b"\n_START_ARTICLE_\nKaarle I (Anjou ja Sisilia)\n_START_SECTION_\nVarhaiset vaiheet\n_START_PARAGRAPH_\nKaarle I oli Ranskan kuninkaan Ludvig VIII Leijonan postuumi lapsi. H\xc3\xa4nen \xc3\xa4itins\xc3\xa4 oli Kastilian Blanka. Kaarle syntyi melko pian is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 kuoleman j\xc3\xa4lkeen. Testamentissaan is\xc3\xa4 oli m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4nnyt, ett\xc3\xa4 jos syntyv\xc3\xa4 lapsi olisi poika, t\xc3\xa4lle kuuluisivat perint\xc3\xb6apanaaseina Anjoun ja Mainen kreivikunnat. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 kreivikunnat Kaarle sai haltuunsa vuonna 1247 ensimm\xc3\xa4isen avioliittonsa kunniaksi. N\xc3\xa4in kuningas Ludvig Pyh\xc3\xa4 halusi kunnioittaa is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 muistoa ja tahtoa. Samalla Kaarle tuli perustaneeksi toisen Anjoun kreivien dynastian, jota kutsutaan Anjoun Kapetinkien dynastiaksi._NEWLINE_Lapsuudessaan ja nuoruudessaan Kaarle saattoi tuntea itsens\xc3\xa4 sivulliseksi, sill\xc3\xa4 sijaishallitsijana toimivan \xc3\xa4idin l\xc3\xa4hes kaikki huomio tuntui liittyv\xc3\xa4n tulevan kuninkaan Ludvig IX Pyh\xc3\xa4n kasvattamiseen. My\xc3\xb6s Ludvigin huomio tuntui kiinnittyv\xc3\xa4n enemm\xc3\xa4n h\xc3\xa4nen kahteen seuraavaan veljeens\xc3\xa4 Robertiin ja Alphonseen. Ehk\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4 kehitti Kaarlen voimakasta itsetuntoa ja selitt\xc3\xa4\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen kunnianhimoaan kansainv\xc3\xa4lisess\xc3\xa4 politiikassa.\n_START_SECTION_\nProvence\n_START_PARAGRAPH_\nTultuaan avioliiton kautta vuonna 1247 Provencen ja Forcalquierin kreiviksi, kohtasi Kaarle piankin vaikeuksia. H\xc3\xa4nen vaimonsa sisaret tunsivat tulleensa syrj\xc3\xa4ytetyiksi is\xc3\xa4ns\xc3\xa4 tahdon toteuttamisen suhteen ja samalla leskikreivit\xc3\xa4r Savoyn Beatrice vaati itselleen Forcalquiren kreivikuntaan Provencen tuloja elatuksekseen. On syyt\xc3\xa4 muistaa, ett\xc3\xa4 vaikka Provence oli teknisesti osa Burgundin kuningaskuntaa ja sen j\xc3\xa4lkeen Pyh\xc3\xa4\xc3\xa4 Roomalaista keisarikuntaa, niin k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 se toimi hyvin itsen\xc3\xa4isesti suhteessa keskusvaltaan._NEWLINE_Provencen kreivit olivat hallinneet hyvin lempe\xc3\xa4ll\xc3\xa4 k\xc3\xa4dell\xc3\xa4, joten aatelisto ja kaupungit, joista kolme: Marseille, Arles ja Avignon oli kreivikunnasta erill\xc3\xa4\xc3\xa4n olevia keisarillisia kaupunkeja, olivat nauttineet laajoista vapauksista. Kaarle sit\xc3\xa4 vastoin otti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n kreivikunnassaan tiukan hallinnon ja lis\xc3\xa4si samalla melkoisesti vihamielisyytt\xc3\xa4 itse\xc3\xa4\xc3\xa4n kohtaan k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4 t\xc3\xa4ysim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4isesti hyv\xc3\xa4kseen itselleen kuuluvia l\xc3\xa4\xc3\xa4ninherran oikeuksia._NEWLINE_Vuonna 1247 kun Kaarle matkusti veljens\xc3\xa4 luokse vastaanottamaan h\xc3\xa4nelle luovutettuja aganageja, Anojoun ja Mainen kreivikuntia, ryhtyi Provencen paikallinen aatelisto, eritoten Beauxin Barralin ja Castellanen Bonifacen johdolla, muodostamaan puolustusliittoa, jossa olivat mukana my\xc3\xb6s Kaarlen anoppi Beatrice sek\xc3\xa4 kolme keisarillista kaupunkia. Kaarlen ep\xc3\xa4onneksi h\xc3\xa4n oli lupautunut l\xc3\xa4htem\xc3\xa4\xc3\xa4n seitsem\xc3\xa4nnelle ristiretkelle veljens\xc3\xa4 Ludvig IX Pyh\xc3\xa4n kanssa. Kaarlen ainoa mahdollisuus selviyty\xc3\xa4 kaikista ongelmistaan oli tehd\xc3\xa4 kompromissi anoppinsa kanssa. H\xc3\xa4n luovutti t\xc3\xa4lle Forcalquierin kreivikunnan ja kolmanneksen Provencen kreivikunnan tuloista.\n_START_SECTION_\nSeitsem\xc3\xa4s ristiretki\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1248 Kaarle osallistui seitsem\xc3\xa4nteen ristiretkeen veljens\xc3\xa4 Ludvig IX Pyh\xc3\xa4n rinnalla. H\xc3\xa4n l\xc3\xa4hti matkaan Etel\xc3\xa4-Ranskasta Aigues-Mortes'in satamakaupungista. Perille p\xc3\xa4\xc3\xa4sty\xc3\xa4\xc3\xa4n h\xc3\xa4n taisteli urhoollisesti Damiettassa, Niilin suistossa ja Mansourahissa. H\xc3\xa4n ei kuitenkaan ollut ristiretkell\xc3\xa4 samankaltaisista uskonnollisista syist\xc3\xa4 kuin veljens\xc3\xa4 Ludvig ja siksi h\xc3\xa4n palasikin takaisin kotiin jo vuonna 1251 veljens\xc3\xa4 Alphonsen kanssa._NEWLINE_Kotona odottivat omat ongelmansa, sill\xc3\xa4 Provencessa oli puhjennut avoin kapina. Kaarle toimi oman energisen luonteensa mukaisesti v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti ly\xc3\xb6d\xc3\xa4kseen kapinoitsijat. N\xc3\xa4in kapinoivat Arles, Avignon ja Beaux antautuivat h\xc3\xa4nelle kes\xc3\xa4kuussa 1251. Marseille vastusti kauimmin ja anoi rauhaa hein\xc3\xa4kuussa 1252. Kaarle oli rauhanehdoissaan lempe\xc3\xa4, mutta vaati kreivillisen valtansa t\xc3\xa4ydellist\xc3\xa4 tunnustamista sek\xc3\xa4 herruutensa hyv\xc3\xa4ksymist\xc3\xa4 my\xc3\xb6s Marseillen kaupungissa.\n_START_SECTION_\nLaajoja tavoitteita\n_START_PARAGRAPH_\nMarraskuussa vuonna 1252 Kaarlen oli matkattava pohjoiseen Pariisiin, sill\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen \xc3\xa4itins\xc3\xa4, joka toimi my\xc3\xb6s sijaishallitsijana ja valtionhoitajana Ludvig IX Pyh\xc3\xa4n ollessa ristiretkell\xc3\xa4, oli kuollut. Kaarlen tuli toimia yhdess\xc3\xa4 veljens\xc3\xa4 Alphonsen kanssa valtionhoitajina. Ollessaan Pariisissa h\xc3\xa4nen luokseen tuli paavi Innocentius IV:n l\xc3\xa4hettil\xc3\xa4s. Paavin tavoitteena oli irrottaa Sisilian kuningaskunta keisarikunnasta ja eritoten keisari Konrad IV saksalaisen henkil\xc3\xb6st\xc3\xa4 ja tarjota sit\xc3\xa4 Kaarlelle, koska h\xc3\xa4nen lankonsa Cornwallin jaarli Rikhard oli siit\xc3\xa4 kielt\xc3\xa4ytynyt. Kaarle ihastui ajatukseen, mutta kuningas Ludvig tyrm\xc3\xa4si sen t\xc3\xa4ysin. Pettynyt Kaarle otti uudelleen esille Flanderin Margareta II:n aseman poikaansa Hainaut'n kreivi\xc3\xa4 Jean I:st\xc3\xa4 vastaan. J\xc3\xa4lleen kuningas kielt\xc3\xa4ytyi hyv\xc3\xa4ksym\xc3\xa4st\xc3\xa4 ajatusta. Hainaut palautettiin takaisin Jeanille, kun kuningas palasi takaisin Ranskaan ristiretkelt\xc3\xa4\xc3\xa4n vuonna 1254._NEWLINE_Pettynyt Kaarle palasi takaisin Provenceen, jossa olivat uudelleen alkaneet el\xc3\xa4\xc3\xa4 kapinan siemenet. Kuningas Ludvigin v\xc3\xa4lityksell\xc3\xa4 tilanne kuitenkin laukesi. Leskikreivit\xc3\xa4r palautti saamansa alueet ja tyytyi rahassa maksettavaan korvaukseen ja el\xc3\xa4kkeeseen. Seuraavat vuodet Kaarle viettikin rauhallista el\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4 l\xc3\xa4\xc3\xa4nityksell\xc3\xa4\xc3\xa4n ja vahvisti asemiaan Provencen naapurialueilla._NEWLINE_Seuraavan ja viimeisen kapinansa Provencessa Kaarle koki vuonna 1262, kun h\xc3\xa4n oli poissa Ranskasta. Kapinoitsijana olivat j\xc3\xa4lleen Boniface de Castellaine, Marseillen kaupunki ja Hugues Beaux. Vanha kapinoitsija Barrel Beaux puuttui joukosta t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa. Aragonian kuninkaan Juan I v\xc3\xa4litt\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4 saatiin aikaan rauha. Marseille joutui repim\xc3\xa4\xc3\xa4n muurinsa ja luovuttamaan aseensa, mutta muutoin rangaistuksilta v\xc3\xa4ltyttiin.\n_START_SECTION_\nSisilian valloitus\n_START_PARAGRAPH_\nSisilian kuningas Konrad oli menett\xc3\xa4nyt kruununsa vallananastaja Hohenstaufen sukuun kuuluneelle Manfredille vuonna 1258. Tapahtuma oli entisest\xc3\xa4\xc3\xa4n huonontanut Hohenstaufen suvun ja paavinvallan v\xc3\xa4lisi\xc3\xa4 suhteita. Kun paavi Urbanus IV:n neuvottelut Sisilian tilanteesta Mafredin kanssa katkesivat vuonna 1262, tarjosi p\xc3\xa4\xc3\xa4si uudelleen Sisilian kuninkuutta Kaarlelle. My\xc3\xb6s kuningas Ludvig IX Pyh\xc3\xa4 oli t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa suosiollinen tarjoukselle koska piti Manfredia itse\xc3\xa4\xc3\xa4nkin vallananastajana._NEWLINE_Paavi ja Kaarle ratifioivat hein\xc3\xa4kuussa 1263 sopimuksen, joka oli erityisen suosiollinen paavin tavoitteille. Sopimuksen mukaan kuningaskuntaa ei saisi koskaan en\xc3\xa4\xc3\xa4 liitt\xc3\xa4\xc3\xa4 keisarikuntaan ja sen hallitsija ei saisi koskaan hoitaa mit\xc3\xa4\xc3\xa4n keisarikunnan tai paavin kanslian teht\xc3\xa4vi\xc3\xa4 tai sekaantua kuningaskuntansa kirkollisiin asioihin. Kaarle hyv\xc3\xa4ksyi n\xc3\xa4m\xc3\xa4 sopimuskohdat vastaan sanomatta._NEWLINE_Paavi Urbanuksen kuolema lokakuussa 1264 Perugiassa ja uuden paavin, Klemens IV:n valinta olivat onnekas tapahtuma Kaarlelle. Olihan uusi paavi pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n ollut Kaarlen veljen Alphonsen neuvonantaja ja toiminut voimakkaasti my\xc3\xb6s Kaarlen valitsemiseksi Sisilian kuninkaaksi. Kaarle matkustikin Roomaan, miss\xc3\xa4 h\xc3\xa4net 24. toukokuuta 1265 julistettiin Sisilian kuninkaaksi._NEWLINE_Kaarle ja Beatrice kruunattiin Sisilian hallitsijoiksi 6. tammikuuta 1266. Samaan aikaan Manfred k\xc3\xa4vi sotaa paavia ja siten my\xc3\xb6s Kaarlea vastaan kuitenkin 26. helmikuuta 1266 Beneventon taistelussa Manfredin armeija ly\xc3\xb6tiin hajalle ja h\xc3\xa4n itsekin kuoli sekasorron aikana. N\xc3\xa4in Kaarle saattoi ottaa haltuunsa Sisilian kuningaskunnan molemmat osat, Apenniinien nimimaalla olevat alueet ja Sisilian saaren, my\xc3\xb6s k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 Hohenstaufen suvun Manfredilta, joka oli keisari Fredrik II:n avioton poika._NEWLINE_Kaarlen hallinto uudessa valtakunnassaan oli yleens\xc3\xa4 rehellist\xc3\xa4 ja oikeudenmukaista, joskin my\xc3\xb6s tiukkaa. Kuten Provencen kreivikunnassa, niin my\xc3\xb6s Sisiliassa h\xc3\xa4n pyrki maksimoimaan tulonsa ja oikeutensa. Tyytym\xc3\xa4tt\xc3\xb6myys Sisiliassa oli korkealla, mutta nyt Kaarle saattoi asettaa kuitenkin t\xc3\xa4ht\xc3\xa4imen valtansa laajentamiseen Pohjois-Italiaan. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 huolestutti paavia, joka pelk\xc3\xa4si yht\xc3\xa4 paljon vahvaa Sisilian kuningasta kuin vahvaa keisariakin. Paavi oli kuitenkin valmis hyv\xc3\xa4ksym\xc3\xa4\xc3\xa4n t\xc3\xa4m\xc3\xa4n vallan laajenemisen, sill\xc3\xa4 Saksan Konrad marssi joukkoineen kohden etel\xc3\xa4\xc3\xa4 vaatien Hohenstaufen suvun oikeuksien palauttamista. Er\xc3\xa4s h\xc3\xa4nen agenteistaan oli voimakkaasti agitoinut sisilialaisia nousemaan kapinaan. Konrad saapui Roomaan 24. kes\xc3\xa4kuuta 1268 ja kaupunki otti h\xc3\xa4net innostuneesti vastaan. Tagliacozzon taistelussa 23. elokuuta 1268 h\xc3\xa4n oli voittamaisillaan p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n taistelun, mutta \xc3\xa4kisti Kaarlen reservit saattoivat Konradin joukot sekasortoon ja niin h\xc3\xa4nen piti paeta paikalta. Tajuttuaan olevansa vaarassa Konrad yritti paeta Genovan kautta, mutta h\xc3\xa4net vangittiin ja vietiin vankeuteen Napoliin. Konrad tuomittiin petoksesta ja h\xc3\xa4n menetti p\xc3\xa4\xc3\xa4ns\xc3\xa4 29. lokakuuta 1268._NEWLINE_Vuoden 1270 lopulla Kaarle valloitti Luceran kapinoivan kaupungin Pugliassa Italiassa, useat vangitut kapinalliset teloitettiin. N\xc3\xa4in koko kuningaskunta oli tiukasti alistettu Kaarlen hallintoon ja h\xc3\xa4nelle tuli mahdolliseksi ajatella suurempia ympyr\xc3\xb6it\xc3\xa4 itselleen.\n_START_SECTION_\nTavoitteet it\xc3\xa4isell\xc3\xa4 V\xc3\xa4limerell\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nHeti Manfredist\xc3\xa4 Beneventossa saavutetun voiton j\xc3\xa4lkeen Kaarle aloitti suunnitelmat laajenemisesta V\xc3\xa4limerell\xc3\xa4 kohden it\xc3\xa4\xc3\xa4. Olihan Sisilian kuningaskunta hallinnut Adrianmeren it\xc3\xa4isi\xc3\xa4 rantoja ja Manfredin hallinnassa olivat olleet mm. Korfun saari ja Butrinton, Avlonan ja Suboton kaupungit, jotka olivat h\xc3\xa4nen vaimonsa leskentukea. Viterbon sopimuksessa 1267 h\xc3\xa4n saikin tunnustukselle herruudestaan Korfuun ja oikeutensa Akhaiaan sek\xc3\xa4 suureen osaan Aigeianmeren saaria. Samalla Kaarle naitti tytt\xc3\xa4rens\xc3\xa4 sopimuksen toisena osapuolina toimineille alueen entisille hallitsijoille._NEWLINE_Kaarlen puoliso Beatrice kuoli 23. syyskuuta 1267. V\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti Kaarle halusi avioitua Unkarin kuninkaan B\xc3\xa9la IV:n tytt\xc3\xa4ren Margaretin kanssa. Margaret kuitenkin halusi vet\xc3\xa4yty\xc3\xa4 luostariin, ja my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4net kanonisoitiin pyhimykseksi. Avioliitto Unkarin kanssa toteutui, Kun Kaarlen poikan Salernon ruhtinas Kaarle avioitui Unkarin kruununprinssi Tapanin tytt\xc3\xa4ren kanssa ja Kaarlen tyt\xc3\xa4r Elisabeth avioitui Tapanin pojan Ladislauksen kanssa. Kaarle itse solmi toisen avioliittonsa Burgundin Margareten kanssa.\n_START_SECTION_\nKahdeksas ristiretki\n_START_PARAGRAPH_\nOsallistuminen kahdeksanteen ristiretkeen oli Kaarlelle toinen sota V\xc3\xa4limeren it\xc3\xa4isiss\xc3\xa4 osissa. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n ristiretken syyt ja tavoitteet olivat Kaarlelle viel\xc3\xa4 henkil\xc3\xb6kohtaisempia kuin edellisen. It\xc3\xa4-Rooman keisari Mikael VIII Palaeologus oli huolestunut l\xc3\xa4ntisist\xc3\xa4 suunnitelmista, jotka koskivat h\xc3\xa4nen kesarikuntaansa ja siksi h\xc3\xa4n oli ehdottanut Ranskan Ludvig IX Pyh\xc3\xa4lle kirkkojen yhdistymist\xc3\xa4. Ep\xc3\xa4ilev\xc3\xa4st\xc3\xa4 perusluonteestaan huolimatta Ludvig innostui asiasta ja kertoi n\xc3\xa4kemyksist\xc3\xa4\xc3\xa4n veljelleen Kaarlelle. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 jatkoi jo aloittamiaan valmisteluja Konstantinopoliin hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4\xc3\xa4miseksi toivoen, ett\xc3\xa4 ristiretke\xc3\xa4 voitaisiin siirt\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6hemm\xc3\xa4ksi. Samalla h\xc3\xa4n valmisteli velje\xc3\xa4\xc3\xa4n, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4m\xc3\xa4n ristiretkisuunnitelmat k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyisiv\xc3\xa4t Kaarlen itsens\xc3\xa4 tekemien suunnitelmien mukaisiksi._NEWLINE_Tunisin kalifi Muhammed I al-Mustansir oli ollut Sisilian kuninkaan vasalli, mutta oli luopunut uskollisuudestaan Manfredin hallinnon aikana. Kuitenkin liikkui huhuja h\xc3\xa4nen my\xc3\xb6t\xc3\xa4mielisyydest\xc3\xa4\xc3\xa4n kristinuskolle. Kaarlen k\xc3\xa4sityksen mukaan ristiretken saapuminen Mustansirin tueksi saattaisi johtaa t\xc3\xa4m\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4ntymiseen kristinuskoon. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n seurauksena Ludvig IX Pyh\xc3\xa4 kohdisti kahdeksannen ristiretkens\xc3\xa4 Tunisiaan. Kaarle saapui sinne my\xc3\xb6hemmin vain todetakseen 25. elokuuta 1270 veljens\xc3\xa4 kuolleen samana aamuna punatautiin. Kaarle otti v\xc3\xa4litt\xc3\xb6m\xc3\xa4sti joukkojen komennon itselleen ja muutaman kahakan j\xc3\xa4lkeen Mustasir suostui rauhaan ja lupautui maksamaan veroja Kaarlelle. Sairaus jatkoi tuhojen tekemist\xc3\xa4 armeijan parissa ja myrskyt koettelivat j\xc3\xa4ljelle j\xc3\xa4\xc3\xa4neit\xc3\xa4 kotimatkalla Sisiliaan.\n_START_SECTION_\nAlbanian valloitus ja Genovan sota\n_START_PARAGRAPH_\nHelmikuussa vuonna 1271 Kaarle alkoi laajentaman Adrianmeren alueella olevia omistuksiaan valloittamalla Durazzon ja pian saattamalla hallintaansa suurimman osan Albanian rannikosta. Vuoden p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4 helmikuussa 1273 Kaarle julisti itsens\xc3\xa4 Albanian kuninkaaksi ja m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4si Gazzo Chinardon toimimaan kenraalikuvern\xc3\xb6\xc3\xb6rin\xc3\xa4\xc3\xa4n. Kaarlen mieless\xc3\xa4 oli edelleenkin mahdollisuus sotaretkeen Konstantinopolia vastaan, mutta uuden paavin Gregory X:n tulo valtaistuimelle j\xc3\xa4\xc3\xa4hdytti n\xc3\xa4m\xc3\xa4 Kaarlen haaveet. Paavi halusi saada eurooppalaiset sopuun kesken\xc3\xa4\xc3\xa4n sek\xc3\xa4 yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 Kreikkalaisen ja Latinalaisen kirkon._NEWLINE_Marraskuussa 1272 Kaarlen ja Genovaa hallitsevan Ghibellin-puolueen suhteet kiristyiv\xc3\xa4t ja johtivat lopulta sotaan. Genovan kapinoinnin takana oli Bysantin Keisari Michael Palaeologus, joka oli l\xc3\xa4hett\xc3\xa4nyt rahaa Genovaan kapinaan nousun tukemiseksi. Samaan aikaan Lyonin kirkolliskokouksessa saatiin aikaan p\xc3\xa4\xc3\xa4t\xc3\xb6s id\xc3\xa4n ja l\xc3\xa4nnen kirkkojen yhdentymisest\xc3\xa4. Paavin poliittisten vehkeilyjen takia (h\xc3\xa4n halusi eritoten turvata omat asemansa koko V\xc3\xa4limeren piiriss\xc3\xa4) h\xc3\xa4n tarjosi Kaarlelle ostettavaksi Jerusalemin kuninkuutta. T\xc3\xa4m\xc3\xa4 toteutuikin 18. maaliskuuta1277 ja Jerusalemin kuninkaan tittelin saanut Kaarle l\xc3\xa4hetti Sanseverinon Rogerin k\xc3\xa4skynhaltijakseen Akkoon. My\xc3\xb6s genovalaisten kanssa Kaarle sai rauhan aikaiseksi uuden paavin Innocentius V:n avulla.\n_START_SECTION_\nKuolema ja perint\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nKuollessaan Foggiassa 7. tammikuuta 1285 Kaarle j\xc3\xa4tti alueensa pojalleen Kaarlelle, joka tuolloin oli vankina Kataloniassa. Ennen h\xc3\xa4nen paluutaan ja alueittensa haltuun ottamista Kaarlen perint\xc3\xb6\xc3\xa4 hoitivat paavin edustaja sek\xc3\xa4 Artoisin kreivi Robert II."