b'\n_START_ARTICLE_\nOchotona iliensis\n_START_SECTION_\nLevinneisyys ja elinymp\xc3\xa4rist\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nOchotona iliensis havaittiin Kiinan Xinjiangin Ilin alueella ensimm\xc3\xa4isen kerran vuonna 1983, ja kolme vuotta my\xc3\xb6hemmin se m\xc3\xa4\xc3\xa4riteltiin omaksi lajikseen. Lajin edustaja on kuvattu kev\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 2015 ensimm\xc3\xa4isen kerran 20 vuoteen. Laji el\xc3\xa4\xc3\xa4 Tien\xc5\xa1anin yl\xc3\xa4ng\xc3\xb6n kivikoiden koloissa alueella, jonka keskim\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4inen korkeus merenpinnasta on 2\xc2\xa0800-4\xc2\xa0000 metri\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nUlkon\xc3\xa4k\xc3\xb6 ja elintavat\n_START_PARAGRAPH_\nOchotona iliensisill\xc3\xa4 on muiden piiskuj\xc3\xa4nisten tapaan pienet raajat ja py\xc3\xb6re\xc3\xa4t korvat. P\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4\xc3\xa4n ja niskassaan sill\xc3\xa4 on kolme ruskeaa raitaa. Ravintonaan se k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 paikallisia kasveja. Laji on p\xc3\xa4iv\xc3\xa4aktiivinen, mutta se liikkuu joskus my\xc3\xb6s \xc3\xb6isin. Laji tekee yhdest\xc3\xa4 kahteen poikuetta vuosittain, mutta niiden koko ei ole tiedossa. Pituudeltaan laji on 20,3-20,4 sentti\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nUhat ja suojelu\n_START_PARAGRAPH_\nLajin edustajia on j\xc3\xa4ljell\xc3\xa4 arviolta alle 1\xc2\xa0000. 1990-luvun alussa lajin kannaksi oli arvioitu noin 2\xc2\xa0000 yksil\xc3\xb6\xc3\xa4. IUCN on m\xc3\xa4\xc3\xa4ritellyt lajin eritt\xc3\xa4in uhanalaiseksi. Vuosina 2002 ja 2003 tehtyjen tutkimusten aikana lajia ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 havaittu 57\xc2\xa0% paikoista, joilla lajia oli havaittu 20-vuotta aiemmin. Kannan harvenemisen tarkemmat syyt ovat ep\xc3\xa4selvi\xc3\xa4, mutta siihen arvellaan vaikuttaneen karjanpaimennuksen lis\xc3\xa4\xc3\xa4ntyminen ja ilmastonmuutos. Lajin suojelemiseksi ei kuitenkaan IUCN:n mukaan ole tehty merkitt\xc3\xa4vi\xc3\xa4 toimenpiteit\xc3\xa4.'