b'\n_START_ARTICLE_\nVoalavo\n_START_SECTION_\nUppt\xc3\xa4ckt och taxonomi\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb6rsta individen av sl\xc3\xa4ktet f\xc3\xa5ngades 1994 i naturreservatet Anjanaharibe-Sud i norra Madagaskar. 1998 beskrevs sl\xc3\xa4ktet Voalavo som ett monotypiskt taxon av Michael Carleton och Steven Goodman med Voalavo gymnocaudus som enda art. Sl\xc3\xa4ktnamnet Voalavo \xc3\xa4r det malagassiska ordet f\xc3\xb6r "gnagare". 2005 f\xc3\xa5ngades fler individer i \xc3\xb6ns centrala bergstrakter n\xc3\xa4ra staden Anjozorobe och de beskrevs sedan av Goodman som den andra arten i sl\xc3\xa4ktet, Voalavo antsahabensis. Sl\xc3\xa4ktets tv\xc3\xa5 arter har en stark f\xc3\xb6rbindelse med varandra och de ser n\xc3\xa4stan likadana ut, men skiljer sig i vissa morfologiska detaljer (fr\xc3\xa4mst storleken) och dessutom avviker konstruktionen av deras mitokondriella DNA med 10 procent._NEWLINE_Voalavo tillh\xc3\xb6r underfamiljen madagaskarr\xc3\xa5ttor (Nesomyinae) som utg\xc3\xb6rs av nio sl\xc3\xa4kten som alla \xc3\xa4r endemiska f\xc3\xb6r Madagaskar. F\xc3\xb6re uppt\xc3\xa4ckten av sl\xc3\xa4ktena Monticolomys (beskriven 1996) och Voalavo (1998) var de dittills k\xc3\xa4nda sl\xc3\xa4kten av madagaskarr\xc3\xa5ttor s\xc3\xa5 mycket avvikande fr\xc3\xa5n varandra att deras fylogenetiska enhet var omstridd bland zoologerna. Liksom Monticolomys (som \xc3\xa4r n\xc3\xa4rmast sl\xc3\xa4kt med Macrotarsomys) visade Voalavo tydliga \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmelser med ett annat sl\xc3\xa4kte i underfamiljen, Eliurus. I sin beskrivning av Voalavo antog Carleton & Goodman att Voalavo och Eliurus, trots n\xc3\xa4ra sl\xc3\xa4ktskap, bildade sina egna monofyletiska grupper. En molekyl\xc3\xa4rgenetisk studie av Sharon Jansas forskarlag visade d\xc3\xa4remot 1999 att Voalavo gymnocaudus \xc3\xa4r n\xc3\xa4rmare sl\xc3\xa4kt med Eliurus grandidieri \xc3\xa4n med de andra arterna av sl\xc3\xa4ktet Eliurus. P\xc3\xa5 grund av resultatet uppkom fr\xc3\xa5gor om Voalavo \xc3\xb6verhuvudtaget f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nar sl\xc3\xa4ktstatus. Problemet \xc3\xa4r obesvarat d\xc3\xa5 studien fr\xc3\xa5n 1999 inte hade tillg\xc3\xa5ng till genetiskt material fr\xc3\xa5n alla arter i sl\xc3\xa4ktet Eliurus. Fr\xc3\xa4mst saknades prover av arten Eliurus petteri, som enligt \xc3\xa4ldre forskningar \xc3\xa4r n\xc3\xa4rmast sl\xc3\xa4kt med Eliurus grandidieri._NEWLINE_Genetiska unders\xc3\xb6kningar visade \xc3\xa4ven en n\xc3\xa4ra sl\xc3\xa4ktskap mellan Eliurus samt Voalavo och tv\xc3\xa5 andra sl\xc3\xa4kten av madagaskarr\xc3\xa5ttor, Gymnuromys och Brachytarsomys. De sistn\xc3\xa4mnda sl\xc3\xa4ktena visade dittills den st\xc3\xb6rsta avvikelsen mot de andra madagaskarr\xc3\xa5ttorna och \xc3\xa4ven mot de andra medlemmarna av familjen Nesomyidae, som f\xc3\xb6rekommer p\xc3\xa5 Afrikas fastland.\n_START_SECTION_\nUtbredning och ekologi\n_START_PARAGRAPH_\nB\xc3\xa5da arterna av Voalavo vistas i bergsskogar. V. gymnocaudus \xc3\xa4r bara k\xc3\xa4nd fr\xc3\xa5n det norra h\xc3\xb6glandet p\xc3\xa5 Madagaskar (Northern Highlands) fr\xc3\xa5n h\xc3\xb6jder som ligger 1\xc2\xa0250 till 1\xc2\xa0950 meter \xc3\xb6ver havet. Den f\xc3\xb6rekommer bland annat i Marojejy nationalpark och i naturreservatet Anjanaharibe-Sud. Individer av V. antsahabensis uppt\xc3\xa4cktes hittills n\xc3\xa4ra staden Anjozorobe i 1\xc2\xa0250 till 1\xc2\xa0425 meter h\xc3\xb6ga bergstrakter. \xc3\x84ven om utbredningsomr\xc3\xa5dena f\xc3\xb6r de tv\xc3\xa5 arterna bara ligger 450\xc2\xa0km fr\xc3\xa5n varandra s\xc3\xa5 ligger ett l\xc3\xa5gl\xc3\xa4nt omr\xc3\xa5de mellan dem och detta tolkas som en barri\xc3\xa4r mellan arterna. Subfossila rester av Voalavo hittades i provinsen Mahajanga i nordv\xc3\xa4stra Madagaskar._NEWLINE_Det \xc3\xa4r inte mycket k\xc3\xa4nt om arternas levnadss\xc3\xa4tt och s\xc3\xa4rskild saknas informationer f\xc3\xb6r arten Voalavo antsahabensis. V. gymnocaudus vistas antagligen fr\xc3\xa4mst p\xc3\xa5 marken men den kan tidvis kl\xc3\xa4ttra i v\xc3\xa4xtligheten. Arten \xc3\xa4r fr\xc3\xa4mst aktiv p\xc3\xa5 natten, har upp till tre ungar per kull och livn\xc3\xa4r sig troligen av frukter och fr\xc3\xb6n. En del parasiter har observerats p\xc3\xa5 V. gymnocaudus, d\xc3\xa4ribland kvalster och arter av sl\xc3\xa4ktet Eimeria (tillh\xc3\xb6rande Apicomplexa).\n_START_SECTION_\nStatus och hot\n_START_PARAGRAPH_\nI det begr\xc3\xa4nsade utbredningsomr\xc3\xa5det f\xc3\xb6r Voalavo antsahabensis utf\xc3\xb6rs svedjebruk (p\xc3\xa5 Madagaskar k\xc3\xa4nd som tavy) och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r listas arten av IUCN som starkt hotad (EN). \xc3\x84ven V. gymnocaudus lever i en liten region men den best\xc3\xa5r fr\xc3\xa4mst av naturskyddsomr\xc3\xa5den och arten listas som livskraftig (LC).'