b'\n_START_ARTICLE_\nHenry Moore\n_START_PARAGRAPH_\nHenry Moore (30. hein\xc3\xa4kuuta 1898 Castleford, West Yorkshire, Englanti \xe2\x80\x93 31. elokuuta 1986) oli brittil\xc3\xa4inen kuvanveist\xc3\xa4j\xc3\xa4. H\xc3\xa4n on tunnettu suurikokoisista pronssi- ja marmoriveistoksistaan, joissa on usein reiki\xc3\xa4 ja onkaloita. Moore oli modernismin esitaistelija.\n_START_SECTION_\nTaiteellinen tuotanto ja tyyli\n_START_PARAGRAPH_\nMoore veisti pelkistettyj\xc3\xa4, levollisia puoliabstrakteja muotoja. Mooren surrealistishenkiset hahmot koostuivat l\xc3\xa4vistetyist\xc3\xa4 ontoista muodoista ja toisistaan irrallisista elementeist\xc3\xa4. Keskeisi\xc3\xa4 teemoja olivat \xc3\xa4iti ja lapsi, lep\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4 figuuri ja toisiinsa kietoutuneet hahmot. _NEWLINE_Mooren alkuvaiheen teoksissa oli vaikutteita keskiajan kuvanveistosta Meksikon ja Egyptin muinaisen taiteen ohella. H\xc3\xa4n teki 1930-luvulla kokeita my\xc3\xb6s melko geometrisilla ja abstrakteilla veistoksilla. Moore oli tuolloin kiinnostunut my\xc3\xb6s surrealismista. H\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi 1920-luvulla Louvressa tutkimassa valosta maya- ja tolteekki-kulttuurin veistoksesta Chac Moolista. Makaavalla hahmolla oli syv\xc3\xa4llinen vaikutus Mooren taiteeseen, ja siit\xc3\xa4 tuli h\xc3\xa4nen veistotaiteensa p\xc3\xa4\xc3\xa4motiivi._NEWLINE_Varhaisimpien t\xc3\xb6iden aiheina olivat luonnonmuodot, maisemat ja el\xc3\xa4imet. H\xc3\xa4n ei kuitenkaan viihtynyt luonnon j\xc3\xa4ljent\xc3\xa4misen parissa, vaan alkoi kehitt\xc3\xa4\xc3\xa4 omaa tyyli\xc3\xa4\xc3\xa4n, jossa ty\xc3\xb6n j\xc3\xa4ljen ja raaka-aineen ominaisluonteen tuli n\xc3\xa4ky\xc3\xa4: taltalla ty\xc3\xb6stetty kivi n\xc3\xa4ytti taltalla ty\xc3\xb6stetylt\xc3\xa4 kivelt\xc3\xa4. Aiheiksi tuli ennen kaikkea tyylitellyt ihmishahmot. 1930-luvulla Moore siirtyi k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4asiallisena materiaalinaan pronssia. _NEWLINE_1950-luvulta alkaen Moore sai yh\xc3\xa4 enemm\xc3\xa4n julkisten tilojen veistosten tilauksia, muun muassa suomalaisen Viljo Revellin suunnittelemaan Toronton kaupungintaloon. H\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 kasvoivat yh\xc3\xa4 kookkaammiksi, ja h\xc3\xa4n tarvitsi useita apulaisia niiden ty\xc3\xb6st\xc3\xa4miseen._NEWLINE_Mooren monumentaalituotannosta ovat tunnettuja muun muassa Pariisin Unescon p\xc3\xa4\xc3\xa4majan (1957\xe2\x80\x931958) ja New Yorkin Lincoln Art Centerin (1963\xe2\x80\x931965) lep\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t hahmot._NEWLINE_Moorelle oli t\xc3\xa4rke\xc3\xa4\xc3\xa4 my\xc3\xb6s veistoksen ja sit\xc3\xa4 ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4n maiseman tai tilan harkittu yhdist\xc3\xa4minen.\n_START_SECTION_\nLapsuus ja nuoruus\n_START_PARAGRAPH_\nMooren vanhemmat olivat Mary Baker ja Raymond Spencer Moore. Is\xc3\xa4 oli kotoisin Irlannista ja oli kaivosinsin\xc3\xb6\xc3\xb6ri, josta tuli Castleford in Wheldalen hiilikaivoksen apulaisjohtaja. Is\xc3\xa4 oli p\xc3\xa4\xc3\xa4tt\xc3\xa4nyt, ettei pojasta tule kaivosty\xc3\xb6ntekij\xc3\xa4\xc3\xa4 ja halusi kouluttaa h\xc3\xa4net. Henry oli seitsem\xc3\xa4s kahdeksan lapsen k\xc3\xb6yh\xc3\xa4ss\xc3\xa4 perheess\xc3\xa4. Moore k\xc3\xa4vi paikallisia kouluja, joissa h\xc3\xa4n muovaili savea ja teki veistot\xc3\xb6it\xc3\xa4. Yksitoistavuotiaana h\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4tti ryhty\xc3\xa4 kuvanveist\xc3\xa4j\xc3\xa4ksi kuultuaan Michelangelon aikaansaannoksista._NEWLINE_Samana vuonna er\xc3\xa4s opettaja pani merkille h\xc3\xa4nen lahjansa ja kiinnostuksensa keskiaikaiseen kuvanveistoon ja hankki h\xc3\xa4nelle stipendin paikalliseen tekniikka- ja urheilupainotteiseen lukioon, jota jotkut h\xc3\xa4nen sisaruksistaan olivat k\xc3\xa4yneet. Taideopettaja perehdytti h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 taiteeseen. T\xc3\xa4m\xc3\xa4n kannustamana h\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4tti ryhty\xc3\xa4 taiteilijaksi aloittaen sen hakemalla apurahaa paikalliseen taidekouluun. _NEWLINE_Lupaavasta alusta huolimatta Mooren vanhemmat eiv\xc3\xa4t kannattaneet kuvanveistokoulutusta. He pitiv\xc3\xa4t sit\xc3\xa4 k\xc3\xa4sity\xc3\xb6n\xc3\xa4, jolla ei ollut ammatillisia mahdollisuuksia. Saatuaan lyhyen koulutuksen opettajaksi Moore opetti koulussa, jota oli itse k\xc3\xa4ynyt. 18-vuotiaana Moore sai kutsun armeijaan. H\xc3\xa4n haavoittui ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 maailmansodassa kaasuhy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksess\xc3\xa4 Cambrain taistelussa. Toivuttuaan sairaalassa h\xc3\xa4n toimi sodan loppuajan kunto-ohjaajana. Toisin kuin monet aikalaisensa Moore koki sodan ongelmattomana. H\xc3\xa4n muisteli my\xc3\xb6hemmin: \xe2\x80\x9dMinulle sota oli pelkk\xc3\xa4\xc3\xa4 utuista yrityst\xc3\xa4 tulla sankariksi.\xe2\x80\x9d\n_START_SECTION_\nKuvanveist\xc3\xa4j\xc3\xa4n uran alku\n_START_PARAGRAPH_\nSodan p\xc3\xa4\xc3\xa4tytty\xc3\xa4 Moore sai veteraaneille my\xc3\xb6nnetyn apurahan opintojen jatkamiseen, ja 1919 h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 tuli ensimm\xc3\xa4inen kuvanveiston oppilas Leedsin taidekouluun, johon perustettiin veistosateljee erityisesti h\xc3\xa4nt\xc3\xa4 varten. Taidekoulussa h\xc3\xa4n tutustui Barbara Hepworthiin, opiskelutoveriin, josta my\xc3\xb6s tuli maineikas brittil\xc3\xa4inen kuvanveist\xc3\xa4j\xc3\xa4, ja heid\xc3\xa4n yst\xc3\xa4vyytens\xc3\xa4 s\xc3\xa4ilyi vuosikausia. Moorella oli mahdollisuus tutustua moniin yliopiston varakanslerin Michael Sadlerin omistamiin teoksiin. Vuonna 1921 Moore sai stipendin Lontoon Royal College of Artin opiskeluun, jonne h\xc3\xa4nen yst\xc3\xa4v\xc3\xa4ns\xc3\xa4 Hepworth oli mennyt edellisen\xc3\xa4 vuonna. Lontoossa Moore laajensi tiet\xc3\xa4myst\xc3\xa4\xc3\xa4n primitiivisest\xc3\xa4 taiteesta ja kuvanveistosta tutkien Victoria and Albert Museumin sek\xc3\xa4 British Museumin etnografisia kokoelmia._NEWLINE_Sek\xc3\xa4 Mooren ett\xc3\xa4 Hepworthin ensimm\xc3\xa4iset veistokset noudattavat vakiintunutta romanttista viktoriaanista tyyli\xc3\xa4, ja niiss\xc3\xa4 on luonnon muotoja, maisemia ja el\xc3\xa4inten esitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 muotoa. My\xc3\xb6hemmin Moore hylk\xc3\xa4si klassiset ihanteet. H\xc3\xa4nen my\xc3\xb6hempi perehtyneisyytens\xc3\xa4 primitivismiin ja Constantin Br\xc3\xa2ncu\xc8\x99in, Jacob Epsteinin ja Frank Dobsonin vaikutus saivat h\xc3\xa4net omaksumaan taille directen eli suoran kuvanveistotyylin, jossa materiaalin viat ja ty\xc3\xb6kalujen j\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4t j\xc3\xa4ljet kuuluivat valmiiseen veistokseen. Tekniikan omaksuttuaan Moore joutui ristiriitaan opettajiensa kanssa, koska he eiv\xc3\xa4t osanneet arvostaa niin modernia suhtautumista. Er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 Royal College of Artin kuvanveiston professorin laatimassa harjoituksessa Moorea pyydettiin tekem\xc3\xa4\xc3\xa4n kopio Domenico Rossellin marmorireliefist\xc3\xa4 Neitsyt ja lapsi tekem\xc3\xa4ll\xc3\xa4 sen ensin kipsiin, sitten marmoriin pistemittausmenetelm\xc3\xa4\xc3\xa4 k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4en. H\xc3\xa4n kuitenkin veisti reliefin suoraan ja teki siihen jopa ne j\xc3\xa4ljet, jotka olisivat j\xc3\xa4\xc3\xa4neet pistesiirtolaitteesta. _NEWLINE_Moore sai vuonna 1924 puolen vuoden matka-apurahan, jonka h\xc3\xa4n k\xc3\xa4ytti Pohjois-Italian-matkaan tutustuakseen Michelangelon, Giotto di Bondonen, Giovanni Pisanon ja er\xc3\xa4iden muiden vanhojen mestareiden merkitt\xc3\xa4viin teoksiin. Samalla matkalla h\xc3\xa4n k\xc3\xa4vi my\xc3\xb6s Pariisissa katsomassa Louvren kipsivalosta maya-tolteekki-kulttuurin veistoksesta Chac Moolista\n_START_SECTION_\nHampstead\n_START_PARAGRAPH_\nPalattuaan Lontooseen Moore otti vastaan opettajanviran Royal College of Artissa. H\xc3\xa4n ty\xc3\xb6skenteli kahtena p\xc3\xa4iv\xc3\xa4n\xc3\xa4 viikossa, joten h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 j\xc3\xa4i aikaa omalle ty\xc3\xb6lle. H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4inen julkinen tilausty\xc3\xb6ns\xc3\xa4 West Wind (1928\xe2\x80\x931929) oli yksi kahdeksasta \xe2\x80\x9dtuulireliefist\xc3\xa4\xe2\x80\x9d, jotka on sijoitettu Lontoon maanalaisen p\xc3\xa4\xc3\xa4konttorin seinille. Muut \xe2\x80\x9dtuulet\xe2\x80\x9d ovat Eric Gillin ja muiden aikalaistaiteilijoiden veist\xc3\xa4mi\xc3\xa4. Hein\xc3\xa4kuussa 1929 Moore avioitui ven\xc3\xa4l\xc3\xa4is-puolalaisen Irina Radetskyn kanssa, joka opiskeli maalaustaidetta Royal Collegessa. Pian h\xc3\xa4n ryhtyi Mooren malliksi. _NEWLINE_Avioliiton solmimisen j\xc3\xa4lkeen Mooret muuttivat ateljeehen Hampsteadiin Parkhill Roadille, jossa jo vaikutti pieni avantgarde-taiteilijoiden yhteis\xc3\xb6. Hepworth sek\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen kumppaninsa Ben Nicholson muuttivat pian l\xc3\xa4hist\xc3\xb6lle, jossa asuivat my\xc3\xb6s Naum Gabo, Roland Penrose ja taidekriitikko Herbert Read. Seurauksena oli se, ett\xc3\xa4 he suodattivat toistensa ideoita, ja Read julkisti niit\xc3\xa4 edist\xc3\xa4en n\xc3\xa4in Mooren julkisuutta. Alueelle poikkesivat my\xc3\xb6s monet pakolaisarkkitehdit ja -muotoilijat siirtyess\xc3\xa4\xc3\xa4n manner-Euroopasta Amerikkaan 1930-luvulla, ja monet heist\xc3\xa4 tilasivat my\xc3\xb6hemmin Moorelta teoksia. _NEWLINE_Vuonna 1932 Moore otti vastaan lontoolaisen Chelsea School of Artin kuvanveisto-osaston johtajan viran. Taiteellisesti Moore, Hepworth ja muut Seven and Five Society -ryhm\xc3\xa4n j\xc3\xa4senet kehittiv\xc3\xa4t tyyli\xc3\xa4\xc3\xa4n abstraktimpaan suuntaan, osittain niiden vaikutteiden ansiosta, joita he saivat useilla Pariisin-matkoillaan ja yhteyksill\xc3\xa4\xc3\xa4n johtaviin progressiivisiin taiteilijoihin, erityisesti Pablo Picassoon, Georges Braqueen, Jean Arpiin ja Alberto Giacomettiin. Moore leikitteli surrealismilla ja liittyi Paul Nashin modernistiseen suuntaukseen \xe2\x80\x9dUnit One Group\xe2\x80\x9d vuonna 1933. Moore ja Nash toimivat Lontoon kansainv\xc3\xa4lisen surrealistin\xc3\xa4yttelyn j\xc3\xa4rjestelykomiteana vuonna 1936. Vuonna 1937 Roland Penrose osti Moorelta abstraktin kiviveistoksen Mother and Child , joka sijoitettiin h\xc3\xa4nen Hampsteadin-talonsa etupuutarhaan. Teos her\xc3\xa4tti muissa asukkaissa ristiriitaisia tunteita, ja paikallinen lehdist\xc3\xb6 aloitti kaksivuotisen kampanjan veistosta vastaan. Tuona aikana Moore v\xc3\xa4hitellen siirtyi suorasta veist\xc3\xa4misest\xc3\xa4 pronssivaluun ja teki alustavat mallit saveen tai kipsiin. _NEWLINE_T\xc3\xa4m\xc3\xa4 luova ja tuottelias kausi p\xc3\xa4\xc3\xa4ttyi toiseen maailmansotaan. Chelsea Scool of Art siirrettiin Northamptoniin ja Moore luopui opettajanvirastaan. Sodan aikana Moore toimi sotataiteilijana ja teki voimakkaita piirustuksia lontoolaisista nukkumassa maanalaisen tunneleissa suojassa pommihy\xc3\xb6kk\xc3\xa4yksilt\xc3\xa4. Nuo piirustukset lis\xc3\xa4siv\xc3\xa4t Mooren kansainv\xc3\xa4list\xc3\xa4 mainetta etenkin Amerikassa. Kun heid\xc3\xa4n Hampsteadin-taloonsa osui pommi 1940, pariskunta muutti Lontoosta maalaistaloon nimelt\xc3\xa4 Hoglands Perry Greenin kyl\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4helle Much Hadhamia Hertfordshireen. Siit\xc3\xa4 tuli Mooren koti ja ty\xc3\xb6tila h\xc3\xa4nen loppuel\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 ajaksi. Vaikka Moore my\xc3\xb6hemmin vaurastui, h\xc3\xa4n ei halunnut muuttaa suurempaan taloon, eik\xc3\xa4 tuokaan talo juuri muuttunut lukuun ottamatta my\xc3\xb6hemmin rakennettuja ulkorakennuksia ja ty\xc3\xb6tiloja.\n_START_SECTION_\nMy\xc3\xb6hemm\xc3\xa4t vuodet\n_START_PARAGRAPH_\nSodan j\xc3\xa4lkeen perheeseen syntyi tyt\xc3\xa4r Mary Moore vuonna 1946. Lapsi sai nimens\xc3\xa4 Mooren \xc3\xa4idin mukaan, joka oli kuollut muutama vuosi aiemmin. \xc3\x84idin kuolema ja vauvan syntym\xc3\xa4 saivat Mooren keskittym\xc3\xa4\xc3\xa4n enemm\xc3\xa4n perheeseen, mik\xc3\xa4 sai ilmauksensa h\xc3\xa4nen ty\xc3\xb6ss\xc3\xa4\xc3\xa4n niin ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n teki useita \xe2\x80\x9d\xc3\xa4iti ja lapsi\xe2\x80\x9d -aiheisia teoksia, vaikkakin lep\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4t hahmot olivat edelleen suosiossa. Samana vuonna Moore k\xc3\xa4vi Amerikassa, kun h\xc3\xa4nen teostensa retrospektiivinen n\xc3\xa4yttely avattiin Museum of Modern Artissa New Yorkissa. Kenneth Clarkista tuli yll\xc3\xa4tt\xc3\xa4v\xc3\xa4 mutta vaikutusvaltainen Mooren ty\xc3\xb6n esitaistelija, ja asemassaan Ison-Britannian taideneuvoston j\xc3\xa4senen\xc3\xa4 h\xc3\xa4n sai aikaan taiteilijalle n\xc3\xa4yttelyj\xc3\xa4 ja toimeksiantoja. Vuonna 1948 Moore sai kansainv\xc3\xa4lisen kuvanveistopalkinnon Venetsian biennaalissa ja oli yksi merkitt\xc3\xa4vimpi\xc3\xa4 vuonna 1951 pidetyn Festival of Britainin ja vuonna 1955 pidetyn ensimm\xc3\xa4isen Documenta-n\xc3\xa4yttelyn taiteilijoita._NEWLINE_Toisen maailmansodan j\xc3\xa4lkeen Moorea oli l\xc3\xa4hestynyt pedagogi Henry Morris, joka pyrki uudistamaan opetusta kehitt\xc3\xa4m\xc3\xa4ll\xc3\xa4\xc3\xa4n Village College -j\xc3\xa4rjestelm\xc3\xa4ll\xc3\xa4. Morris oli palkannut Walter Gropiuksen arkkitehdiksi toiseen village collegeen, jota suunniteltiin Impingtoniin l\xc3\xa4helle Cambridgea, ja h\xc3\xa4n halusi Mooren suunnittelevan sen alueelle suuren julkisen veistoksen. County Council ei kuitenkaan pystynyt rahoittamaan Gropiuksen koko suunnitelmaa ja supisti hanketta, kun Gropius muutti Amerikkaan. Varojen puutteessa Morris joutui perumaan Mooren veistoksen, joka ei ollut edennyt alustavaa vaihetta pitemm\xc3\xa4lle. Moore k\xc3\xa4ytti suunnitelmaa uudestaan vuonna 1950 samanlaisessa toimeksiannossa veistoksesta uuden Stevenagen kaupungin kouluun. T\xc3\xa4ll\xc3\xa4 kertaa hanke toteutui ja Family Group oli Mooren ensimm\xc3\xa4inen suuri julkinen pronssiveistos.\n_START_SECTION_\nKokoelmat\n_START_PARAGRAPH_\nDidrichsenin taidemuseolla Helsingiss\xc3\xa4 on Pohjoismaiden suurin Henry Moore -kokoelma.'