b'\n_START_ARTICLE_\nHarald Hjalmarson\n_START_PARAGRAPH_\nHarald Ossian Hjalmarson (14. hein\xc3\xa4kuuta 1868 Tukholma \xe2\x80\x93 15. joulukuuta 1919 Uppsala) oli ruotsalainen sotilas, joka osallistui vapaaehtoisena Suomen sis\xc3\xa4llissotaan 1918 valkoisten puolella. H\xc3\xa4n toimi L\xc3\xa4nsiarmeijaan kuuluneen Hjalmarsonin ryhm\xc3\xa4n eli Krenat\xc3\xb6\xc3\xb6ridivisioonan komentajana. Valkoisten p\xc3\xa4\xc3\xa4majassa h\xc3\xa4nen toimintaansa oltiin sodan aikana tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6mi\xc3\xa4 eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4n ollut muutenkaan suosittu. Hjalmarson sai Suomen armeijassa kenraalimajurin arvon, mutta Ruotsin armeijassa h\xc3\xa4n oli vain everstiluutnantti.\n_START_SECTION_\nUra ennen Suomen sis\xc3\xa4llissotaa\n_START_PARAGRAPH_\nHjalmarsonin is\xc3\xa4, majuri Hjalmar Andersson oli osallistunut vapaahtoisena Yhdysvaltain sis\xc3\xa4llissotaan. Hjalmarson aloitti sotilasuransa v\xc3\xa4rv\xc3\xa4ytym\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1887 pohjoiseen Sk\xc3\xa5nen jalkav\xc3\xa4kirykmenttiin. H\xc3\xa4n suoritti upseeritutkinnon 1889, k\xc3\xa4vi Ruotsin sotakorkeakoulun 1892\xe2\x80\x931894, oli 1895 jonkin aikaa kokelaana Ruotsin yleisesikunnassa ja palveli sen j\xc3\xa4lkeen luutnanttina vanhassa rykmentiss\xc3\xa4\xc3\xa4n. Vuonna 1905 h\xc3\xa4net ylennettiin kapteeniksi. H\xc3\xa4n ei kuitenkaan l\xc3\xb6yt\xc3\xa4nyt Ruotsin armeijasta kunnianhimoaan vastaavia teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 ja pyrki siksi siirtym\xc3\xa4\xc3\xa4n Ranskan armeijan palvelukseen ja vietti vuoden Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4ll\xc3\xa4. H\xc3\xa4n oli jopa vuoden ajan veturinkuljettajana Ruotsin valtionrautateill\xc3\xa4._NEWLINE_Vuosina 1911\xe2\x80\x931915 Hjalmarson johti Teheranissa Ruotsin armeijan l\xc3\xa4hett\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 upseerivaltuuskuntaa, joka toimi Persian santarmilaitoksen kouluttajina ja neuvonantajina Persian hallituksen pyynn\xc3\xb6st\xc3\xa4. H\xc3\xa4n johti jonkin aikaa koko Persian santarmilaitosta ja sai Persian armeijassa kenraalin arvon tammikuussa 1915, vaikka oli Ruotsin asevoimissa vasta majuri vuodesta 1913 alkaen. Palattuaan Ruotsiin Hjalmarson nimitettiin kes\xc3\xa4kuussa 1915 henkivartiokrenat\xc3\xb6\xc3\xb6rirykmentin majuriksi ja ylennettiin saman vuoden lopussa everstiluutnantiksi.\n_START_SECTION_\nSuomen sis\xc3\xa4llissodassa\n_START_PARAGRAPH_\nHelmikuussa 1918 Hjalmarson erosi er\xc3\xa4iden muiden ruotsalaisten upseerien kanssa Ruotsin armeijasta liitty\xc3\xa4\xc3\xa4kseen vapaaehtoisena Suomen valkoisiin joukkoihin, sill\xc3\xa4 Ruotsin hallitus ei hallitus ei halunnut l\xc3\xa4hett\xc3\xa4\xc3\xa4 virallisia ruotsalaisia joukkoja osallistumaan Suomen sis\xc3\xa4llissotaan. Suomeen meni noin kolmekymment\xc3\xa4 ruotsalaista aktiiviupseeria ja viitisenkymment\xc3\xa4 reservinupseeria. Saavuttuaan Vaasaan Hjalmarson otettiin saman tien everstin\xc3\xa4 Suomen valkoiseen armeijaan ja h\xc3\xa4n sai teht\xc3\xa4v\xc3\xa4kseen johtaa 650 miehen erikoisosastoa, jonka oli tarkoitus edet\xc3\xa4 punaisten linjojen l\xc3\xa4pi ja menn\xc3\xa4 auttamaan saarroksiin joutuneita It\xc3\xa4-Uudenmaan suojeluskuntia. Yritys kuitenkin ep\xc3\xa4onnistui, sill\xc3\xa4 Uudenmaan valkoiset olivat jo hajaantuneet ja Hjalmarsonin miehet ly\xc3\xb6tiin takaisin Heinolan taistelussa helmikuun lopussa._NEWLINE_Hjalmarsonin alaisuuteen muodostettiin 6. maaliskuuta Hjalmarsonin ryhm\xc3\xa4n\xc3\xa4 tunnettu armeijaryhm\xc3\xa4, jonka yhten\xc3\xa4 nelj\xc3\xa4st\xc3\xa4 valkoisten ryhm\xc3\xa4st\xc3\xa4 oli tarkoitus osallistua Tampereen kaupungin saartamiseen ja valtaukseen. Ryhm\xc3\xa4n oli tarkoitus edet\xc3\xa4 Virroilta Kurun kautta Orivedelle ja saartaa siten Vilppulan rintaman punaiset. Joukkojensa kokemattomuuden ja punaisten vastahy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksen vuoksi Hjalmarson p\xc3\xa4\xc3\xa4si liikkeelle my\xc3\xb6h\xc3\xa4ss\xc3\xa4 aikataulusta. H\xc3\xa4n saavutti voiton Kurun taistelussa 15.\xe2\x80\x9317. maaliskuuta, mutta punaisten saartaminen ep\xc3\xa4onnistui, sill\xc3\xa4 n\xc3\xa4m\xc3\xa4 vet\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t rintamalta y\xc3\xb6n aikana eik\xc3\xa4 Hjalmarson muiden armeijaryhmien menestyksest\xc3\xa4 tiet\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4n\xc3\xa4 ryhtynyt tehokkaaseen takaa-ajoon. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena valkoisten p\xc3\xa4\xc3\xa4maja ja kenraali Mannerheim menettiv\xc3\xa4t kokonaan luottamuksensa h\xc3\xa4neen. Hjalmarson ampui Kurun taistelun j\xc3\xa4lkeen itse useita vangiksi antautuneita punakaartilaisia, kuten tamperelaisen komppanianp\xc3\xa4\xc3\xa4llikk\xc3\xb6 Matti Kuljun._NEWLINE_Kurun j\xc3\xa4lkeen Hjalmarsonin joukot eteniv\xc3\xa4t Teiskosta N\xc3\xa4sij\xc3\xa4rven j\xc3\xa4\xc3\xa4n ylitse l\xc3\xa4nteen ja meniv\xc3\xa4t auttamaan Ernst Linderin komentamaa Satakunnan ryhm\xc3\xa4\xc3\xa4. Ne osallistuivat lopulta Tampereen piiritykseen valtaamalla 23. maaliskuuta Viljakkalan ja pureutumalla 26. maaliskuuta kaupungin l\xc3\xa4nsilaidalla sijaitsevaan Epil\xc3\xa4\xc3\xa4n, jossa ne pysyiv\xc3\xa4t kaupungin antautumiseen saakka. Tampereen taistelun j\xc3\xa4lkeen Hjalmarson sai komentoonsa Lemp\xc3\xa4\xc3\xa4l\xc3\xa4n rintaman ja ruotsalaisen prikaatin, mutta sodan painopiste oli jo siirtynyt muualle. Kun punaiset irtautuivat Lemp\xc3\xa4\xc3\xa4l\xc3\xa4n rintamalta 25. huhtikuuta, Hjalmarson l\xc3\xa4hti j\xc3\xa4lleen takaa-ajoon my\xc3\xb6h\xc3\xa4ss\xc3\xa4. H\xc3\xa4n johti viel\xc3\xa4 ruotsalaista vapaaehtoisprikaatia valkoisten voitonparaatissa Helsingiss\xc3\xa4 16. toukokuuta. Hjalmarson ei toiveistaan huolimatta saanut vakinaista virkaa Suomen armeijassa, sill\xc3\xa4 ruotsalaiset syrj\xc3\xa4ytettiin saksalaisten tielt\xc3\xa4 jo kes\xc3\xa4kuussa 1918. H\xc3\xa4n sai kuitenkin eron yhteydess\xc3\xa4 kenraalimajurin arvon Suomen asevoimissa.\n_START_SECTION_\nMy\xc3\xb6hemm\xc3\xa4t vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nHjalmarson palasi tammikuussa 1919 Ruotsin armeijaan, jossa h\xc3\xa4n joutui tyytym\xc3\xa4\xc3\xa4n vanhaan everstiluutnantin arvoonsa. Hjalmarsonia syytettiin Suomen sis\xc3\xa4llissodan j\xc3\xa4ljilt\xc3\xa4 sek\xc3\xa4 kyvytt\xc3\xb6myydest\xc3\xa4 komentajana ett\xc3\xa4 sotavankien murhaamisesta Kurussa, joten maineensa puhdistamiseksi h\xc3\xa4n kirjoitti muistelmakirjan Mina krigsminnen fr\xc3\xa5n Finland: ur en svensk-frivilligs dagboksanteckningar fr\xc3\xa5n f\xc3\xa4lttaget 1918, joka julkaistiin Tukholmassa 1919 ja Suomessa seuraavana vuonna nimell\xc3\xa4 Sotamuistoni Suomesta. Hjalmarson oli Persian-vuosistaan alkaen k\xc3\xa4rsinyt kroonisesta sairaudesta ja joutui k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n voimakasta l\xc3\xa4\xc3\xa4kityst\xc3\xa4. H\xc3\xa4n teki lopulta itsemurhan Uppsalassa joulukuussa 1919._NEWLINE_Ruotsin oikeistopuolueen puheenjohtajana toiminut poliitikko Jarl Hjalmarson oli Harald Hjalmarsonin poika.'