b'\n_START_ARTICLE_\nSankt Hans och Sankt Pers kyrkoruiner\n_START_PARAGRAPH_\nS:t Hans och S:t Per \xc3\xa4r tv\xc3\xa5 sammanbyggda kyrkoruiner i Visby, Gotland. De nu st\xc3\xa5ende kyrkorna uppf\xc3\xb6rdes p\xc3\xa5 1200-talet och var helgade \xc3\xa5t evangelisten Johannes respektive aposteln Petrus. Den \xc3\xa4ldsta S:t Hans var sannolikt den f\xc3\xb6rsta stenkyrka som byggdes p\xc3\xa5 Gotland (samtida var dock \xc3\xa4ven S:t Clemens), p\xc3\xa5 platsen f\xc3\xb6r det forna hedniska viet (offerplatsen). Detta har skett omkring 1060, d\xc3\xa5 de kristna utman\xc3\xb6vrerat och f\xc3\xb6rdrivit de gammeltroende och det \xc3\xa4r inte osannolikt att kyrkan f\xc3\xb6reg\xc3\xa5tts av ett hedniskt tempel (ett s\xc3\xa5dant kan sannolikt bel\xc3\xa4ggas i Eke ting p\xc3\xa5 \xc3\xb6n)._NEWLINE_S:t Hans var f\xc3\xb6rsamlingskyrka f\xc3\xb6r gotl\xc3\xa4nningarna i Visby, S:t Per byggdes efter 1161 som tysk f\xc3\xb6rsamlingskyrka i staden p\xc3\xa5 platsen f\xc3\xb6r den \xc3\xb6vergivna tr\xc3\xa4kyrkan, Allhelgonakyrkan. I det alltmer f\xc3\xb6rtyskade och \xe2\x80\x9dhanseatiserade\xe2\x80\x9d 1200-talet, d\xc3\xa5 tyska och gotl\xc3\xa4ndska familjer gifte in sig i varandra, f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndrades dock f\xc3\xb6rsamlingskarakt\xc3\xa4ren och S:t Hans blev ist\xc3\xa4llet mer en \xe2\x80\x9d\xc3\xb6verklasskyrka\xe2\x80\x9d f\xc3\xb6r b\xc3\xa5de gotl\xc3\xa4nningar och tyskar (\xc3\xa4ven om man fortfarande hade skilda begravningsomr\xc3\xa5den p\xc3\xa5 kyrkog\xc3\xa5rden, tyskarna i v\xc3\xa4ster, gotl\xc3\xa4nningarna i det mer prestigefyllda \xc3\xb6ster), S:t Per mer \xe2\x80\x9dsm\xc3\xa5folkets\xe2\x80\x9d kyrka (j\xc3\xa4mf\xc3\xb6r att Skr\xc3\xa4ddarelagets gilleshus l\xc3\xa5g direkt s\xc3\xb6der om S:t Per)._NEWLINE_Vid reformationen valde borgerskapet S:t Hans (och S:t Per) som stadskyrka, men av fortifikatoriska sk\xc3\xa4l (de h\xc3\xb6ga tornen kunde h\xc3\xa4rb\xc3\xa4rgera fienders kanoner som d\xc3\xa5 ovanifr\xc3\xa5n kunde skjuta s\xc3\xb6nder slottet) l\xc3\xa4t l\xc3\xa4nsherren , Henrik Rosencrantz, 1533/1534 riva kyrkornas torn, och ist\xc3\xa4llet blev \xe2\x80\x9dV\xc3\xa5r k\xc3\xa4ra frus kyrka\xe2\x80\x9d, nuvarande Domkyrkan, stadskyrka. I S:t Hans, som var den st\xc3\xb6rre av de b\xc3\xa5da kyrkorna, h\xc3\xb6lls Gotlands f\xc3\xb6rsta lutherska gudstj\xc3\xa4nster. N\xc3\xa4r biskop Hans Brask var p\xc3\xa5 visitation 1527 f\xc3\xb6rdrev han lutheranerna fr\xc3\xa5n kyrkan, men s\xc3\xa5 snart biskopen l\xc3\xa4mnat \xc3\xb6n, h\xc3\xb6ll lutheranerna \xc3\xa5ter m\xc3\xa4ssa._NEWLINE_Merparten av kyrkorna revs senast under 1600-talet, d\xc3\xa5 kyrkorna helt saknas p\xc3\xa5 kartorna fr\xc3\xa5n 1646 och 1696. H\xc3\xb6gar av sten l\xc3\xa5g dock kvar och rivning fortgick \xc3\xa4nnu under b\xc3\xb6rjan av 1800-talet. Stenen anv\xc3\xa4ndes bland annat till att uppf\xc3\xb6ra det intilliggande Lythbergska huset. Det tidiga raserandet gjorde att stora m\xc3\xa4ngder gravstenar aldrig \xe2\x80\x9d\xc3\xa5teranv\xc3\xa4ndes\xe2\x80\x9d, och det g\xc3\xb6r Visby till den stad som har det st\xc3\xb6rsta bevarade best\xc3\xa5ndet av medeltida gravstenar i Europa. Vid arkeologiska utgr\xc3\xa4vningar har man i S:t Hans hittat en gravsten med runinskrift, Hailgairs h\xc3\xa4ll, daterad till omkring 1070. Den b\xc3\xb6r vara ungef\xc3\xa4r samtida med eller n\xc3\xa5got senare \xc3\xa4n sj\xc3\xa4lva kyrkan. Innan de gammeltroende f\xc3\xb6rdrivits fr\xc3\xa5n platsen kunde inga kristna begravningar f\xc3\xb6retas d\xc3\xa4r, vilket bl a utvisas av en kristen bildstensformad \xc3\xa4ldre minnessten, rest av Mundgair och Aingair och deras faders v\xc3\xa4nner \xc3\xb6ver deras fader. S\xc3\xa5dana stenar restes ofta p\xc3\xa5 platser som sedan fick kyrkor, men de d\xc3\xa4r n\xc3\xa4mnda kan inte antas ligga begravda d\xc3\xa4r.\n_START_SECTION_\nKyrkobyggnaderna\n_START_PARAGRAPH_\nByggnaderna underh\xc3\xb6lls inte utan revs under 1700- och 1800-talen. Stenen anv\xc3\xa4ndes bland annat till att uppf\xc3\xb6ra det intilliggande Lythbergska huset.'