b'\n_START_ARTICLE_\nKiillegneissi\n_START_PARAGRAPH_\nKiillegneissi on er\xc3\xa4s yleinen gneissin tyyppi. Gneissien mineraalikoostumus ratkaisee, mit\xc3\xa4 lis\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4reit\xc3\xa4 gneissin nimeen tulee. Kiillegneissi on rakenteeltaan hiukan liuskeinen gneissi. Sen tummista mineraaleista p\xc3\xa4\xc3\xa4osa on biotiittia eli tummaa kiillett\xc3\xa4, jonka lis\xc3\xa4ksi mukana on maas\xc3\xa4lp\xc3\xa4\xc3\xa4, kvartsia ja muskoviittia. N\xc3\xa4iden mineraalien suhteet voivat vaihdella paljonkin. Kiillegneissin v\xc3\xa4ri vaihtelee mineraalikoostumuksen mukaan harmaasta mustaan._NEWLINE_Kiillegneissi on syntytavaltaan metamorfista kive\xc3\xa4. Maankuorten liikkeiden yhteydess\xc3\xa4 on syntynyt kova paine ja l\xc3\xa4mp\xc3\xb6tila, jolloin sedimentti- ja magmakivilajit ovat muuttuneet rakenteeltaan liuskaiseksi. Alkuper\xc3\xa4isen\xc3\xa4, metamorfoosia edelt\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 kivilajina on savikivi. Kiilleliuske halkeaa yhdensuuntaisiksi laatoiksi. Kiillegneissi\xc3\xa4 onkin luonnehdittu rakenteeltaan heikoimmaksi gneissityypiksi._NEWLINE_Kive\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytet\xc3\xa4\xc3\xa4n rakennusten pinnoissa ja pihalaattoina. Varsinkin 1950-luvulla rakennusten sokkelien pinnoittaminen liuskekivill\xc3\xa4 oli muodissa._NEWLINE_Keski-Pohjanmaan maakuntakivi on gneissi ja maakunnan kallioper\xc3\xa4n yleisin gneissityyppi on kiillegneissi. Alueen kiillegneissi on tyypillisesti v\xc3\xa4rilt\xc3\xa4\xc3\xa4n harmaa tai punertava, raitainen ja liuskeinen kivi. Siin\xc3\xa4 paksummat karkearakeiset kerrokset vuorottelevat ohuiden, hienorakeisten kerrosten kanssa. Punertavat graniittiset suonet ovat suhteellisen yleisi\xc3\xa4. Kiillegneississ\xc3\xa4 on voi olla sormenp\xc3\xa4\xc3\xa4n kokoisia, vaaleita, alumiinirikkaiden mineraalien muodostamia kyhmyj\xc3\xa4._NEWLINE_Esimerkiksi Helsingin Roihuvuoressa toimi aikoinaan kiilleliuskelouhos.'