b'\n_START_ARTICLE_\nUrkupiste\n_START_PARAGRAPH_\nUrkupiste (saks. Orgelpunkt) on paikallaan pysyv\xc3\xa4 s\xc3\xa4vel, joka esiintyy tavallisesti musiikkikudoksen alimmassa \xc3\xa4\xc3\xa4ness\xc3\xa4 ja jota vasten ylemm\xc3\xa4t \xc3\xa4\xc3\xa4net liikkuvat. Duuri\xe2\x80\x93molli-tonaalisessa musiikissa urkupiste on yleens\xc3\xa4 toonika- tai dominanttis\xc3\xa4vel. Urkupiste toimii tonaalisesti ja muotorakenteellisesti selkeytt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 tekij\xc3\xa4n\xc3\xa4 s\xc3\xa4vellyksen lopussa tai impressionistisessa musiikissa sointiv\xc3\xa4rivaikutelmien synnytt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4._NEWLINE_Nimitys urkupiste viittaa urkuihin, joissa pitk\xc3\xa4n pedaalis\xc3\xa4velen pito on mahdollista; lis\xc3\xa4ksi urkus\xc3\xa4vellyksiss\xc3\xa4 urkupiste on yleinen s\xc3\xa4vellyskeino._NEWLINE_Urkupistett\xc3\xa4 on k\xc3\xa4ytetty varhaisbarokin taistelumusiikissa (ital. alla battaglia), mm. Heinrich Sch\xc3\xbctzin teoksessa Es steh Gott auf (SWV 356). Urkupiste voi esiinty\xc3\xa4 my\xc3\xb6s s\xc3\xa4vellyksen alussa: J. S. Bachin Matteus-passio, Richard Straussin s\xc3\xa4velruno N\xc3\xa4in puhui Zarathustra. Henry Purcellin teoksessa Fantasy upon One Note urkupiste kulkee l\xc3\xa4pi koko teoksen.'