b'\n_START_ARTICLE_\nUusi realismi (filosofia)\n_START_PARAGRAPH_\nUusi realismi oli 1900-luvun alkupuolen tietoteoriaan keskittynyt filosofinen suuntaus, jonka muodostivat ennen kaikkea kuusi yhdysvaltalaista filosofia: Edward Gleason, Edwin Holt, Walter Marvin, William Montague, Ralph Barton Perry ja Walter Pitkin. Uusi realismi suuntautui idealismia ja erityisesti hegelil\xc3\xa4isyytt\xc3\xa4 vastaan, ja pyrki erottamaan metafysiikan tietoteoriasta. Uutta realismia voidaan pit\xc3\xa4\xc3\xa4 naiivin realismin muotona._NEWLINE_Uudet realistit hylk\xc3\xa4siv\xc3\xa4t tietoteoreettisen subjektivismin eli sen, ett\xc3\xa4 kaikki tietomme olisi fenomenologista ja koskisi maailmaa vain sellaisena kuin se n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytyy meille. Ryhm\xc3\xa4 katsoi, ett\xc3\xa4 kun ihminen on tietoinen jostain oliosta, olisi virhe sanoa, ett\xc3\xa4 silloin olisi olemassa kaksi tosiasiaa \xe2\x80\x93 tieto oliosta mieless\xc3\xa4, ja mielen ulkopuolinen olio itsess\xc3\xa4\xc3\xa4n. Uudet realistit katsoivat, ett\xc3\xa4 ne esineet, joista jotakin tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n tai ei tiedet\xc3\xa4, voivat olla olemassa riippumatta siit\xc3\xa4, oltiinko niist\xc3\xa4 tietoisia tai ei. Uudet realistit uskoivat siis objektiivisen todellisuuden olemassaoloon._NEWLINE_Perry oli uuden realismin ensimm\xc3\xa4isi\xc3\xa4 edustajia teoksellaan The Ego-Centric Fredicament (1910). Laajemmaksi filosofiseksi liikkeeksi uusi realismi muodostui edell\xc3\xa4 mainitun ryhm\xc3\xa4n julkaistua artikkelin "The Program and First Platform of Six Realists" (The Journal of Philosophy, 1910) sek\xc3\xa4 teoksen The New Realism (1912). Brittil\xc3\xa4isist\xc3\xa4 filosofeista uutta realismia kannattivat mm. Bertrand Russell, G. E. Moore, T. P. Nunn, Samuel Alexander ja George Stout, ja yhdysvaltalaisista mainittujen lis\xc3\xa4ksi mm. F. J. E. Woodbridge, G. S. Fullerton ja E. B. McGilvary._NEWLINE_Kriittinen realismi oli my\xc3\xb6hempi realistinen liike, joka suuntautui muun muassa uutta realismia vastaan.'