b'\n_START_ARTICLE_\nPortteri\n_START_PARAGRAPH_\nPortteri tai porter on tumma pintahiivaoluttyyppi, joka on tehty paahdetuista maltaista. Nimen alkuper\xc3\xa4n on v\xc3\xa4itetty juontuvan kantajista (engl. porter), jotka joivat t\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4\xc3\xa4 olutta ty\xc3\xb6p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n ohessa osittain ravinnoksi. Toinen juonne nimelle on, ett\xc3\xa4 Hollannissa juotiin poorteriksi kutsuttua olutta. Suosittuja porter-merkkej\xc3\xa4 ovat muun muassa yhdysvaltalainen Anchor Porter ja englantilainen Fullers London Porter.\n_START_SECTION_\nEtymologia\n_START_PARAGRAPH_\nSanan porter ep\xc3\xa4ill\xc3\xa4\xc3\xa4n tulevan sanasta kantaja (apumies), joka toi portteria torimyyjille 1700-luvulla.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nPorter syntyi 1700-luvun alussa Britanniassa. Sen kehitt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n Ralph Harwoodia. Se oli ensimm\xc3\xa4inen teollisesti pantu olut. Portterien historian alkualkoina se sekoitettiin muista oluista. Yleisesti hyv\xc3\xa4ksytyn teorian mukaan se oli alun perin erityisesti torikauppiaiden suosiossa. Sit\xc3\xa4 vietiin Britanniasta muun muassa Baltiaan, jossa on edelleen porterpanimoja. Laivamatkojen aikana hiiva k\xc3\xa4ytti j\xc3\xa4\xc3\xa4m\xc3\xa4sokerin alkoholiksi. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n takia balttilaisissa porttereissa on tyypillisesti korkeampi uutepitoisuus. Toinen merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 alue oli Irlanti, jossa se on edelleen erityisesti ty\xc3\xb6v\xc3\xa4enluokan suosiossa. Suosioon se nousi erityisesti 1800-luvulla. 1800-luvun lopussa suurin osa kulutetusta oluesta oli portteria. mutta katosi suurilta osin maailmansotien v\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Portteria pantiin vuoteen 1973 asti Irlannissa. 1970-luvun lopulla kaksi brittil\xc3\xa4ist\xc3\xa4 panimoa Penrhos ja Timothy Taylor aloittivat uudestaan portterin panemisen.\n_START_SECTION_\nValmistus ja ominaisuudet\n_START_PARAGRAPH_\nAlun perin porterin kantavierteen ominaispaino oli noin 1070, mutta nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n se on noin 1040-50. Porter on v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n tyypillisesti musta, melkein l\xc3\xa4pin\xc3\xa4kym\xc3\xa4t\xc3\xb6n. Jotkut portterit ovat tummanruskean s\xc3\xa4vyisi\xc3\xa4. Portteri maistuu yleens\xc3\xa4 hieman kahvimaiselle ja hedelm\xc3\xa4iselle. Kahvimainen maku johtuu maltaiden paahtamisesta ja hedelm\xc3\xa4isyys pintahiivan k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4. Verrattuna samantyyppiseen dry stouttiin sen maku ei ole niin t\xc3\xa4ytel\xc3\xa4inen: t\xc3\xa4m\xc3\xa4 johtuu pidemm\xc3\xa4lle mennest\xc3\xa4 k\xc3\xa4ymisest\xc3\xa4. Nykyaikainen portteri voi olla hieman kitker\xc3\xa4\xc3\xa4. Vaikka portteri on tavallisesti pintahiivaolut, on olemassa my\xc3\xb6s pohjahiivoilla porttereita panevia panimoita. Porterin alkoholipitoisuus on 4-9 til-%.\n_START_SECTION_\nTunnettuja porttereita\n_START_PARAGRAPH_\nTunnettuja portervalmistajia ovat muun muassa brittil\xc3\xa4iset Malton, Fuller\xe2\x80\x99s ja Samuel Smith. Yhdysvaltalaisia tunnettuja valmistajia ovat esimerkiksi Hill Farmstead Brewery ja Sierra Nevada Brewing. Suomalaisista panimoista Sinebrychoffin portteri lienee tunnetuin suomalainen portteri.'