b'\n_START_ARTICLE_\nVan Aleno radiacinis \xc5\xbeiedas\n_START_PARAGRAPH_\nVan Aleno radiacijos \xc5\xbeiedas (dar vadinama Van Aleno radiacijos juosta) \xe2\x80\x93 elektri\xc5\xa1kai \xc4\xafkraut\xc5\xb3 daleli\xc5\xb3 (plazmos) sluoksnis aplink \xc5\xbdem\xc4\x99, sudarytas i\xc5\xa1 dviej\xc5\xb3 (pagal 2013 m. kovo prad\xc5\xbeios NASA duomenis - i\xc5\xa1 trij\xc5\xb3) toro formos sluoksni\xc5\xb3. \xc5\xbdiedus vietoje laiko \xc5\xbdem\xc4\x97s magnetinis laukas. Jie t\xc4\x99siasi nuo 1000 iki 60000 km auk\xc5\xa1\xc4\x8dio vir\xc5\xa1 j\xc5\xabros lygio. Manoma, jog daugum\xc4\x85 daleli\xc5\xb3, kurios formuoja \xc5\xbeied\xc4\x85, ateina i\xc5\xa1 saul\xc4\x97s v\xc4\x97jo.\n_START_SECTION_\nAtradimas\n_START_PARAGRAPH_\nDar prie\xc5\xa1 kosmines lenktynes buvo teori\xc5\xa1kai nusp\xc4\x97jama, jog egzistuoja darinys, kuris sulaiko \xc4\xafkrautas daleles. Van Aleno radiacijos \xc5\xbeiedo egzistavimas buvo patvirtintas Explorer 1 ir Explorer 3 misij\xc5\xb3 1958 m., kuriam vadovavo pats D\xc5\xbeeimsas Van Alenas i\xc5\xa1 Ajovos universiteto.'