b'\n_START_ARTICLE_\nA Pleasant Shade of Gray\n_START_SECTION_\nSynty\n_START_PARAGRAPH_\nJim Matheos kertoi levyn musiikki-idean syntyper\xc3\xa4n haastettelussa: "Halusimme tehd\xc3\xa4 jotain mist\xc3\xa4 me itse nauttisimme, eik\xc3\xa4 antaa levy-yhti\xc3\xb6lle vaikuttaa lopputulokseen. Samalla halusimme unohtaa sellaset asiat kuin radio ja mtv. Viime aikoina olemme hukanneet yhteisen tien b\xc3\xa4ndin sis\xc3\xa4ll\xc3\xa4 ja halusimme tehd\xc3\xa4 sellasen levyn mik\xc3\xa4 puhuisi meid\xc3\xa4n kaikkien puolesta musiikilla, eik\xc3\xa4 sill\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 miten paljon me saamme radio aikaa. Koska jatkoin ainoa kitaristina, kosketinsoittimille avautui paikka ja sit\xc3\xa4 halusimme k\xc3\xa4ytt\xc3\xa4\xc3\xa4 tuodakseen esiin enemm\xc3\xa4n v\xc3\xa4rej\xc3\xa4 ja tunnelmia. S\xc3\xa4velsin kappaletta suunnilleen vuoden ja niihin aikoihin Mark oli nauhoittamassa rumpuja Kevin Mooren soololevylle._NEWLINE_P\xc3\xa4\xc3\xa4timme pyyt\xc3\xa4\xc3\xa4 Moorea nauhoittamaan koskettimia ja h\xc3\xa4n tykk\xc3\xa4si ajatuksesta. Kaikki luulevat ett\xc3\xa4 Moore s\xc3\xa4velsi kaikki koskettimien osat, mutta totuudessa s\xc3\xa4velsin ne suuremmalta osalta itse ja Moore viimeisteli ne, toi omat muutokset sinne ja nauhoitti ne studiossa."\n_START_SECTION_\nKritiikki\n_START_PARAGRAPH_\nYhtye oli saanut paljon kritiikkia vanhemmalta yleis\xc3\xb6lt\xc3\xa4\xc3\xa4n, koska yhtye ei en\xc3\xa4\xc3\xa4 soittanut l\xc3\xa4hes ollenkaan vanhempia ja raskaimpia kappaleita, jota on tehty John Archin aikana. Sen sijaan musiikkisuuntaus on muuttunut alussa progressiiviseen, jazz vaikutteiseen art rock/metalliin, mutta  alkaen Parallels levyst\xc3\xa4 musiikki on ollut huomattavasti enemm\xc3\xa4n suuremmalle yleis\xc3\xb6lle tarkoitettu, menett\xc3\xa4m\xc3\xa4tt\xc3\xa4 kuitenkin omia kasvoja. A Pleasant Shade of Gray merkitsi paluutta progressiiviseen rokkiin, mutta samalla se oli alkua ennen n\xc3\xa4kem\xc3\xa4tt\xc3\xb6miin tunnelmiin ja s\xc3\xa4vyihin.\n_START_SECTION_\nTarina\n_START_PARAGRAPH_\nA Pleasant Shade of Gray on tarina joka kertoo henkil\xc3\xb6st\xc3\xa4, joka makaa sateisena y\xc3\xb6n\xc3\xa4 s\xc3\xa4ngyss\xc3\xa4\xc3\xa4n vuorotellen nukahtaen ja her\xc3\xa4ileen muistelleen omaa el\xc3\xa4m\xc3\xa4ns\xc3\xa4. Tarinan nimest\xc3\xa4 voi p\xc3\xa4\xc3\xa4tell\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 kyseess\xc3\xa4 ovat surulliset muistot, jotka kuitenkin liittyv\xc3\xa4t hyviin asioihin jotka ovat j\xc3\xa4\xc3\xa4neet ajan kanssa menneisyyteen. Vokalisti Ray Alder kertoo: "Matheos on todella taitava sanoittaja. Eniten tykk\xc3\xa4\xc3\xa4n siit\xc3\xa4 ett\xc3\xa4 h\xc3\xa4n tekee sanoitukset niin ett\xc3\xa4 jokainen voi el\xc3\xa4yty\xc3\xa4 niihin ja kokea niit\xc3\xa4 ihan kuin ne olisi h\xc3\xa4nen omat asiat. Jokainen on varmasti maannut s\xc3\xa4ngyss\xc3\xa4\xc3\xa4n yksin itsens\xc3\xa4 kanssa ja miettinyt asioita niin kuin ne on tai oli, ilman mit\xc3\xa4\xc3\xa4n koristelua; _NEWLINE_stayed up late last night ~ lying here in bed ~ looking for words to say the things I left unsaid ~ wind at my window whispers to me instead ~ and I lie alone ~ writing letters in my head. _NEWLINE_Musiikin vahvat ja vaihtelevat tunnelmat seuraavat vahvasti tarinan kulkua ja viev\xc3\xa4t kuuntelijan mukanaan tunnelmalliseen puoliuneen. Musiikki vaihtelee todella paljon tarinan my\xc3\xb6t\xc3\xa4 raskaasta ja teknisest\xc3\xa4, hitaisiin balladeihin ja herkkiin akustisen  kitaran ja pianon vet\xc3\xa4miin hetkiin, eik\xc3\xa4 koskaan tied\xc3\xa4 mit\xc3\xa4 seuraavaksi tapahtuu. Jokainen kappaleen osa on kuitenkin hyvin yksil\xc3\xb6llinen, siit\xc3\xa4kin huolimatta ett\xc3\xa4 jotkut kohdat toistuvat tai muistuttavat toisia.'