b"\n_START_ARTICLE_\nSuorakulmainen koordinaatisto\n_START_PARAGRAPH_\nYleisimmin koordinaatistolla tarkoitetaan etenkin matematiikassa suorakulmaista eli karteesista koordinaatistoa. Suorakulmaisessa koordinaatistossa on ulottuvuuksien mukainen m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 akseleita, jotka on nimetty kuvaamansa ulottuvuuden mukaan. Akselit ovat toisiaan vastaan kohtisuorassa yleens\xc3\xa4 oikeak\xc3\xa4tisesti, ja ne kulkevat koordinaatiston nollapisteen eli origon kautta sek\xc3\xa4 leikkaavat toisensa siin\xc3\xa4. _NEWLINE_Koordinaatistolle on annettu my\xc3\xb6s mittayksikk\xc3\xb6, ja niinp\xc3\xa4 kunkin pisteen koordinaatit ilmoittavat matkan, joka kutakin akselia tulee kulkea, jotta p\xc3\xa4\xc3\xa4st\xc3\xa4isiin merkittyyn pisteeseen. Kun koordinaatistolla kuvataan tasoa, k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n kahta akselia: vaakasuunnan kuvaamiseen x-akselia  ja pystysuunnalle y-akselia. Kolmiulotteisessa avaruudessa tarvitaan puolestaan kolme akselia: x-, y- ja z-akselit._NEWLINE_Koordinaatit ilmoitetaan merkitsem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ne sulkeisiin j\xc3\xa4rjestyksess\xc3\xa4 (x, y, z) ja erottamalla kunkin ulottuvuuden koordinaattiluku pilkulla. Esimerkiksi (2, \xe2\x88\x923) tarkoittaa, ett\xc3\xa4 piste sijaitsee kaksiulotteisen koordinaatiston pisteess\xc3\xa4 x = 2 ja y = \xe2\x88\x923 (t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 2 on ns. abskissa ja \xe2\x88\x923 ns. ordinaatta). Jos koordinaatit sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4v\xc3\xa4t desimaalipilkkuja, ne erotetaan toisistaan puolipisteell\xc3\xa4, esimerkiksi (4,5; 2,25; \xe2\x88\x926,8).\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nAdjektiivi karteesinen viittaa ranskalaiseen matemaatikkoon ja filosofiin Ren\xc3\xa9 Descartesiin, joka julkaisi idean siit\xc3\xa4 vuonna 1637. My\xc3\xb6s Pierre de Fermat teki saman l\xc3\xb6yd\xc3\xb6n, muttei julkaissut sit\xc3\xa4. Ranskalainen kirkonmies Nicole Oresme k\xc3\xa4ytti karteesista koordinaatistoa vastaavia konstruktioita jo kauan ennen Descartesin ja Fermat'n aikaa._NEWLINE_Sek\xc3\xa4 Descartes ett\xc3\xa4 Fermat k\xc3\xa4sitteliv\xc3\xa4t yhden akselin tapauksia, joiden muuttujien arvot laskettiin suhteessa akseliin. Kahden akselin tapaus otettiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n my\xc3\xb6hemmin, kun Descartesin La G\xc3\xa9om\xc3\xa9trie k\xc3\xa4\xc3\xa4nnettiin latinaksi vuonna 1649 Frans van Schootenin ja h\xc3\xa4nen oppilaidensa toimesta. Kirjan kommentoijat ottivat k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n uusia k\xc3\xa4sitteit\xc3\xa4 selvent\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n Descartesin ty\xc3\xb6n ideoita._NEWLINE_Karteesisen koordinaatiston kehitt\xc3\xa4misell\xc3\xa4 oli merkitt\xc3\xa4v\xc3\xa4 rooli Isaac Newtonin ja Gottfried Wilhelm Leibnizin ty\xc3\xb6ss\xc3\xa4 Differentiaali- ja integraalilaskennan parissa. Kahdella koordinaatilla kuvattu taso yleistyi my\xc3\xb6hemmin vektoriavaruudeksi._NEWLINE_Monia muita koordinaatistoja on kehitetty Descartesin j\xc3\xa4lkeen. Esimerkkein\xc3\xa4 napakoordinaatisto tasossa sek\xc3\xa4 pallo- ja sylinterikoordinaatisto kolmiulotteisessa avaruudessa."