b'\n_START_ARTICLE_\nRenato Castellani\n_START_PARAGRAPH_\nRenato Castellani (4. syyskuuta 1913 Varigotti, Finale Ligure \xe2\x80\x93 28. joulukuuta 1985 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja k\xc3\xa4sikirjoittaja. H\xc3\xa4net tunnetaan elokuvan muotokielt\xc3\xa4 korostavan \xe2\x80\x9dkalligrafisen\xe2\x80\x9d tyylin edustajana._NEWLINE_Castellani kasvoi Argentiinassa ja opiskeli arkkitehtuuria Milanon polyteknisess\xc3\xa4 instituutissa. Vuonna 1936 h\xc3\xa4n palveli upseerina Afrikassa, jossa h\xc3\xa4n tutustui elokuvaohjaaja Mario Cameriniin. Palattuaan Italiaan Castellani ty\xc3\xb6skenteli k\xc3\xa4sikirjoittajana ja apulaisohjaajana muun muassa Camerinin ja Alessandro Blasettin kanssa. H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4inen ohjausty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 oli Aleksandr Pu\xc5\xa1kinin novelliin perustuva Un colpo di pistola (\xe2\x80\x9dLaukaus\xe2\x80\x9d, 1942)._NEWLINE_Toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen Castellani kuvasi joukon neorealistisia elokuvia kuten Rooman auringon alla (Sotto il sole di Roma, 1948) ja kuuluisimman elokuvansa Kahdella pennill\xc3\xa4 toiveita (Due soldi di speranza, 1952). J\xc3\xa4lkimm\xc3\xa4inen voitti Nastro d\xe2\x80\x99argenton ja Cannesin elokuvajuhlien palkinnon. Vuonna 1954 kuvattu Romeon ja Julian versio sai Venetsian elokuvajuhlien kultaisen leijonan. Elokuvissaan Helvetti on irti (Nella citt\xc3\xa0 l\xe2\x80\x99inferno, 1958) ja Il brigante (\xe2\x80\x9dRy\xc3\xb6v\xc3\xa4ri\xe2\x80\x9d, 1961) Castellani kuvasi kriittisesti italialaista yhteiskuntaa._NEWLINE_Castellanin viimeinen ohjausty\xc3\xb6 valkokankaalle oli Una breve stagione (\xe2\x80\x9dLyhyt kausi\xe2\x80\x9d, 1969). Sen j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli televisiossa, jossa h\xc3\xa4n teki muun muassa suositun sarjan Leonardo da Vincin el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4.'