b'\n_START_ARTICLE_\nMaali\n_START_PARAGRAPH_\nMaali on yleisnimi monenlaisille pintak\xc3\xa4sittelyaineille, joita k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n muuttamaan esineiden pinnan v\xc3\xa4ri\xc3\xa4 ja suojaamaan sit\xc3\xa4. Maalia k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n my\xc3\xb6s maalaustaiteessa. Maali on usein levitett\xc3\xa4ess\xc3\xa4 nestem\xc3\xa4ist\xc3\xa4, ja kovettuessaan se muodostaa suojaavan, kiinte\xc3\xa4n kerroksen. Jauhemaalauksessa maali on jauhemaista.\n_START_SECTION_\nMaalien rakenteesta\n_START_PARAGRAPH_\nNestem\xc3\xa4inen maali voidaan levitt\xc3\xa4\xc3\xa4 siveltimell\xc3\xa4, telalla, ruiskulla tai upottamalla. Maalin levitt\xc3\xa4mist\xc3\xa4 kutsutaan maalaukseksi tai maalaamiseksi. Jauhemaali kiinnittyy pintaan s\xc3\xa4hk\xc3\xb6varauksen avulla. Pintaan kiinnittynyt jauhe sulatetaan uunissa yhten\xc3\xa4iseksi maalikalvoksi.\n_START_SECTION_\nKiiltoaste\n_START_PARAGRAPH_\nMaalien v\xc3\xa4ris\xc3\xa4vyiss\xc3\xa4 on kuusi kiiltoastetta: t\xc3\xa4yskiilt\xc3\xa4v\xc3\xa4, kiilt\xc3\xa4v\xc3\xa4, puolikiilt\xc3\xa4v\xc3\xa4, puolihimme\xc3\xa4, himme\xc3\xa4 ja t\xc3\xa4yshimme\xc3\xa4.  Kiitoaste voidaan m\xc3\xa4\xc3\xa4ritt\xc3\xa4\xc3\xa4 siten, ett\xc3\xa4 kiillotetun lasilevyn heijastamaa valom\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 kuvataan 60 asteen kulmassa 100:lla. N\xc3\xa4in ollen t\xc3\xa4yskiilt\xc3\xa4v\xc3\xa4 maali heijastaa siit\xc3\xa4 runsaat 80%, kiilt\xc3\xa4v\xc3\xa4 61%-80%, puolikiilt\xc3\xa4v\xc3\xa4 36%-60%, puolihimme\xc3\xa4 11%-35%, himme\xc3\xa4 6%-10% sek\xc3\xa4 t\xc3\xa4yshimme\xc3\xa4 0%-5%.\n_START_SECTION_\nMaalin kuivuminen\n_START_PARAGRAPH_\nMaalaamisen j\xc3\xa4lkeen maali kovettuu. Kovettuminen voi johtua siit\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 liuotin haihtuu ja side- sek\xc3\xa4 v\xc3\xa4riaine takertuvat toisiinsa, tai se voi olla kemiallisen reaktion tulos. Esimerkiksi perinteiset pellava\xc3\xb6ljymaalit kovettuvat, kun niiden \xc3\xb6ljy hapettuu kiinte\xc3\xa4ksi yhdisteeksi. Kovettumisen tavan mukaan maalit jaetaan fysikaalisesti kuivuviin tai kemiallisesti kovettuviin maaleihin. Kemiallinen kovettuminen voi tapahtua ilman vaikutuksesta, tai maaliin voidaan lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 kovetetta, jonka aiheuttaman reaktion seuraksena maali kovettuu. Maaleja, joihin ei tarvitse lis\xc3\xa4t\xc3\xa4 kovetetta, kutsutaan yksikomponenttimaaleiksi ja kovetetta tarvitsevia kaksikomponenttimaaleiksi.\n_START_SECTION_\nMaalien historia\n_START_PARAGRAPH_\nVaatteiden v\xc3\xa4rj\xc3\xa4yst\xc3\xa4 on harjoitettu tuhansia vuosia ja n\xc3\xa4iss\xc3\xa4 on k\xc3\xa4ytetty erilaisia v\xc3\xa4riaineita. V\xc3\xa4riaineiden levitt\xc3\xa4minen sein\xc3\xa4lle on vaatinut liotinta ja jotakin sideainetta maalin pysymiseksi sein\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Vanha menetelm\xc3\xa4 on esimerkiksi kalkkimaalaus. Puuta on voitu v\xc3\xa4rj\xc3\xa4t\xc3\xa4 pelk\xc3\xa4ll\xc3\xa4 v\xc3\xa4rill\xc3\xa4, joka on tunkeutunut puuhun, kuten petsi. Sellakka tuli Eurooppaan siirtomaakaupan my\xc3\xb6t\xc3\xa4. Sill\xc3\xa4 saatiin aikaan kiilt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 puupintoja ja sit\xc3\xa4 voitiin s\xc3\xa4vytt\xc3\xa4\xc3\xa4. Sideaineena on k\xc3\xa4ytetty useita erilaisia liimoja ja my\xc3\xb6s munan valkuaista, kuten temperamaalauksessa. Temperalla maalattiin my\xc3\xb6s huoneita. Keskiajalla tuli k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n erilaisia hartseja, esimerkiksi vernissa. 1700-luvulla talojen ja huoneiden maalaus yleistyi. Useat v\xc3\xa4riaineet, esimerkiksi lyijyvalkoinen, elohopea pitoinen sinoperi ja vihre\xc3\xa4 kupariarsenaatti olivat varsin myrkyllisi\xc3\xa4. Maalarit, jotka sekoittivat v\xc3\xa4rit, sairastuivat usein lyijymyrkytykseen. My\xc3\xb6s sideaineena perinteisesti k\xc3\xa4ytetty pellava\xc3\xb6ljy on vaarallista, koska se voi sytty\xc3\xa4 itsest\xc3\xa4\xc3\xa4n. Vuonna 1790 Englannissa aloitti ensimm\xc3\xa4inen maalitehdas. Kirkkaat v\xc3\xa4rit ovat olleet aina arvostettuja ja kalliimpia. V\xc3\xa4rien haalistumista ei ole voitu est\xc3\xa4\xc3\xa4, joten usein vallitsee mielikuva vanhoista rauhallisist\xc3\xa4 s\xc3\xa4vyist\xc3\xa4, vaikka alkujaan maalatut pinnat ovat olleet voimakkaan v\xc3\xa4risi\xc3\xa4. Titaanivalkoinen tuli k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n maaleissa vasta 1940-luvulla. Sit\xc3\xa4 ennen ei ollut k\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 puhtaan valkoista maalia._NEWLINE_Nykyaikaiselle maalituotannolle alku oli Roy Kienlen keksim\xc3\xa4t alkydihartsit, joilla voitiin korvata kuivuvat \xc3\xb6ljyt sideaineena. Alkydimaalien tuotanto alkoi vuonna 1933.'