b'\n_START_ARTICLE_\nInkerin lippu\n_START_PARAGRAPH_\nInkerin lippu on inkerinsuomalaisten kansallislippu, jota k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4v\xc3\xa4t kaikki inkeril\xc3\xa4isj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6t niin Inkerinmaalla, Suomessa, Karjalassa, Ruotsissa kuin Virossakin. _NEWLINE_Lippu on skandinaavinen ristilippu, jonka keltaisella pohjalla on punainen risti ja sen p\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kapeampi sininen risti. Lipun v\xc3\xa4rit on otettu historiallisesta Inkerin vaakunasta, joka periytyy 1600-luvulta. Lipun on suunnitellut kapteeni E. I. Haapakoski Inkerin rykmentille heimosotien aikana. Se vihittiin k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n 8.9.1919 Kirjasalossa aivan Suomen rajan tuntumassa Kannaksella._NEWLINE_Lipun v\xc3\xa4rej\xc3\xa4 on perusteltu niin, ett\xc3\xa4 sininen risti viittaa inkerinsuomalaisten historialliseen kotimaahan Suomeen. My\xc3\xb6s ristilipun malli muistuttaa inkeril\xc3\xa4isten pohjoismaisesta syntyper\xc3\xa4st\xc3\xa4. Lipun sininen v\xc3\xa4ri on my\xc3\xb6s Nevajoen symboli; kuvaahan vaakunassakin oleva sininen aaltopalkki Nevaa. Punainen v\xc3\xa4ri symboloi samaan tapaan vaakunassa olevia Pietarin muureja (alun perin Nevanlinnan muureja). Lipun keltainen pohja kuvastaa Inkerinmaan viljavia peltoja.\n_START_SECTION_\nInkerin vapaustaistelijoiden lippu\n_START_PARAGRAPH_\nLokakuun vallankumouksen j\xc3\xa4lkeen bol\xc5\xa1evikkien mielivalta kasvoi Pietaria ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4ll\xc3\xa4 maaseudulla siet\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xb6m\xc3\xa4ksi samalla, kun suomalaisv\xc3\xa4est\xc3\xb6n itsem\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4mispyrkimykset vahvistuivat. Kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1919 Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n valkoiset valmistautuivat vastavallankumoukseen. My\xc3\xb6s Viro osallistui punaisten vastaisiin operaatioihin. Inkeril\xc3\xa4isist\xc3\xa4 pakolaisista oli muodostettu 23.3.1919 vapaaehtoinen pataljoona, joka osallistui hy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ykseen Narvan rintamalla ja Suomenlahden etel\xc3\xa4rannikolla toukokuussa 1919._NEWLINE_Inkerin pataljoonalla oli lippu, jonka oli suunnitellut pataljoonassa palveleva kapteeni E. I. Haapakoski. H\xc3\xa4n oli ottanut lipun v\xc3\xa4rit Inkerin kelta-puna-sinisest\xc3\xa4 vaakunasta. Vapautetuilla alueilla suomalaisv\xc3\xa4est\xc3\xb6 omaksui lipun nopeasti omakseen._NEWLINE_Edetess\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hemm\xc3\xa4s Pietaria Inkerin joukko-osasto kasvoi rykmentiksi. Punaisten vastahy\xc3\xb6kk\xc3\xa4ys pakotti inkeril\xc3\xa4iset kes\xc3\xa4kuussa vet\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n takaisin. Suomalaisiin ep\xc3\xa4luuloisesti suhtautuvat valkoiset ven\xc3\xa4l\xc3\xa4iset riisuivat rykmentin aseista 16.6. ja se hajotettiin. Osa miehist\xc3\xa4 l\xc3\xa4hti Suomeen, osa j\xc3\xa4i Viroon ja muodosti siell\xc3\xa4 uuden joukko-osaston Viron armeijan alaisuudessa. Sekin hajotettiin rauhan tultua 7.6.1920. Viro sai rauhansopimuksessa kaistaleen Narvanjoen takaista Inkerinmaata._NEWLINE_My\xc3\xb6s Pohjois-Inkeriss\xc3\xa4 Karjalankannaksella syntyi inkeril\xc3\xa4isi\xc3\xa4 vapaajoukkoja kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 1919. Kes\xc3\xa4n taisteluissa puna-armeija pakotti inkeril\xc3\xa4iset vet\xc3\xa4ytym\xc3\xa4\xc3\xa4n aivan rajan tuntumaan, Lempaalan Kirjasalon kyl\xc3\xa4\xc3\xa4n. Pohjois-Inkerin hoitokunta (er\xc3\xa4\xc3\xa4nlainen v\xc3\xa4liaikaishallitus) kutsui joukkojen komentajaksi Suomen armeijan everstiluutnantti Georg eli Yrj\xc3\xb6 Elfvengrenin. Elfvengrenin komennossa Pohjois-Inkerin 580 miehen joukko kasvoi 1500 miest\xc3\xa4 k\xc3\xa4sitt\xc3\xa4v\xc3\xa4ksi rykmentiksi. Pohjois-Inkerin lippu vihittiin Kirjasalossa 8.9.1919; t\xc3\xa4t\xc3\xa4 p\xc3\xa4iv\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4\xc3\xa4 pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n Inkerin lipun syntym\xc3\xa4p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4._NEWLINE_Kirjasalon tilannetta vaikeutti se, ett\xc3\xa4 Suomi sulki rajansa eik\xc3\xa4 voinut virallisesti tukea sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4ydess\xc3\xa4\xc3\xa4n samalla rauhanneuvotteluja Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n kanssa. Rykmentti alistettiin Suomen armeijalle, ja vuoden 1920 alusta se suoritti rajavartiopalvelusta Kirjasalon alueella Pohjois-Inkerin erikoispataljoonana. Suomi pakotti my\xc3\xb6s Elfvengrenin eroamaan 21.2.1920.\n_START_SECTION_\nKielletty lippu\n_START_PARAGRAPH_\nNeuvostoliitossa Inkerin lipun k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6 oli k\xc3\xa4yt\xc3\xa4nn\xc3\xb6ss\xc3\xa4 kielletty, kuten muidenkin vanhojen kansallislippujen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6. Inkerin lippu j\xc3\xa4i Suomessa ja Ruotsissa asuvien inkeril\xc3\xa4isten heimoj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6jen k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n. Suomessa tosin ulkoliputtaminen kiellettiin toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen._NEWLINE_Tarton rauhassa 14.10.1920 Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4 lupasi toteuttaa Inkeriss\xc3\xa4 laajan kulttuuri-itsehallinnon. Suomi luopui vaateistaan Inkerin alueisiin ja veti joukkonsa pois Neuvosto-Ven\xc3\xa4j\xc3\xa4n alueelta. Suomalainen Erikoispataljoona piti j\xc3\xa4\xc3\xa4hyv\xc3\xa4isparaatin Kirjasalossa 5.12. ja laski Inkerin lipun pataljoonan komentajan kapteeni Juho Sihvon komennossa. Suomalaiset joukot marssivat takaisin Suomeen lipuin ja vaakunoin koristellun portin alitse._NEWLINE_Rykmentin kirjuri Reino Vesikko rykmentin k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4n lipun Inkerin Liiton huostaan. Kun liitto lakkautettiin Moskovan v\xc3\xa4lirauhansopimuksen mukaisesti "fasistisena j\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n\xc3\xa4" 26.11.1944, Reino Vesikko vei lipun mukanaan Ruotsiin. Ruotsi oli kylm\xc3\xa4n sodan aikana ainoa pohjoismaa, jossa Inkerin lippua saattoi vapaasti k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4. Inkerinsuomalaisten kes\xc3\xa4juhlilla 1949 lipun tunnisti alkuper\xc3\xa4iseksi sen ensimm\xc3\xa4inen lipunkantaja vuodelta 1919, Aatami K\xc3\xa4mp\xc3\xa4s. Vesikon palattua Suomeen vuonna 1949 lippu j\xc3\xa4i Ruotsin Inkeri-liiton aktivistille Matti Randefeltille (Pylsylle), joka s\xc3\xa4ilytti sit\xc3\xa4 40 vuotta kotonaan \xc3\x96rebrossa. 10.6.1999 historiallinen lippu luovutettiin heimoveteraanien l\xc3\xa4sn\xc3\xa4 ollessa Sotamuseolle Helsinkiin. _NEWLINE_Neuvostoliiton olojen vapautuminen 1980-luvun lopulla johti siihen, ett\xc3\xa4 Neuvostoliiton eri kansallisuudet j\xc3\xa4rjest\xc3\xa4ytyiv\xc3\xa4t. NL:n ensimm\xc3\xa4inen kansallinen inkeril\xc3\xa4isj\xc3\xa4rjest\xc3\xb6 perustettiin Virossa lokakuussa 1988. J\xc3\xa4rjest\xc3\xb6n lippu vihittiin Tartossa 18.12.1988. Inkeriss\xc3\xa4 toimivan Inkerin Liiton lippu nostettiin salkoon ensimm\xc3\xa4isen kerran laskiaisjuhlilla 1989, mutta se vihittiin virallisesti k\xc3\xa4ytt\xc3\xb6\xc3\xb6n Kupanitsan kirkon raunioilla 14.5.1989.'