b'\n_START_ARTICLE_\nOcracoke\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nOcracoken alkuper\xc3\xa4isasukkaita eli intiaaneja olivat wocconit, jotka harjoittivat alueella kalastusta ja mets\xc3\xa4styst\xc3\xa4. Intiaanit asuivat mantereella, mutta heill\xc3\xa4 oli saarella tukikohtiaan. Historiallisissa l\xc3\xa4hteiss\xc3\xa4 saari mainitaan ensimm\xc3\xa4isen kerran intiaanien mukaan nimell\xc3\xa4 Wokokon vuonna 1585. Nykyisen nimen alkuper\xc3\xa4st\xc3\xa4 on useampia eri n\xc3\xa4kemyksi\xc3\xa4. Se voi olla v\xc3\xa4\xc3\xa4ntynyt intiaanien nimest\xc3\xa4, mutta er\xc3\xa4\xc3\xa4n paikallisen legendan mukaan se sai nimens\xc3\xa4 merirosvo Mustaparralta. Vuosien 1584 ja 1587 v\xc3\xa4lill\xc3\xa4 alueella liikkui Walter Raleighin rahoittamia retkikuntia, joista yksi rantautui Ocracoken saarelle._NEWLINE_S\xc3\xa4rk\xc3\xa4t tekiv\xc3\xa4t ymp\xc3\xa4r\xc3\xb6iv\xc3\xa4st\xc3\xa4 merialueesta vaikeasti purjehdittavan. Pohjois-CVarolinan viranomaiset nimittiv\xc3\xa4t saaren ensimm\xc3\xa4iset luotsit purjehtijoiden avuksi vuonna 1715. Syrj\xc3\xa4isest\xc3\xa4 saaresta tuli my\xc3\xb6s salakuljettajien tukikohta. Merirosvo Mustaparta k\xc3\xa4vi saaren tuntumassa viimeisen meritaistelunsa aluksellaan Queen Anne\xe2\x80\x99s Revenge vuonna 1718. H\xc3\xa4nen laivallaan palvellut William Howard hy\xc3\xb6dynsi puolestaan kuningas Yrj\xc3\xb6 I:n merirosvoille tarjoamaa yleist\xc3\xa4 armahdusta. Howard osti saaren 105 punnan hintaan vuonna 1759 ja asettui sinne asumaan muiden entisten merirosvojen kanssa. Vuoden 1790 v\xc3\xa4est\xc3\xb6nlaskennan mukaan saarella asui 135 valkoista, 31 orjaa ja 2 vapaata v\xc3\xa4rillist\xc3\xa4. Yhdysvaltain vapaussodan aikaan saarta k\xc3\xa4ytettiin brittien merisaarron murtamiseen ja my\xc3\xb6hemmin Pohjoisvaltioiden joukot miehittiv\xc3\xa4t saaren Yhdysvaltain sis\xc3\xa4llissodan puhjettua. _NEWLINE_Monet saarelaiset ty\xc3\xb6skenteliv\xc3\xa4t pitk\xc3\xa4\xc3\xa4n eri laivoilla, mutta ajan kuluessa heid\xc3\xa4nammattinaan yleistyi kalastus. 1900-luvun alkupuolella monet muuttivat kuitenkin t\xc3\xb6iden per\xc3\xa4ss\xc3\xa4 mantereelle Newport Newsiin ja Philadelphiaan. Toisen maailmansodan aikaan saaren edustalla toimi saksalaisia sukellusveneit\xc3\xa4, jotka upottivat Britanniaan l\xc3\xa4hteneit\xc3\xa4 laivoja. Brittialus HMT Bedfordshire upposi torpeedoituna saaren edustalla 11. toukokuuta 1942 ja nelj\xc3\xa4 saarelle huuhtoutunutta ruumista haudattiin Ocracokeen. Paikalle perustettiin muistomerkki ja hautojen maa vuokrattiin maailmansodan brittil\xc3\xa4isist\xc3\xa4 haudoista vastaavalle Commonwealth War Graves Commissionille. Olot saarella kehittyiv\xc3\xa4t maailmansodan j\xc3\xa4lkeen. Saaren teit\xc3\xa4 p\xc3\xa4\xc3\xa4llystettiin ja lauttaliikennen mantereella alkoi vuonna 1957. Sittemmin matkailusta on tullut saaren p\xc3\xa4\xc3\xa4elinkeino.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4est\xc3\xb6\n_START_PARAGRAPH_\nOcracoken asuukasluku oli Yhdysvaltojen vuoden 2010 v\xc3\xa4est\xc3\xb6nlaskennan mukaan 948. Heist\xc3\xa4 95 oli syntynyt ulkomailla.\n_START_SECTION_\nKulttuuri\n_START_PARAGRAPH_\nPaikallinen nimitys saaren asukkaille on O\xe2\x80\x99cockers. Saarella puhutaan omintakeista murrettaan, jossa on vaiklutteita Elisabetin ajan englannista, sek\xc3\xa4 esimerkiksi skottien ja itlantilaisten puhumasta kielest\xc3\xa4. Paikallinen nimitys murteelle on Hoi Toider. Elokuisin saarella j\xc3\xa4rjestet\xc3\xa4\xc3\xa4n viikunafestivaali.'