b'\n_START_ARTICLE_\nHirobumi Ito\n_START_PARAGRAPH_\nIt\xc5\x8d Hirobumi (\xe4\xbc\x8a\xe8\x97\xa4\xe5\x8d\x9a\xe6\x96\x87), f\xc3\xb6dd 16 oktober 1841 i Hagi, d\xc3\xb6d 26 oktober 1909, var en japansk furste och statsman. Han var Japans f\xc3\xb6rste premi\xc3\xa4rminister (och den 5:e, 7:e och 10:e).\n_START_SECTION_\nUppv\xc3\xa4xt\n_START_PARAGRAPH_\nIt\xc5\x8d Hirobumi var det officiella namnet, enligt gammaljapansk sed antaget vid intr\xc3\xa4det i kejsarens tj\xc3\xa4nst i st\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r tidigare enskilda namn. It\xc5\x8ds sl\xc3\xa4ktnamn var ursprungligen Hayashi, hans personnamn Risuke som barn, Shunsuke som fullvuxen. Han f\xc3\xb6ddes som samuraj (adlig vasall) under daimyo\xc3\xa4tten Mori av Choshu, upptogs j\xc3\xa4mte sin far, vars ende son han var, genom adoption i \xc3\xa4tten It\xc5\x8d. Sin f\xc3\xb6rsta uppfostran fick han i en skola, som grundlades och leddes av Yoshida Sh\xc5\x8din, en av den japanska reformr\xc3\xb6relsens tidigare m\xc3\xa5lsm\xc3\xa4n. Vid 16 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder tr\xc3\xa4dde han i tj\xc3\xa4nst hos en av furstend\xc3\xb6mets inflytelserikaste storm\xc3\xa4n, Kuruhara, som j\xc3\xa4mte sin fr\xc3\xa4nde Kido Takayoshi v\xc3\xa4sentligen best\xc3\xa4mde dess politik vid den avg\xc3\xb6rande krisens utbrott._NEWLINE_It\xc5\x8d tillh\xc3\xb6rde s\xc3\xa5lunda i sin ungdom en krets av adelsm\xc3\xa4n som i opposition mot Tokugawa-regeringen i Edo str\xc3\xa4vade att avv\xc3\xa4rja det hotande v\xc3\xa4sterl\xc3\xa4ndska fr\xc3\xa4mlingsv\xc3\xa4ldet genom den kejserliga maktens \xc3\xa5teruppr\xc3\xa4ttande med st\xc3\xb6d av milit\xc3\xa4ra och politiska hj\xc3\xa4lpmedel efter europeiska m\xc3\xb6nster. Under de p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende h\xc3\xa4ftiga partistriderna lyckades han 1863, trots det \xc3\xa4nnu g\xc3\xa4llande f\xc3\xb6rbudet mot utrikes resor, med sin n\xc3\xa4rmaste l\xc3\xa4nsherres goda minne och med bitr\xc3\xa4de av en engelsk k\xc3\xb6pmansfirma i Nagasaki smyga sig ombord p\xc3\xa5 ett dess fartyg och efter ankomsten till London f\xc3\xb6rv\xc3\xa4rva livligare och djupare intryck av Europas makt och bildning.\n_START_SECTION_\nMeijirestaurationen\n_START_PARAGRAPH_\nMen redan \xc3\xa5ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5, n\xc3\xa4r en konflikt utbrutit emellan hans l\xc3\xa4nsherre (daimy\xc5\x8d) och de fr\xc3\xa4mmande makterna, \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde It\xc5\x8d till Japan och s\xc3\xb6kte p\xc3\xa5 diplomaternas anmodan f\xc3\xb6rg\xc3\xa4ves avr\xc3\xa5da fr\xc3\xa5n de v\xc3\xa5lds\xc3\xa5tg\xc3\xa4rder som ledde till det f\xc3\xb6r\xc3\xb6dmjukande nederlaget vid Shimonoseki (1864). Sedermera anf\xc3\xb6rtroddes han flera viktiga underhandlingsuppdrag inom de olika partiernas inb\xc3\xb6rdes f\xc3\xb6rvecklingar, och att han tillvunnit sig de ledande m\xc3\xa4nnens f\xc3\xb6rtroende s\xc3\xa4rskilt p\xc3\xa5 grund av sin bekantskap med v\xc3\xa4sterl\xc3\xa4ndska f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden, framg\xc3\xa5r d\xc3\xa4rav, att han omedelbart efter Meijirestaurationen 1868 med h\xc3\xb6g offentlig rang tj\xc3\xa4nstgjorde som tolk vid de fr\xc3\xa4mmande s\xc3\xa4ndebudens f\xc3\xb6rsta audiens hos kejsaren och utn\xc3\xa4mndes till guvern\xc3\xb6r i den f\xc3\xb6r fr\xc3\xa4mlingarnas handel \xc3\xb6ppnade hamnstaden Kobe. 1869 kallades han till Tokyo som n\xc3\xa4rmaste bitr\xc3\xa4de \xc3\xa5t finansministern och 1870 skickades till Amerika f\xc3\xb6r studier ang\xc3\xa5ende myntv\xc3\xa4sendets reglering.\n_START_SECTION_\nDet tidiga Meijistyret\n_START_PARAGRAPH_\nGenom att tillstyrka guldmyntfotens och metersystemets antagande gav It\xc5\x8d uppslaget till senare finansiella och ekonomiska reformer. \xc3\x84ven byggandet av de f\xc3\xb6rsta j\xc3\xa4rnv\xc3\xa4garna i Japan (Tokyo-Yokohama och Kobe-Osaka, fullbordade 1872) f\xc3\xb6retogs delvis p\xc3\xa5 hans initiativ, och hans andel i det samtida politiska omdaningsarbetet anses ha varit av stor betydelse, \xc3\xa4ven om han officiellt \xc3\xa4nnu inte framtr\xc3\xa4dde i f\xc3\xb6rsta ledet. Han deltog i Iwakura Tomomis stora ambassad till Amerika och Europa (1871-73) som en av dess formellt underordnade, men i verkligheten mest betydande medlemmar. Efter \xc3\xa5terkomsten verkade han i flera \xc3\xa5r dels som minister f\xc3\xb6r allm\xc3\xa4nna arbeten, dels som inrikesminister och i andra befattningar f\xc3\xb6r Japans nationella och intellektuella kulturutveckling. Efter Satsumaupproret 1877, i vars d\xc3\xa4mpande han verksamt deltog, v\xc3\xa4xte hans inflytande oavbrutet, sedan det f\xc3\xb6rsta reformskedets f\xc3\xb6rn\xc3\xa4msta statsm\xc3\xa4n, Kido och Okubo Toshimichi, ungef\xc3\xa4r samtidigt bortg\xc3\xa5tt.\n_START_SECTION_\nLagstiftaren\n_START_PARAGRAPH_\nEfter det kejserliga l\xc3\xb6ftet av 1881 om sammankallandet av en riksdag uppdrogs \xc3\xa5t It\xc5\x8d att ombes\xc3\xb6rja utarbetandet av den nya f\xc3\xb6rfattningen. F\xc3\xb6r detta \xc3\xa4ndam\xc3\xa5l f\xc3\xb6retog han under de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren studieresor i Europa, d\xc3\xa5 han \xc3\xa4ven bevistade Alexander III:s kr\xc3\xb6ning i Moskva 1883 kort f\xc3\xb6re sin hemf\xc3\xa4rd. Som f\xc3\xb6rarbeten till f\xc3\xb6rfattningens inf\xc3\xb6rande ombildades adelsorganisationen 1884, d\xc3\xa5 It\xc5\x8d utn\xc3\xa4mndes till greve, departementalstyrelsen 1885, d\xc3\xa5 han utn\xc3\xa4mndes till premi\xc3\xa4rminister, \xc3\xa4vensom riksr\xc3\xa5det 1888, vars president han s\xc3\xa5v\xc3\xa4l d\xc3\xa5 som flera g\xc3\xa5nger efter\xc3\xa5t blev efter sin avg\xc3\xa5ng fr\xc3\xa5n andra h\xc3\xb6ga \xc3\xa4mbeten. Som utomordentlig ambassad\xc3\xb6r hade han \xc3\xa4ven 1885 avslutit den viktiga Koreatraktaten med Kina. Efter grundlagens publikation februari 1889 och riksdagens sammankallande november samma \xc3\xa5r blev Ito \xc3\xb6verhusets f\xc3\xb6rste president.\n_START_SECTION_\nPremi\xc3\xa4rministern It\xc5\x8d\n_START_PARAGRAPH_\nSom premi\xc3\xa4rminister stod han i spetsen f\xc3\xb6r regeringen 1892-96, liksom under kortare tider 1898 och 1900-01. I denna egenskap f\xc3\xb6rberedde och genomf\xc3\xb6rde han kriget med Kina, varunder han \xc3\xa4ven f\xc3\xb6rhandlade med Li Hongzhang om Shimonosekif\xc3\xb6rdraget (1895). Men \xc3\xa4ven d\xc3\xa5 han inte innehade n\xc3\xa5gon ministerplats, ut\xc3\xb6vade han i viktiga fall p\xc3\xa5 grund av kejsarens f\xc3\xb6rtroende ett m\xc3\xa4ktigt inflytande, dels i \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmelse med gamla japanska traditioner som en av de "\xc3\xa4ldre statsm\xc3\xa4nnen", (Genr\xc5\x8d) dels som ledamot av riksr\xc3\xa5det enligt den nya f\xc3\xb6rfattningen. F\xc3\xb6rs\xc3\xb6ken att inf\xc3\xb6ra ett parlamentariskt regeringss\xc3\xa4tt motarbetade It\xc5\x8d b\xc3\xa5de som grundlagstolkare och som stiftare av en s\xc3\xa4rskild "konstitutionell f\xc3\xb6rening" (Seiy\xc5\xabkai) i motsats till de t\xc3\xa4vlande parlamentspartierna (1900). _NEWLINE_Under sin vistelse i Kina 1898 utan egentligt regeringsuppdrag torde han ha underst\xc3\xb6tt Guangxu-kejsaren i hans f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att inleda en reformpolitik efter Japans f\xc3\xb6red\xc3\xb6me. Som icke-officiell underhandlare f\xc3\xb6rberedde han avslutandet av det japansk-engelska f\xc3\xb6rbundet 1902. \xc3\x84ven under f\xc3\xb6rvecklingarna och kriget med Ryssland ingrep han utan formlig \xc3\xa4mbetsanst\xc3\xa4llning kraftigt i de politiska \xc3\xa4rendena, s\xc3\xa4rskilt genom avslutandet av traktaten med Korea i Seoul (mars 1904), och hans f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nster vitsordades offentligen genom att han upph\xc3\xb6jdes till furstligt st\xc3\xa5nd (efter det kinesiska kriget hade han blivit utn\xc3\xa4mnd till markis).\n_START_SECTION_\nMordet i Harbin\n_START_PARAGRAPH_\nEfter freden i Portsmouth 1905 genomf\xc3\xb6rde It\xc5\x8d som kejsarens h\xc3\xb6gste representant i Korea (februari 1906-juni 1909) detta rikes ombildning till ett japanskt lydland. Han m\xc3\xb6rdades av en koreansk attentatsman 26 oktober 1909 i Harbin vid ett m\xc3\xb6te med en rysk beskickning.'