b'\n_START_ARTICLE_\nCrwth\n_START_PARAGRAPH_\nCrwth (lat. chorus, keskienglanti: crouth) on walesilainen lyyra, jota soitettiin yleisesti keskiajalta noin vuoteen 1800. Se vastaa kooltaan viulua. Alun perin crwth valmistettiin n\xc3\xa4pp\xc3\xa4ilt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi, mutta 1000-luvulla sit\xc3\xa4 alettiin soittaa jousella. 1200-luvun j\xc3\xa4lkipuoliskolla kielten taakse lis\xc3\xa4ttiin otelauta. Kieli\xc3\xa4 oli aluksi nelj\xc3\xa4 (kahtena parina), mutta m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyi 1400-lukuun menness\xc3\xa4 kuuteen kieleen, joista nelj\xc3\xa4 sijaitsee otelaudan yl\xc3\xa4puolella ja kaksi sen vasemmalla puolella. N\xc3\xa4it\xc3\xa4 kahta kielt\xc3\xa4 on voitu soittaa peukalolla n\xc3\xa4pp\xc3\xa4ilem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tai jousella. Melodia oli tarkoitettu korkeimmalla \xc3\xa4\xc3\xa4nell\xc3\xa4 tuotettavaksi._NEWLINE_Crwthin kielten nimet ovat llorfdant, byrdwn y llorfdant, crasdant, byrdwn y crasdant, cyweirdant ja byrdwn y cyweirdant._NEWLINE_600-luvulla it\xc3\xa4maisia ly\xc3\xb6m\xc3\xa4- ja n\xc3\xa4pp\xc3\xa4ilysoittimista kehitettyj\xc3\xa4 jousisoittimia alettiin soittaa my\xc3\xb6s l\xc3\xa4nness\xc3\xa4. Yksi n\xc3\xa4ist\xc3\xa4 l\xc3\xa4ntisist\xc3\xa4 muunnoksista oli crwth. Crwth on suomalaisen jouhikon hyvin l\xc3\xa4heinen sukulainen._NEWLINE_Crwthiin on viitattu s\xc3\xa4ilyneiss\xc3\xa4 kirjoituksissa ensimm\xc3\xa4isen kerran 900-luvulla Hywel Ddan laeissa. Soitin oli Walesissa suosittu halki keskiajan, jolloin sen soitosta nautittiin aristokraattisissa piireiss\xc3\xa4. Hywel Ddan laeissa crwthiin viitataan harpun ja s\xc3\xa4kkipillin ohella aatelisten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4n\xc3\xa4, statusta ilment\xc3\xa4v\xc3\xa4n\xc3\xa4 soittimena. Crwthkilpailu j\xc3\xa4rjestettiin jo eisteddfod-tapahtumassa, jonka piti Rhys ap Gruffydd Aberteifin (Cardiganin) linnassa vuonna 1176. Rhys Goch Eryrin cywyddruno vuodelta 1436 viittaa taikureihin, akrobaatteihin ja muusikoihin (kuten crwthin soittajiin), joita varakkaat suojelijat p\xc3\xa4\xc3\xa4stiv\xc3\xa4t taloihinsa._NEWLINE_Crwthin sosiaalinen rooli muuttui noin vuodesta 1600 alkaen, sill\xc3\xa4 se alettiin yhdist\xc3\xa4\xc3\xa4 kansanmusiikkiperinteeseen. Vuonna 1770 luennossaan Society of Antiquaries of Londonille instrumentin n\xc3\xa4ytille tuonut Daines Barrington v\xc3\xa4itti, ett\xc3\xa4 koko Walesissa oli elossa en\xc3\xa4\xc3\xa4 yksi crwthin soittaja, joksi h\xc3\xa4n nimesi John Morganin Newboroughista ((kymriksi Niwbwrch). Yleinen n\xc3\xa4kemys onkin ollut, ett\xc3\xa4 soitin j\xc3\xa4i k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 1700-luvun lopussa, mutta joitain viitteit\xc3\xa4 soittimen my\xc3\xb6hemm\xc3\xa4st\xc3\xa4kin k\xc3\xa4yt\xc3\xb6st\xc3\xa4 osissa Walesia on. Viulun tai fiidelin aseman vahvistuminen vaikutti heikent\xc3\xa4v\xc3\xa4sti crwthin asemaan, kuten k\xc3\xa4vi my\xc3\xb6s kolmoisharpulle. Viulun kaltainen soitin on kevyempi, tarjoaa monipuolisemmat mahdollisuudet ja on todenn\xc3\xa4k\xc3\xb6isesti helpompi soittaa. Yleinen kiinnostus perinteist\xc3\xa4 musiikkia kohtaan kasvoi 1900-luvun loppupuolella. Crwthi\xc3\xa4 on pyritty jossain m\xc3\xa4\xc3\xa4rin elvytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n, mutta ty\xc3\xb6 on paljon vaikeampi kuin kolmoisharpun kohdalla, sill\xc3\xa4 perinne on katkennut sek\xc3\xa4 kaikki kuvaukset tekniikasta ja ohjelmistosta kadonneet._NEWLINE_T\xc3\xa4rke\xc3\xa4 ero crwthin ja viulun v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 on tallan muodossa; sen takia crwthin kieli\xc3\xa4 ei soiteta erikseen. Toinen ero on tavassa, jolla soitinta pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n; crwthi\xc3\xa4 ei pidet\xc3\xa4 leuan alla vaan rintaa vasten. K\xc3\xa4yt\xc3\xb6ss\xc3\xa4 on ollut GG\xe2\x80\x93CC\xe2\x80\x93DD-viritys.\n_START_SECTION_\nCrwth nyky\xc3\xa4\xc3\xa4n\n_START_PARAGRAPH_\nIsossa-Britanniassa on j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 kolme historiallista crwthia. Pentrefoelasin alueelta oleva St Fagansin crwth (rakentanut Richard Evans, 1742) on Walesin kansallismuseossa, jolle sen lainasi eversti J. C. Wynne-Finch vuonna 1935. Soitin on yh\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen sukunsa omistuksessa. Walesin kansalliskirjastossa on Aberystwythin crwth, jonka sen p\xc3\xa4\xc3\xa4perustaja Sir John Williams lahjoitti sille sen avaamisen yhteydess\xc3\xa4 vuonna 1907. Kolmas j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 oleva kappale on Warrington Museum and Art Galleryssa oleva Warringtonin crwth, jonka James Kendrick osti vuonna 1843 ja lahjoitti Warringtonin kaupungille, jossa se otettiin yhdeksi varhaisimmista paikallismuseon n\xc3\xa4yttelykappaleista. Warringtonin crwth ei ole s\xc3\xa4ilynyt yht\xc3\xa4 t\xc3\xa4ydellisen\xc3\xa4 kuin muut kaksi esimerkki\xc3\xa4._NEWLINE_Bostonissa, Museum of Fine Artsissa on yksi s\xc3\xa4ilynyt crwth._NEWLINE_St Fagansin crwthist\xc3\xa4 l\xc3\xb6ydettiin konservointity\xc3\xb6n yhteydess\xc3\xa4 piilossa otelaudan alla ollut toinen kaikukoppa. T\xc3\xa4llainen l\xc3\xb6yt\xc3\xb6 on jousisoitinten joukossa ainutlaatuinen. My\xc3\xb6s Aberystwythin ja Warringtonin crwthien l\xc3\xa4hempi tarkastelu viittasi siihen, ett\xc3\xa4 t\xc3\xa4llainen rakenne on saattanut olla crwthien yleinen ominaisuus.'