kerros, jossa kasvaa l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 ruohokasveja. Esimerkkin\xc3\xa4 vaikkapa pohjoissaksalainen mets\xc3\xa4, jossa puulajeina ovat tammi, koivu, valkopy\xc3\xb6kki ja vaahtera, pensaskerroksessa p\xc3\xa4hkin\xc3\xa4pensasta, puiden taimia ja karhunvatukkaa ja kentt\xc3\xa4kerroksessa n\xc3\xa4si\xc3\xa4\xc3\xa4, valkovuokkoa, keltavuokkoa, imikk\xc3\xa4\xc3\xa4, sinivuokkoa, sieni\xc3\xa4, saniaisia, k\xc3\xa4enkaalia, ja ukonputkea, puiden ymp\xc3\xa4rill\xc3\xa4 kiipeilee harvakseltaan k\xc3\xb6ynn\xc3\xb6ksi\xc3\xa4. Pohjois-Amerikassa ja It\xc3\xa4-Aasiassa puulajit ovat eri kuin Euroopassa, mutta edustavat samoja sukuja. Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa esiintyy niiden lis\xc3\xa4ksi my\xc3\xb6s hikkoreita, tulppaanipuita, jalop\xc3\xa4hkin\xc3\xa4puita ja neidonhiuspuita. _NEWLINE_Lehtimetsiss\xc3\xa4 on erilaisia mets\xc3\xa4tyyppej\xc3\xa4, joita dominoivat aina tietyt valtalajit. Yksi neli\xc3\xb6kilometrin kokoinen lehtimets\xc3\xa4alue voi sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 kymmeni\xc3\xa4 erilaisia mets\xc3\xa4tyyppej\xc3\xa4. Se mik\xc3\xa4 mets\xc3\xa4tyyppi millekin alueelle tulee kehittym\xc3\xa4\xc3\xa4n, riippuu paikan kosteudesta, korkeudesta, pienilmastosta ja ravinteisuudesta. Esimerkiksi Euroopassa, tervalepp\xc3\xa4-saarni -valtainen luhta kehittyy paikalle jossa on ymp\xc3\xa4ri vuoden matalaa vett\xc3\xa4 ja paljon ravinteita. Synkkien mets\xc3\xa4purojen varsille kehittyy usein vaahtera-jalavatyyppi. Alaville tiiviille savimaille kehittyy tammi-koivutyyppi. Toisaalta kuivalle hiekkaiselle harjulle kehittyy kuivuutta siet\xc3\xa4v\xc3\xa4 m\xc3\xa4nty-tammivaltainen mets\xc3\xa4, tai keto. Kalkkipitoisille, kosteille ja ravinteikkaille rinteille kehittyy usein py\xc3\xb6kkimets\xc3\xa4, ja v\xc3\xa4h\xc3\xa4ravinteisemmille tammi-lehmustyyppinen mets\xc3\xa4. Alavalle paikalle, jossa on runsasravinteinen kuohkea maaper\xc3\xa4, ja maanpinnan l\xc3\xa4hell\xc3\xa4 virtaavaa pohjavett\xc3\xa4, kehittyy useimmiten saarnivaltainen mets\xc3\xa4. Vastaavanlaisella paikalla ilman korkeaa pohjavett\xc3\xa4, kasvaisi sekalainen tammi-valkopy\xc3\xb6kki-py\xc3\xb6kki-jalavatyypin mets\xc3\xa4. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 kaikki \xc3\xa4sken luettelemat mets\xc3\xa4tyypit saattavat l\xc3\xb6yty\xc3\xa4 yhdelt\xc3\xa4 ainoalta muutamien hehtaarien maa-alueelta, kunhan olosuhteet niiden muodostumiselle ovat otolliset. Tietyiss\xc3\xa4 mets\xc3\xa4tyypeiss\xc3\xa4 voi kasvaa dominoivien lajien lis\xc3\xa4ksi harvalukuisesti muille mets\xc3\xa4tyypeille tyypillisi\xc3\xa4 puulajeja. Jokaisessa mets\xc3\xa4tyypiss\xc3\xa4 on omanlaisensa nis\xc3\xa4k\xc3\xa4s-, hy\xc3\xb6nteis-, sieni- ja lintulajistonsa. Tammivaltaisissa metsiss\xc3\xa4 viihtyv\xc3\xa4t tamminopsasiipi, orava, naakka, n\xc3\xa4rhi, tammihiiri ja h\xc3\xa4r\xc3\xa4nkieli. Metsiss\xc3\xa4, joiden pensaskerroksessa on p\xc3\xa4hkin\xc3\xa4pensasta viihtyv\xc3\xa4t muun muassa p\xc3\xa4hkin\xc3\xa4hakki ja p\xc3\xa4hkin\xc3\xa4hiiri, sek\xc3\xa4 lukuisia p\xc3\xa4hkin\xc3\xa4pensaasta riippuvaisia sieni- ja hy\xc3\xb6nteislajeja. Yhdess\xc3\xa4 mets\xc3\xa4tyypiss\xc3\xa4 on useimmiten 1-3 dominoivaa puulajia, sek\xc3\xa4 useita harvalukuisempia puulajeja. _NEWLINE_Kun suuri puu tai puuryhm\xc3\xa4  mets\xc3\xa4ss\xc3\xa4 katuu tai kuolee, esimerkiksi tautiepidemiaan, tulipaloon tai myrskyn kaatamina, tulee mets\xc3\xa4\xc3\xa4n yht\xc3\xa4kki\xc3\xa4 aukko, josta virtaa valoa pohjalle saakka. Monet pimeytt\xc3\xa4 arvostavat ruohot taantuvat, mutta t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in my\xc3\xb6s puun juurella  maassa vuosiakin muhinut siemenpankki her\xc3\xa4\xc3\xa4, ja aukon valtaavat nopeasti monet valoa tarvitsevat ruohokasvit, esimerkiksi monet kukat ja hein\xc3\xa4t. Seuraavaksi tilan viev\xc3\xa4t nopeasti kasvavat lyhytik\xc3\xa4iset valoa vaativat pioneeripuut, kuten koivu ja lepp\xc3\xa4, samalla kaatuneiden emopuiden alla olleet kliimaksivaiheen puiden taimet alkavat hitaasti kasvaa. Ne siet\xc3\xa4v\xc3\xa4t nuorina kohtalaisesti varjoa ja syrj\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t lopulta pioneeripuut. N\xc3\xa4in kulkee lehtimets\xc3\xa4n sukkessio. Alkupisteest\xc3\xa4 loppupisteeseen p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4\xc3\xa4n nopeasti uudistuvissa lehtimetsiss\xc3\xa4 usein jo 30-40 vuodessa._NEWLINE_Aluskasvillisuus on kes\xc3\xa4isin metsien siimeksess\xc3\xa4 v\xc3\xa4h\xc3\xa4ist\xc3\xa4, ainoastaan varjoa suosivat  kortteet, sinivuokot, taponlehti ja saniaiset viihtyv\xc3\xa4t siell\xc3\xa4. Pohjois-Amerikassa metsien lehtimetsien pohjalla viihtyy sassafras-pensas. Kev\xc3\xa4isin mets\xc3\xa4npohjat t\xc3\xa4yttyv\xc3\xa4t karun talven j\xc3\xa4ljilt\xc3\xa4 kev\xc3\xa4tkukkijoista, joita ovat valkovuokko, sinivuokko, kev\xc3\xa4tesikko, narsissit, k\xc3\xa4enrieskat, lumikello, n\xc3\xa4si\xc3\xa4, imikk\xc3\xa4, id\xc3\xa4nsinililja, ja keltavuokko. Syksyisin seka- ja lehtimetsien lehtipuut tiputtavat lehtens\xc3\xa4. Er\xc3\xa4ill\xc3\xa4 lajeilla, kuten vaahteroilla ja lehmuksilla ruska on v\xc3\xa4rik\xc3\xa4s, kun taas monien tammien ruska on vaatimaton. _NEWLINE_Kes\xc3\xa4vihanta lehtimets\xc3\xa4 tuottaa kasvibiomassaa 13 tonnia hehtaaria kohti ja sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4  kasviainetta 300 tonnia hehtaarilla, sekametsiss\xc3\xa4 tuotto on hieman alhaisempi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 tarkoittaa sit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 kes\xc3\xa4vihanta lehtimets\xc3\xa4 on hyvin tuottava. P\xc3\xa4\xc3\xa4osa biomassasta on esimerkiksi puun rungoissa.\n_START_SECTION_\nEl\xc3\xa4imist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nEuroopan lauhkeiden lehtimetsien nis\xc3\xa4k\xc3\xa4sel\xc3\xa4imist\xc3\xb6\xc3\xa4 kuvaavat rotat ja hiiret, unikeot kuten p\xc3\xa4hkin\xc3\xa4hiiri ja tammihiiri, villisika, saksanhirvi, kettu, siili, oravat ja m\xc3\xa4yr\xc3\xa4t. Ihminen mets\xc3\xa4sti sukupuuttoon monet suuremmat lehtimetsien lajit kuten alkuh\xc3\xa4r\xc3\xa4n, visentin ja villihevonsen. Samalla harventuivat alueen suurpedotkin, kuten ilves ja susi. Karhu on h\xc3\xa4vinnyt kokonaan alavilta seuduilta ja s\xc3\xa4ilynyt vain Karpaateilla ja Alpeilla. Villihevosia ja visenttej\xc3\xa4 tavataan en\xc3\xa4\xc3\xa4 muutamassa it\xc3\xa4eurooppalaisessa kansallispuistossa. Euroopan lehtimets\xc3\xa4alueen matelija- ja sammakkoel\xc3\xa4inlajisto on kohtalaisen runsas. Alueella el\xc3\xa4v\xc3\xa4t muun muassa m\xc3\xb6lysammakko, sy\xc3\xb6t\xc3\xa4v\xc3\xa4sammakko, m\xc3\xb6lykonna, rupikonna, viherkonna, euroopanlehtisammakko, kaivajasammakko ja viitasammakko. Matelijoita ovat kyy, vaskitsa, sisilisko, pensask\xc3\xa4\xc3\xa4rme, kangask\xc3\xa4\xc3\xa4rme ja rantak\xc3\xa4\xc3\xa4rme._NEWLINE_Pohjois-Amerikan fauna muistuttaa suuresti Euroopan vastaavaa, mutta lajit ovat erilaisia. Esimerkiksi m\xc3\xa4yr\xc3\xa4n sijasta Amerikassa tavataan amerikanm\xc3\xa4yr\xc3\xa4\xc3\xa4. Harmaaorava on Amerikan vastine eurooppalaiselle oravalle. Alueella el\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s el\xc3\xa4inryhmi\xc3\xa4, joita ei ole Euroopassa, kuten opossumit, pesukarhut ja haisun\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xa4lajit. Sammakkoel\xc3\xa4imist\xc3\xa4 runsaslukuisina esiintyv\xc3\xa4t erilaiset salamanterilajit, joita on esimerkiksi Appalakeilla runsaasti._NEWLINE_Aasiassa lehtimets\xc3\xa4alueen el\xc3\xa4imist\xc3\xb6\xc3\xb6n kuuluvat esimerkiksi isopanda ja maailman pohjoisimpana el\xc3\xa4v\xc3\xa4 apinalaji japaninmakaki. My\xc3\xb6s tiikeri on esiintynyt alun perin laajalla alueella Kiinassa lehtimets\xc3\xa4alueella.'