b'\n_START_ARTICLE_\nTyr\n_START_SECTION_\nTyr i den prosaiska Eddan\n_START_PARAGRAPH_\nDen enda myt i vilken Tyr spelar en betydande roll \xc3\xa4r den om Fenrisulvens fj\xc3\xa4ttrande efter Lokes (Fenrirs fader) svek mot gudarna. Dessa lurar ulven att fj\xc3\xa4ttrandet bara \xc3\xa4r en lek, och att han kommer att l\xc3\xb6ssl\xc3\xa4ppas sedan; Fenrir vill ha pant p\xc3\xa5 detta, vilket endast Tyr v\xc3\xa5gar st\xc3\xa4lla upp p\xc3\xa5 genom att l\xc3\xa4gga sin hand i djurets k\xc3\xa4ft. N\xc3\xa4r Fenrir f\xc3\xb6rst\xc3\xa5r att han blivit lurad biter han av handen, varefter Tyr f\xc3\xa5r leva enh\xc3\xa4nt. Under ragnar\xc3\xb6k kommer Tyr att strida mot helveteshunden Garm, och de kommer att dr\xc3\xa4pa varandra. Allt detta f\xc3\xb6rmedlas av Snorre Sturlasson._NEWLINE_I gudas\xc3\xa5ngen Hymiskvida hittar man ocks\xc3\xa5 Tyrs farmor eller mormor, en j\xc3\xa4ttinna med nio storhundraden huvud (9 x 120 = 1\xc2\xa0080), s\xc3\xa5som en bild av stj\xc3\xa4rnhimmelen.\n_START_SECTION_\nTyr i den poetiska Eddan\n_START_PARAGRAPH_\nI Loketr\xc3\xa4tan p\xc3\xa5st\xc3\xa5r Loke att han har avlat en son med Tyrs hustru, tv\xc3\xa5 annars aldrig omn\xc3\xa4mnda gestalter. (\xe2\x80\x9dMin tillf\xc3\xa4lligtvis / var den son, som din hustru hade.\xe2\x80\x9d) I denna dikt n\xc3\xa4mns \xc3\xa4ven att Tyr f\xc3\xb6rlorat sin hand till Lokes avkomma - Fenrisulven allts\xc3\xa5. \xc3\x84ven i Kv\xc3\xa4det om Hymer f\xc3\xb6rekommer Tyr, och f\xc3\xb6rklarar d\xc3\xa4r \xe2\x80\x93 tv\xc3\xa4rtemot vad Snorre ber\xc3\xa4ttar \xe2\x80\x93 att hans fader \xc3\xa4r j\xc3\xa4tten Hymer, som \xc3\xa4ger ett stort \xc3\xb6lkar. I Sigrdr\xc3\xadfum\xc3\xa1l uppmanas den som vill ha seger i strid att tv\xc3\xa5 g\xc3\xa5nger n\xc3\xa4mna Tyr och rista "segerrunor" p\xc3\xa5 sitt sv\xc3\xa4rd.\n_START_SECTION_\nTyr som krigsgud\n_START_PARAGRAPH_\nDet har utifr\xc3\xa5n fenrismyten ofta f\xc3\xb6reslagits att Tyr varit en slags krigsgud med heder och r\xc3\xa4ttvisa som sitt gebit. Att han varit en krigsgud (Snorre skriver att Tyr dyrkas av soldater) styrks av att germanerna identifierat honom med den romerske krigsguden Mars i namngivandet av veckodagen tisdag (latin dies Martis, norska och danska tirsdag, engelska Tuesday, fornh\xc3\xb6gtyska ziestag). Tyr var ocks\xc3\xa5 en g\xc3\xa5ng n\xc3\xa4ra knuten till tinget (folktinget); vid Rhen kallades han Mars Thingus, med p\xc3\xa5verkan p\xc3\xa5 tyskans Dienstag. Fr\xc3\xa5n andra germanska folk \xc3\xa4n isl\xc3\xa4nningarna k\xc3\xa4nner vi Tyrs namn, men inte mycket mer. P\xc3\xa5 fornsvenska \xc3\xa4r det Ti och finns m\xc3\xb6jligen i skogsnamnet Tiveden, p\xc3\xa5 fornh\xc3\xb6gtyska Z\xc3\xaeu eller Z\xc3\xaeo, p\xc3\xa5 fornengelska T\xc3\xadw med flera former. T-runan \xe1\x9b\x8f kallas f\xc3\xb6r Tyr i  rundikter. Tyr som kultgud \xc3\xa4r vanligt i danska ortnamn, s\xc3\xa5som Tislund, Tibirke, Tisvilde, Tiss\xc3\xb6 med flera.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nT\xc3\xbdr anv\xc3\xa4nds \xc3\xa4ven som appellativ med betydelsen gudav\xc3\xa4sen i det isl\xc3\xa4ndska materialet. Exempelvis var Hangat\xc3\xbdr (\xe2\x80\x9dden h\xc3\xa4ngde guden\xe2\x80\x9d) ett av Odens m\xc3\xa5nga tillnamn, eller hir\xc3\xb0i-T\xc3\xbdr (g\xc3\xb6mmar-gud) vilket \xc3\xa4r en kenning f\xc3\xb6r Loke. Pluralis av t\xc3\xbdr \xc3\xa4r t\xc3\xadvar, vilket anv\xc3\xa4nds om gudarna som kollektiv. Etymologiskt kommer Tyr ifr\xc3\xa5n ett mycket gammalt indoeuropeiskt ord \xe2\x80\x93 antingen *dyeus eller *deiwos, vars namn hos de vediska indierna blev Dyaus. Det f\xc3\xb6rra ordet ger en urgermansk form *tieuz (senare *t\xc4\xabuz), och finns i grekiskans Zeus (genitiv; dios), romarnas  Juw- (som i latinets Jup - piter > Jupiter, det vill s\xc3\xa4ga fader himmel) och sanskrits Dyaus och verkar f\xc3\xb6ljaktligen ha varit beteckningen p\xc3\xa5 den indoeuropeiska himmelsguden. Det senare ordet *deiwos ger en urgermansk form *teiwaz (senare *t\xc4\xabwaz), och finns i latinets divus och deus (\xe2\x80\x9dgudomlig\xe2\x80\x9d och \xe2\x80\x9dgud\xe2\x80\x9d), litauiskans dievas (\xe2\x80\x9dgud\xe2\x80\x9d), avestiskans daevas och sanskrits devas, och b\xc3\xb6r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r ha betytt gudav\xc3\xa4sen p\xc3\xa5 det indoeuropeiska urspr\xc3\xa5ket. F\xc3\xb6r den senare etymologin talar bland annat att Runkoteivas var namnet p\xc3\xa5 en gudom hos finnarna._NEWLINE_Av etymologiska orsaker har somliga velat se Tyr som den ursprungliga h\xc3\xb6gguden bland germanerna, som senare tr\xc3\xa4ngs ut av d\xc3\xb6dsguden Oden, vilken \xc3\xb6vertar flera av den f\xc3\xb6rres attribut. Fr\xc3\xa5nsett etymologi \xc3\xa4r detta dock ytterst spekulativt. I indoeuropeiska spr\xc3\xa5k (som nordiskan) anv\xc3\xa4nds formerna *dyaus eller *deiwos f\xc3\xb6r att referera till gudar i allm\xc3\xa4nhet. D\xc3\xa4rf\xc3\xb6r beh\xc3\xb6ver inte alls namnet Tyr ha n\xc3\xa5gon annan koppling till himmelsgudar annat \xc3\xa4n just etymologiskt. Ett annat av problemen med denna teori \xc3\xa4r att andra indoeuropeiska himmelsgudar har mer likheter med Tor som till och med j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rdes med Jupiter av romarna.'