b'\n_START_ARTICLE_\nJohannes Vermeer\n_START_SECTION_\nPerhetausta\n_START_PARAGRAPH_\nVermeerin el\xc3\xa4m\xc3\xa4st\xc3\xa4 tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n l\xc3\xa4hinn\xc3\xa4 kirkonkirjojen ja arkistotietojen perusteella. Ensimm\xc3\xa4inen maininta h\xc3\xa4nest\xc3\xa4 on vuonna 1632, jolloin h\xc3\xa4net kastettiin Delftin Nieuwe Kerkiss\xc3\xa4 (Uudessa Kirkossa). _NEWLINE_Vermeer syntyi 12 vuotta eertruy-sisarensa j\xc3\xa4lkeen._NEWLINE_Vermeerin is\xc3\xa4, Reynier Jansz (van der Meer) oli krouvari, silkinkutoja ja taidekauppias. Reynier Jansz syntyi Antwerpenissa vuonna 1591. Vuonna 1611 h\xc3\xa4n muutti Amsterdamiin, jossa harjoitti kangaskauppaa. Nelj\xc3\xa4 vuotta my\xc3\xb6hemmin h\xc3\xa4n meni naimisiin Digna Baltensin kanssa. Pian t\xc3\xa4m\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen perhe muutti Delftiin, miss\xc3\xa4 Baltensin perhe asui. Alun perin perheen nimi oli ollut Vos ("kettu"), jolla nimell\xc3\xa4 (de Vliegende Vos - "lent\xc3\xa4v\xc3\xa4 kettu") Vermeerin is\xc3\xa4 piti majataloa vuosina 1625-1628 Delftiss\xc3\xa4. Majatalon ja kapakanpidon ohessa h\xc3\xa4n jatkoi my\xc3\xb6s kankaiden myymist\xc3\xa4. Vuonna 1631 h\xc3\xa4n p\xc3\xa4\xc3\xa4si Pyh\xc3\xa4n Luukkaan killan j\xc3\xa4seneksi, mink\xc3\xa4 j\xc3\xa4lkeen h\xc3\xa4n merkitsi ammatikseen taidekauppias. Uuden Kirkon vuosikirjassa Vermeerin is\xc3\xa4 esiintyy nimell\xc3\xa4 Vermeer 1625. Vuonna 1641, kun Johannes oli yhdeks\xc3\xa4nvuotias, is\xc3\xa4 osti majatalon nimelt\xc3\xa4 Mechelen ("Mylly"). Majatalon vieraat olivat rikkaita porvareita ja n\xc3\xa4m\xc3\xa4 tuttavuudet ovat luultavasti vaikuttaneet Vermeerin my\xc3\xb6hemp\xc3\xa4\xc3\xa4n uraan. Vuonna 1640 Vermeerin is\xc3\xa4 oli yhteydess\xc3\xa4 taiteilijoihin, kuten Balthasar van der Ast, Pieter Steenwyck ja Pieter Groenewegen, jotka saattoivat her\xc3\xa4tt\xc3\xa4\xc3\xa4 Johannes Vermeerin mielenkiinnon taiteeseen.\n_START_SECTION_\nOpinnot\n_START_PARAGRAPH_\nVermeerin maalausopinnoista ei ole tietoa, mutta h\xc3\xa4n on voinut matkustella ulkomailla ja kierrell\xc3\xa4 hakemassa oppia 1640- ja 1650-lukujen vaihteessa. H\xc3\xa4n oli jo mestari p\xc3\xa4\xc3\xa4stess\xc3\xa4\xc3\xa4n 21-vuotiaana vuonna 1653 Pyh\xc3\xa4n Luukkaan killan j\xc3\xa4seneksi. Killan s\xc3\xa4\xc3\xa4nt\xc3\xb6jen perusteella h\xc3\xa4nen voidaan olettaa tuolloin jo olleen kuusi vuotta jonkin t\xc3\xa4m\xc3\xa4n killan mestarin oppipoikana. Joidenkin tutkijoiden mukaan tuo mestari on voinut olla Leonaert Bramer (1594-1674), vaikka h\xc3\xa4nen tyylins\xc3\xa4 poikkeaa Vermeerin maalausj\xc3\xa4ljest\xc3\xa4. Osa tutkijoista on sit\xc3\xa4 mielt\xc3\xa4, ett\xc3\xa4 mestari oli ehk\xc3\xa4 Carel Fabritius (1622\xe2\x80\x931654). Dirck van Bleyswyck nimitti Vermeeri\xc3\xa4 Fabritiuksen seuraajaksi kirjassaan Beschrijvinge der Stadt Delft ("Delftin kaupungin kuvausta") ._NEWLINE_Vermeer, kuten h\xc3\xa4nen is\xc3\xa4ns\xc3\xa4kin, ty\xc3\xb6skenteli taidekauppiaana. N\xc3\xa4in h\xc3\xa4n saattoi ansaita enemm\xc3\xa4n kuin myym\xc3\xa4ll\xc3\xa4 vain omia teoksiaan. H\xc3\xa4n oli kahdesti killan hoofdman ("dekaani"): vuosina 1662-1663 ja vuosina 1670-1671.\n_START_SECTION_\nPerhe\n_START_PARAGRAPH_\nVermeer meni naimisiin Catharina Bolnesin kanssa 1653 Schipluyissa, Delftin naapurikyl\xc3\xa4ss\xc3\xa4. Catharina oli rikkaan Maria Thinsin tyt\xc3\xa4r. Thins vastusti avioliittoa, koska Vermeerin is\xc3\xa4 oli tuolloin varsin velkaantunut, eik\xc3\xa4 Thins pit\xc3\xa4nyt Vermeeri\xc3\xa4 tytt\xc3\xa4relleen sopivana. Toinen syy vastustukseen oli eri uskonto. Vermeerit olivat kalvinisteja ja Bolnesit katolisia. Katolisen taiteilijakolleega Leonaert Bramerin v\xc3\xa4lityksell\xc3\xa4 morsiamen \xc3\xa4iti antoi vihdoin suostumuksensa avioliitolle. Vermeerin v\xc3\xa4itet\xc3\xa4\xc3\xa4n k\xc3\xa4\xc3\xa4ntyneen katoliseksi, mutta siit\xc3\xa4 ei ole j\xc3\xa4\xc3\xa4nyt dokumentteja.  _NEWLINE_Vermeerit asuivat ensin Mechelem-majatalossa ja muuttivat vuonna 1672 Maria Thinsin talon ensimm\xc3\xa4iseen kerrokseen. Vermeer sijoitti ty\xc3\xb6huoneensa ylimp\xc3\xa4\xc3\xa4n kerrokseen. Ty\xc3\xb6pajassa oli kaksi telinett\xc3\xa4, kolme palettia, sek\xc3\xa4 tammipuup\xc3\xb6yt\xc3\xa4 ja tuolit, jotka esiintyv\xc3\xa4t usein h\xc3\xa4nen maalauksissaan. Perheell\xc3\xa4 ei ollut rahallisia vaikeuksia, sill\xc3\xa4 Vermeer kykeni el\xc3\xa4tt\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4n suuren perheens\xc3\xa4. Heill\xc3\xa4 oli 15 lasta, joista nelj\xc3\xa4 kuoli pian syntym\xc3\xa4n j\xc3\xa4lkeen. Vermeerin kuollessa vuonna 1675 viel\xc3\xa4 kahdeksan lapsista asui kotona. Lapset olivat: Maria (n. 1654\xe2\x80\x931713 j\xc3\xa4lkeen), Elisabeth (1657\xe2\x80\x93ennen 1713), Cornelia (1659\xe2\x80\x931660), Aleydis (1660\xe2\x80\x931749), Beatrix (1661\xe2\x80\x93ennen 1702), Johannes (1663\xe2\x80\x93?), Gertruyd (1664\xe2\x80\x931713 j\xc3\xa4lkeen), Franciscus (n. 1664\xe2\x80\x931708 j\xc3\xa4lkeen), Catharina (n. 1665\xe2\x80\x931713 j\xc3\xa4lkeen), Ignatius (1672\xe2\x80\x931713) ja nimelt\xc3\xa4 tuntematon lapsi (1674\xe2\x80\x931678/80).   _NEWLINE_Vermeerin lapsista Beatrix sai tyt\xc3\xb6n nimelt\xc3\xa4 Elizabeth Catherina Hosperius (tai Hopperius), ja h\xc3\xa4nen miehens\xc3\xa4 oli luultavasti sukua Pieter Corstiaensz Hopprukselle, joka vuokrasi majatalon Vermeerin is\xc3\xa4lle. Vanhin poika Johannes meni naimisiin Maria Anna Frankin kanssa vuonna 1687, ja vuonna 1688 syntyi heid\xc3\xa4n poikansa Johannes Antonius Vermeer. Franciscus oli tiett\xc3\xa4v\xc3\xa4sti kirurgi (kuten Ignatiuskin) ja meni naimisiin Maria de Ween kanssa vuonna 1690.\n_START_SECTION_\nVermeerin taide\n_START_PARAGRAPH_\nGuarnierin mukaan voidaan olettaa, ett\xc3\xa4 Vermeer alkoi piirt\xc3\xa4\xc3\xa4 jo lapsena, koska piirustustaidon merkitys oli tullut h\xc3\xa4nelle tutuksi is\xc3\xa4n kangaskaupan kautta. Suvussa oli muutakin taiteellista lahjakkuutta, is\xc3\xa4n veli Anthoine oli kivenhakkaaja._NEWLINE_Vermeer maalasi aluksi historiallisia teoksia ja my\xc3\xb6hemmin moraalisia aiheita. H\xc3\xa4n maalasi my\xc3\xb6s n\xc3\xa4kymi\xc3\xa4 Delftin kaupungista ja kaduista. Vermeer tunnetaan parhaiten  naishahmoja kuvaavista laatukuvista._NEWLINE_Vermeer kiinnitti huomiota perspektiiviin. Jotta perspektiivin maalaaminen onnistuisi parhaalla tavalla, h\xc3\xa4n kiinnitti maalauksen kankaaseen neulan pakopisteen merkitsemiseksi. Neulasta h\xc3\xa4n viritti lankojen avulla perspektiivilinjoja. Maalauksessa Uskon allegoria on paljain silmin n\xc3\xa4kyv\xc3\xa4 neulan j\xc3\xa4lki._NEWLINE_El\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4 aikana Vermeer p\xc3\xa4iv\xc3\xa4si vain kolme teostaan: Parittajanaisen luona (1656), T\xc3\xa4htitieteilij\xc3\xa4 (1668) ja Maantieteilij\xc3\xa4 (1669). Maalaus Parittajanaisen luona on t\xc3\xa4rke\xc3\xa4, koska vasemman puoleisin mies saattaa olla Vermeerin omakuva. H\xc3\xa4n ei my\xc3\xb6sk\xc3\xa4\xc3\xa4n signeerannut teoksiaan usein. Nelj\xc3\xa4ss\xc3\xa4 teoksessa on alkukirjaimet (I.V.M.), kolmessa I.V.Meer (V ja M yhdistettyn\xc3\xa4) ja kolmessa vain Meer. N\xc3\xa4ist\xc3\xa4 viimeisess\xc3\xa4 kahdessa M-kirjaimen edess\xc3\xa4 n\xc3\xa4kyy pieni v (kuten kuvassa Kristus Martan ja Marian luona). Yhden teoksensa h\xc3\xa4n signeerasi I. Ver-Meer. Toisessa signeeratussa taulussa Meer-nimen M:n ylh\xc3\xa4\xc3\xa4ll\xc3\xa4 voi lukea suuren I:n, ja M-kirjaimen keskelle kaltevat vedot muotoilevat V-kirjaimen. Viidess\xc3\xa4 taulussa r-kirjaimen takana on pieni saparo. Nykyisen tiedon mukaan Vermeer ei k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4nyt monogrammimaista muotoa ennen vuotta 1662, mutta siit\xc3\xa4 alkaen h\xc3\xa4n signeerasi taulunsa vain n\xc3\xa4in._NEWLINE_Koska Vermeer maalasi enimm\xc3\xa4kseen rikkaille tilaajille, h\xc3\xa4n saattoi maalata v\xc3\xa4h\xc3\xa4n. Yksi suojelijoista oli Hendrick van Buyten. Toinen oli painaja Jacob Dissius, jonka vuonna 1682 tehdyss\xc3\xa4 pes\xc3\xa4luettelossa oli 19 Vermeerin maalausta. Vuosina 1657-1675 Pieter Claeszoon van Ruijven osti h\xc3\xa4nelt\xc3\xa4 maalauksia. H\xc3\xa4n oli lis\xc3\xa4ksi Vermeerin yst\xc3\xa4v\xc3\xa4 siin\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4rin, ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4nen vaimonsa Marie de Knuijtin testamentissa oli j\xc3\xa4tetty 500 guldenia Vermeerille. My\xc3\xb6s kolmen muun henkil\xc3\xb6n tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n ostaneen maalauksia Vermeerin viel\xc3\xa4 el\xc3\xa4ess\xc3\xa4: pankkiiri Diego Duarten Antwerpenista, pankkitarkastaja Herman van Swollin Amsterdamista ja jo mainittu Hendrick van Buyten.\n_START_SECTION_\nVermeerin t\xc3\xa4rkeimm\xc3\xa4t tyylipiirteet\n_START_PARAGRAPH_\nVermeerin maalauksilla on monia tunnusomaisia piirteit\xc3\xa4. Yksi niist\xc3\xa4 on v\xc3\xa4rien t\xc3\xa4ydellinen sopusointu erityisesti ultramariinin ja keltaisen yhdistelmiss\xc3\xa4. Toinen Vermeerille ominainen piirre on tausta. Monien maalausten t\xc3\xa4rkeimpi\xc3\xa4 piirteit\xc3\xa4 oli niiden huolella ty\xc3\xb6stetty tausta: kartta, maalaus tai peili t\xc3\xa4ydensiv\xc3\xa4t maalausta. H\xc3\xa4n suosi laatukuviensa taustoissa kalliita karttoja, sill\xc3\xa4 ne saivat mallit vaikuttamaan menestyneilt\xc3\xa4. Esimerkiksi maalauksessa Maalaustaide taustalla on Claes Jansz Visscherin vuonna 1636 julkaisema Alankomaiden kartta.\n_START_SECTION_\nHistoriamaalauksia\n_START_PARAGRAPH_\nVermeer tunnettiin parhaiten laatukuvistaan, mutta uransa alussa vuosina 1654-1656 h\xc3\xa4n maalasi kolme historia-aiheista kuvaakin. Pyh\xc3\xa4n Luukaksen killassa edellytettiin maalarin taitojen osoittamista. Maalauksia on sanottu my\xc3\xb6s italialaistyyppisiksi ja Vermeeri\xc3\xa4 siten Caravaggion seuraajaksi. Vermeerin mahdollisesta k\xc3\xa4ynnist\xc3\xa4 Italiassa ei ole varmaa tietoa._NEWLINE_H\xc3\xa4nen ensimm\xc3\xa4inen historiallinen maalauksensa oli Kristus Martan ja Marian luona, jota h\xc3\xa4n maalasi vuosina 1654-1655. My\xc3\xb6hempiin kuviin verrattuna t\xc3\xa4t\xc3\xa4 maalausta pidettiin isokokoisena. Raamatun kertomukset olivat aiheena suosittuja 1600-luvun flaamilaisessa maalaustaiteessa. Jo t\xc3\xa4ss\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4isess\xc3\xa4 teoksessa on voimakkaita v\xc3\xa4rikontrasteja._NEWLINE_Vermeerin toinen historiallinen kuva oli Diana ja h\xc3\xa4nen nymfins\xc3\xa4, toiselta nimelt\xc3\xa4\xc3\xa4n Dianan lepo. Siin\xc3\xa4 h\xc3\xa4n kehitteli mytologista teemaa, ja sen voi olettaa viittaavan taidemaalari Jacob van Loon (1614-1670) maalaukseen vuodelta 1649. Teema on Ovidiuksen teoksesta Metamorfooseja. Koska alastomuutta Vermeerin aikana alettiin paheksua, hahmot on kuvattu puettuina. Tizianin kaltaiseen erotiikalla ladattuun kuvaamiseen verrattuna Vermeerin maalaus vaikuttaa kainolta. Maalauksessa sommittelu ja liikkeen kuvaus eiv\xc3\xa4t olleet viel\xc3\xa4 mestarillisia, ja j\xc3\xa4lki oli viel\xc3\xa4 varsin taitamatonta ja maalaismaista. Kun teos siirtyi vuonna 1876 Mauritshuisin taidemuseon omistukseen, se luokiteltiin Rembrandtin ty\xc3\xb6pajaan kuuluneen Nicolaes Maesin ty\xc3\xb6ksi._NEWLINE_Kolmas historiallinen maalaus oli vuonna 1655 tehty Pyh\xc3\xa4 Praksedis. Ei ole kuitenkaan varmaa, onko kyseinen teos Vermeerin maalaama. Kompositio on samantapainen kuin italialaisen taidemaalari Felice Ficherellin (1605-1660) samannimisell\xc3\xa4 maalauksella. Metropolitanin kuraattori Michael Kitson ja National Gallery of Artin kuraattori Arthur Wheelock pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t kuvaa Vermeerin maalaamana. Wheelock on huomauttanut kuvalla olevan kaksi Vermeerin allekirjoitusta: vasemmassa alakulmassa lukee Meer ja p\xc3\xa4iv\xc3\xa4m\xc3\xa4\xc3\xa4r\xc3\xa4 1655, jota seuraavat kirjaimet N ja R, lopussa on pieni o. Wheelockin mukaan se merkitsee [Ver]Meer N[aar] R[ip]o[s]o-t ("Vermeer, Riposon mukaan"). T\xc3\xa4ss\xc3\xa4 maalauksessa Vermeer kuvasi taivaan paljon tummempana kuin aiemmissa maalauksissaan, ehk\xc3\xa4 Riposon vaikutuksesta. Mauritshuisin p\xc3\xa4\xc3\xa4kuraattori Jorgen Wadum sek\xc3\xa4 toisaalta Marten Jan Bok eiv\xc3\xa4t katso kuvan olevan Vermeerin maalaama.\n_START_SECTION_\nMaisemakuvia Delftist\xc3\xa4\n_START_PARAGRAPH_\nVermeer maalasi kaksi kuvaa Delftin kaupungista. Toinen oli yksityiskohta katun\xc3\xa4kym\xc3\xa4st\xc3\xa4 ja toinen Delftin maisemakuva. Viimeksi mainitussa n\xc3\xa4kyy, ett\xc3\xa4 Vermeer k\xc3\xa4ytti apunaan camera obscuraa. Willem Blaeun vuonna 1649 tekem\xc3\xa4n kartan avulla voitiin viel\xc3\xa4p\xc3\xa4 m\xc3\xa4\xc3\xa4ritell\xc3\xa4 paikkakin, josta k\xc3\xa4sin Vermeer maalasi maisemakuvansa: Schie-joen rannalla sijaitsevan talon toisesta kerroksesta. _NEWLINE_T\xc3\xa4t\xc3\xa4 maisemakuvaa hallitsivat voimakkaasti arkkitehtoninen rakenne ja yhten\xc3\xa4inen v\xc3\xa4rivaikutelma, jotka nousivat tekij\xc3\xa4n my\xc3\xb6hemmiss\xc3\xa4 laatukuvissa hallitseviksi. Delftin maisemakuvassa okra ja ruskea olivat hallitsevat v\xc3\xa4rit, joita Vermeer paikoitellen korosti punaisella ja keltaisella v\xc3\xa4rill\xc3\xa4. Kuvaan oli piilotettu poliittinen sanoma: nimitt\xc3\xa4in sen taustassa, kuvan keskell\xc3\xa4 kohoaa Uuden Kirkon torni. T\xc3\xa4h\xc3\xa4n kirkkoon oli haudattu vuonna 1584 murhattu Vilhelm I Oranialainen._NEWLINE_Vermeer maalasi kaupunkeja kuvaavia maalauksia tilaust\xc3\xb6in\xc3\xa4. Siksi niiden hinnat olivat korkeammat. Vermeerin kuoleman j\xc3\xa4lkeen N\xc3\xa4kym\xc3\xa4 Delftiin huutokaupattiin 200 guldenin hinnasta. Maalaus Delftin katu on rakenteeltaan yksinkertaisempi ja se on mahdollisesti valmistunut aikaisemmin. Kyseisess\xc3\xa4 maalauksessa ihmisten kasvot on j\xc3\xa4tetty luonnosmaisiksi.\n_START_SECTION_\nMoralisoivia kuvia\n_START_PARAGRAPH_\nVuonna 1656 Vermeer vaihtoi tyylilajia. Aiheenvalinnassa utrechtilaisen Dirck van Baburenin kuva Parittajanainen inspiroi h\xc3\xa4nt\xc3\xa4. Kuvan tiedet\xc3\xa4\xc3\xa4n olleen Vermeerin anopin kokoelmassa. Maalaus edusti tyylilt\xc3\xa4\xc3\xa4n aikansa alankomaalaisen kuvataiteen suosittua alalajia. Bordelleja esitt\xc3\xa4vist\xc3\xa4 kuvista tuli erillinen kuvataiteen lajinsa, jonka avulla yleis\xc3\xb6 etsi ulosp\xc3\xa4\xc3\xa4sytiet\xc3\xa4 turhan kainoista siveysk\xc3\xa4sityksist\xc3\xa4. Vermeerin t\xc3\xa4m\xc3\xa4n tyylilajin teokset v\xc3\xa4litt\xc3\xa4v\xc3\xa4t vertauskuvallisesti el\xc3\xa4m\xc3\xa4nohjeita ja perusarvoja. Niiss\xc3\xa4 ihmiset on kuvattu varovaisina ja vakavina. Kuvassa Parittajanaisen luona helposti ostettavissa olevaa rakkautta oleellisempi teema on viini ja hurmaus. Viini esiintyy my\xc3\xb6s toisaalla: maalauksissa Nukkuva tytt\xc3\xb6, Musiikkitunti sek\xc3\xa4 Tytt\xc3\xb6 ja viinilasi. Toinen maalauksissa esiintyv\xc3\xa4 siveyden vertauskuva on hedelm\xc3\xa4malja, joka on t\xc3\xa4ynn\xc3\xa4 syntiinlankeemuksen hedelmi\xc3\xa4.\n_START_SECTION_\nNaiset maalausten aiheena\n_START_PARAGRAPH_\nNaisia kuvaavissa maalauksissaan Vermeer seurasi alankomaalaisen laatukuvataiteen ylev\xc3\xa4\xc3\xa4 linjaa, eli h\xc3\xa4n arvosteli syntiinlankeemusta. Toinen t\xc3\xa4rke\xc3\xa4 teema oli virallisten k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4ytymisnormien kuvaus. T\xc3\xa4st\xc3\xa4 n\xc3\xa4k\xc3\xb6kulmasta Vermeer maalasi vain kolme kuvaa: Maitotytt\xc3\xb6 (1658\xe2\x80\x931660), Pitsi\xc3\xa4 nypl\xc3\xa4\xc3\xa4v\xc3\xa4 nainen (1669\xe2\x80\x931670) ja Nainen vesikannun kanssa (1664\xe2\x80\x931665). N\xc3\xa4iss\xc3\xa4 kuvissa oli mukana vain muutama esine, kuten soitin tai vaaka. Kolmesta maalauksesta esineet puuttuvat kokonaan. N\xc3\xa4m\xc3\xa4 kuvat tulkitaan usein virheellisesti muotokuviksi. Yksi t\xc3\xa4llainen esineet\xc3\xb6n maalaus on Turbaanip\xc3\xa4inen tytt\xc3\xb6. Muita muotokuvamaisia maalauksia  ovat Tyt\xc3\xb6n muotokuva (1666\xe2\x80\x931667) ja Tytt\xc3\xb6 huilun kanssa (1666\xe2\x80\x931667), mutta ei ole varmaa, ovatko ne Vermeerin teoksia._NEWLINE_Vermeer k\xc3\xa4ytti paljon symbolisia esineit\xc3\xa4 ja vertauskuvia. Osalla naismalleista oli yll\xc3\xa4\xc3\xa4n k\xc3\xa4rp\xc3\xa4nnahalla reunustettu keltainen jakku ja helminauha, jotka ovat turhamaisuuden vertauskuvia. T\xc3\xa4m\xc3\xa4ntyyppisi\xc3\xa4 ovat Helminauha (1664), Kirjett\xc3\xa4 kirjoittava keltapukuinen nainen (1665\xe2\x80\x931670), Rouva ja kamarineiti (1667\xe2\x80\x931668) ja Rakkauskirje (1669\xe2\x80\x931670). Maalausten naisista kaksi kirjoitti tai luki saamaansa kirjett\xc3\xa4, mik\xc3\xa4 voi olla vihje kirjeenvaihdosta salaisen rakastajan kanssa; kahdessa kuvassa kamarineiti on paikalla v\xc3\xa4litt\xc3\xa4j\xc3\xa4n\xc3\xa4. Kirje on keskeisell\xc3\xa4 sijalla Lukeva nainen (tai Kirjett\xc3\xa4 lukeva tytt\xc3\xb6 avoimen ikkunan luona - 1657) ja Sinipukuinen kirjeenlukija (1662\xe2\x80\x931664) -maalauksissa. Nainen on kuvattu molemmissa maalauksissa sivulta p\xc3\xa4in._NEWLINE_Toisinaan Vermeerin naishahmot soittavat jotakin soitinta, kuten maalauksissa Virginaalin vieress\xc3\xa4 seisova nainen (1673\xe2\x80\x931675), Nainen virginaalin luona (1673\xe2\x80\x931675) ja Kitaraa soittava nainen (1672). Virginaalin vieress\xc3\xa4 istuva nainen -maalauksen aitous on kyseenalaistettu.\n_START_SECTION_\nAllegorisia kuvia\n_START_PARAGRAPH_\nVuoden 1671 tienoilla Vermeer vaihtoi tyyli\xc3\xa4\xc3\xa4n siihen asti totutusta. Kahdessa h\xc3\xa4nen 1670-luvun alussa maalamassaan taulussa on allegorisia elementtej\xc3\xa4. Niist\xc3\xa4 ensimm\xc3\xa4inen, Maalaustaide (tai Maalaustaiteen allegoria) valmistui vuonna 1673 ja toinen Uskon allegoria tuli valmiiksi vuonna 1674._NEWLINE_Maalauksessa Uskon allegoria naismalli istuu haaveillen ja pit\xc3\xa4\xc3\xa4 pokaalia oikeassa k\xc3\xa4dess\xc3\xa4\xc3\xa4n. H\xc3\xa4nen vasen k\xc3\xa4tens\xc3\xa4 lep\xc3\xa4\xc3\xa4 kirjalla, jota tukee vahva kulmakivi, Kristuksen symboli. Maailma, jota karttapallo symboloi, on hameenhelman alla. Kuva sis\xc3\xa4lt\xc3\xa4\xc3\xa4 muitakin vertauskuvia: lattialla on kiven alle murskaantunut kyy, ja l\xc3\xa4hemp\xc3\xa4n\xc3\xa4 naista oleva omena symboloi synti\xc3\xa4. Vastoin yleist\xc3\xa4 oletusta Vermeer kuvasi t\xc3\xa4ll\xc3\xa4 tosiasiassa Jeesuksen ristinnaulitsemista. Jesuiittamaisten symbolien takia t\xc3\xa4t\xc3\xa4 kuvaa pidet\xc3\xa4\xc3\xa4n delftil\xc3\xa4isen jesuiittal\xc3\xa4hetyksen tilausty\xc3\xb6n\xc3\xa4. Maalauksessa on my\xc3\xb6s poliittinen viittaus: maapallo on vuodelta 1618 oleva karttapallo, jonka kirjoitus ylist\xc3\xa4\xc3\xa4 herttua Morits Oranialaista (1567-1625)._NEWLINE_Monet taidehistorioitsijat pit\xc3\xa4v\xc3\xa4t Vermeerin toista allegorista kuvaa Maalaustaide h\xc3\xa4nen taiteellisena uskontunnustuksenaan. Kuvassa esiintyv\xc3\xa4 nainen ei teoksen nimest\xc3\xa4 huolimatta ole taiteen allegoria, vaan Klio, historian muusa ja suojelija. T\xc3\xa4ss\xc3\xa4kin maalauksessa on yksi painokas symboli. Taustalla oleva kartta tekee kunniaa Oranian kuningashuoneelle, ja p\xc3\xb6yd\xc3\xa4ll\xc3\xa4 oleva naamari muistuttaa Vilhelm I Oranialaisen kuolinnaamiota.\n_START_SECTION_\nVermeer l\xc3\xb6ydet\xc3\xa4\xc3\xa4n uudelleen\n_START_PARAGRAPH_\nVermeer ei el\xc3\xa4ess\xc3\xa4\xc3\xa4n saavuttanut suurta menestyst\xc3\xa4, eik\xc3\xa4 h\xc3\xa4nell\xc3\xa4 tiedet\xc3\xa4 olleen seuraajia tai oppilaita. Aikalaiset mainitsivat h\xc3\xa4net vain nelj\xc3\xa4 kertaa: Arnold Bon er\xc3\xa4\xc3\xa4ss\xc3\xa4 runossaan, Dirck van Bleyswijck Delftin n\xc3\xa4ytt\xc3\xa4minen-nimisess\xc3\xa4 kirjassaan (1667), Pieter Teding van Berckhout p\xc3\xa4iv\xc3\xa4kirjassaan sek\xc3\xa4 er\xc3\xa4s ranskalainen taiteen ker\xc3\xa4ilij\xc3\xa4 matkap\xc3\xa4iv\xc3\xa4kirjassaan. _NEWLINE_Vaikka 1700-luvun tunnetuimmassa taidesanakirjassa, vuosina 1718-1721 julkaistussa Groote Schouburghissa ei mainita h\xc3\xa4nen nime\xc3\xa4\xc3\xa4n, j\xc3\xa4lkipolvet eiv\xc3\xa4t kokonaan unohtaneet Vermeeri\xc3\xa4. H\xc3\xa4nen nimens\xc3\xa4 mainittiin silloin t\xc3\xa4ll\xc3\xb6in 1700- ja 1800-luvuilla, mutta t\xc3\xa4m\xc3\xa4 arvonanto oli v\xc3\xa4h\xc3\xa4ist\xc3\xa4 muihin saman ajan taidemaalareihin verrattuna. Monien taiteilijoiden nimen\xc3\xa4 oli ollut Vermeer, heist\xc3\xa4 monen etunimi oli Jan, joten aina ei voi varmuudella tiet\xc3\xa4\xc3\xa4, kenest\xc3\xa4 puhutaan.  _NEWLINE_Jan Vermeer van Delft sai h\xc3\xa4nelle kuuluvaa arvostusta vasta 1800-luvun puoliv\xc3\xa4liss\xc3\xa4. Vuonna 1842 ranskalainen historioitsija Th\xc3\xa9ophile Thor\xc3\xa9-B\xc3\xbcrger l\xc3\xb6ysi Vermeerin taiteen. Thor\xc3\xa9-B\xc3\xbcrger tutustui Englantiin, Belgiaaan, Alankomaihin ja Sveitsiin tekemiens\xc3\xa4 matkojen aikana 1600-luvun alankomaalaisen maalaustaiteen arkip\xc3\xa4iv\xc3\xa4n realismiin. Tutkimuksensa aikana h\xc3\xa4n omisti noin 74 kuvaa Vermeerille._NEWLINE_Thor\xc3\xa9-B\xc3\xbcrgerin j\xc3\xa4lkeen seuraava Vermeerist\xc3\xa4 kiinnostunut oli 1870-1880-luvuilla vaikuttanut ranskalainen tutkija Henry Havard. H\xc3\xa4n tutki aihetta Delftin Uuden ja Vanhan Kirkon kirkonkirjoista. Vuosina 1880-1920 my\xc3\xb6s Abraham Bredius k\xc3\xa4vi l\xc3\xa4pi delftil\xc3\xa4isi\xc3\xa4 arkistoja. My\xc3\xb6s John Michael Montias l\xc3\xb6ysi uusia tietoja Vermeerist\xc3\xa4 vuonna 1989._NEWLINE_1900-luvun loppupuolella Vermeerin maine kasvoi. Marcel Proustin ohella monet muutkin avantgarde-taiteilijat ihailivat Vermeeri\xc3\xa4. 1920-luvun keskivaiheilla Vermeeri\xc3\xa4 pidettiin modernin maalaustaiteen is\xc3\xa4n\xc3\xa4._NEWLINE_Vermeeriin erikoistui 1930\xe2\x80\x931940-luvuilla my\xc3\xb6s kaikkien aikojen tunnetuimpiin taidev\xc3\xa4\xc3\xa4rent\xc3\xa4jiin kuulunut Han van Meegeren.'