b'\n_START_ARTICLE_\nGermansk religion\n_START_PARAGRAPH_\nGermansk religion \xc3\xa4r den f\xc3\xb6rkristna religion som prim\xc3\xa4rt traderades fr\xc3\xa5n sl\xc3\xa4kte till sl\xc3\xa4kte hos germanska folk i framf\xc3\xb6rallt V\xc3\xa4steuropa under j\xc3\xa4rn\xc3\xa5ldern fram till medeltiden. Mytologin har definierats som "ett system av [...] n\xc3\xa4rrelaterade religi\xc3\xb6sa v\xc3\xa4rldsyns\xc3\xa4tt och praktiker snarare \xc3\xa4n en enhetlig religion" och som s\xc3\xa5dan best\xc3\xa5ende av "individuella ut\xc3\xb6vare, familjetraditioner och regionala kulter inom en bred konsistent ram".\n_START_SECTION_\nHuvuddrag\n_START_PARAGRAPH_\nAtt dra slutsatser om den germanska kulturens, och de olika germanska stammarnas, f\xc3\xb6rkristna religion f\xc3\xb6rsv\xc3\xa5ras genom de f\xc3\xa5 skriftliga k\xc3\xa4llor som finns fr\xc3\xa5n kontinenten. Det rika material som finns kring sen nordgermansk religion i Norden har ocks\xc3\xa5 en tendens att \xc3\xb6verskugga de tidiga och antagligen annorlunda myter som f\xc3\xb6rsvann med det f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandevis tidiga kristnandet av sydliga germanstammar. Trots detta pekar arkeologiska unders\xc3\xb6kningar i kombination med tidiga historiska k\xc3\xa4llor skrivna av prim\xc3\xa4rt romare p\xc3\xa5 att man kan dra vissa slutsatser kring tidig germansk mytologi och religionsut\xc3\xb6vande._NEWLINE_Germanernas f\xc3\xb6rn\xc3\xa4msta gudomlighet var ursprungligen den str\xc3\xa5lande himlen, vars namn hos v\xc3\xa4stgermanerna var Tiu, och som f\xc3\xb6reslagits vara identisk med b\xc3\xa5de Tiwaz (Tyr) och Wodan (Oden). Tiu kan j\xc3\xa4mf\xc3\xb6ras med grekernas Zeus och romarnas Jupiter, men hos germanerna \xc3\xb6vergick denne gud tidigt till att bli en krigsgud, och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kopplade romarna ofta ihop honom med Mars. Till f\xc3\xb6ljd av detta \xc3\xa5tergav ocks\xc3\xa5 germanerna, n\xc3\xa4r de till\xc3\xa4gnade sig romarnas namn p\xc3\xa5 veckans dagar, Mars dag med Tyrs dag (Tisdag). B\xc3\xa4st bibeh\xc3\xb6lls hans dyrkan hos herminonerna i s\xc3\xb6dra Tyskland, vilkas huvudgud f\xc3\xb6rblev Tiu fram till kristnandet. Hos de andra germanstammarna f\xc3\xb6rlorade Tiu sin f\xc3\xb6rh\xc3\xa4rskande st\xc3\xa4llning eller uppl\xc3\xb6stes s\xc3\xa5 sm\xc3\xa5ningom i flera gudagestalter. S\xc3\xa5 var Tor (tyskarnas Donar), styrkans och \xc3\xa5skans gud, troligen en avs\xc3\xb6ndring av Tiu. Romarna s\xc3\xa5g i Donar b\xc3\xa5de Herkules och Jupiter, och till f\xc3\xb6ljd av den senare sammanst\xc3\xa4llningen \xc3\xb6versatte germanerna Jupiters dag med torsdag. Ingveonerna och skandinaverna dyrkade en gemensam gudafamilj. Ingveonerna f\xc3\xb6rvarade n\xc3\xa4mligen i en helig lund p\xc3\xa5 en \xc3\xb6 i "Oceanen" bilden av en gudinna, Nerthus, som betecknade den alstrande jorden. Hennes manliga motbild var de senare skandinavernas Njord, vars son Frej utgjorde det f\xc3\xb6rn\xc3\xa4msta f\xc3\xb6rem\xc3\xa5let f\xc3\xb6r kulten i svearnas uppsalatempel och vars binamn Yngve-Frej och Ingunar-Frej troligen ursprungligen betydde "ingveonernas herre" och "sk\xc3\xb6rdegud". Hos ingveonerna r\xc3\xa5dde seden att Nerthus\' bild vid vissa tider uttogs ur den heliga lunden och under stora h\xc3\xb6gtidliga former p\xc3\xa5 en vagn f\xc3\xb6rdes omkring i landet f\xc3\xb6r att sprida fruktbarhet, och p\xc3\xa5 samma s\xc3\xa4tt gjorde svearna med Frejs bild i Uppsala tempel. Flertalet s\xc3\xa5dana vagnar har hittats, fr\xc3\xa5n den tidiga Deigbergsvagnen fr\xc3\xa5n Jylland (100-talet f.Kr.) till den ber\xc3\xb6mda men sena vagnen fr\xc3\xa5n 800-talet e.Kr. som hittades i samband med Osebergsskeppet i Norge med de kompletterande textilier som beskriver vagnprocessioner. Parallella k\xc3\xa4llor till en s\xc3\xa5dan kult hittas ocks\xc3\xa5 i de senare isl\xc3\xa4ndska sagorna, prim\xc3\xa4rt Gunnars \xc3\xbe\xc3\xa1ttr helmings. P\xc3\xa5 grund av dessa och vissa andra omst\xc3\xa4ndigheter drog vissa forskare kring sekelskiftet 1900 slutsatsen att skandinaver tillh\xc3\xb6rde ingveonernas stam, som d\xc3\xa5 skulle omfattat b\xc3\xa5de v\xc3\xa4st- och \xc3\xb6stgermaner. Dessa slutsatser \xc3\xa4r dock i dag omdebatterade, men Nerthus-kulten \xc3\xa4r emellertid b\xc3\xa5de omvittnad i flera tidiga k\xc3\xa4llor, och verkar ha varit en utbredd kult hos m\xc3\xa5nga germanstammar, en kult som sedan omformats och bevarats i en annan form i Skandinavien. Sozomen, en bysantinsk f\xc3\xb6rfattare, beskrev \xc3\xa5r 348 e.Kr. bland annat hur den visigotiske kungen Athanaric anv\xc3\xa4nde en avgudabild f\xc3\xb6r att kr\xc3\xa4va offer och underkastelse eller d\xc3\xb6den hos kristna goter._NEWLINE_Hos istveonerna undantr\xc3\xa4ngdes Tiu som huvudgud och himmelsgud av Wotan (Oden). Denne var ursprungligen en vindgud som, d\xc3\xa5 han jagade fram med stormen, anf\xc3\xb6rde de avlidnas andar, men han blev tillika segerns och bildningens (runkunskapens och skaldekonstens) gud. M\xc3\xb6jligen utvecklades hans dyrkan d\xc3\xa4rigenom att germanerna vid nedre Rhen l\xc3\xa4rde k\xc3\xa4nna Merkurius, vilken t\xc3\xa4nktes ila fram genom rymden, f\xc3\xb6randes de avlidnas andar till Hades och som ocks\xc3\xa5 gjorde kulturbringande uppfinningar. Odens dyrkan utbredde sig till alla nordtyska och skandinaviska folk och f\xc3\xb6rdes av angler och saxare till England. Efter honom fick Merkurius\' dag, onsdagen (p\xc3\xa5 engelska Wednesday), sitt namn. P\xc3\xa5 h\xc3\xb6gtyska heter emellertid denna dag Mittwoch (mittveckodagen), vilket har tolkats som att Oden/Wotan inte var en viktig gudom i s\xc3\xb6dra Tyskland._NEWLINE_Den \xc3\xb6stromerske historikern Prokopios uppger p\xc3\xa5 500-talet att inv\xc3\xa5narna i Thule dyrkade m\xc3\xa5nga gudar och andar i himlen, i luften, p\xc3\xa5 jorden och i havet, samt \xc3\xa4ven n\xc3\xa5gra som troddes bo i k\xc3\xa4llor och floder. De offrade \xc3\xa5t alla och att Ares (Mars) var deras h\xc3\xb6gste gud, \xc3\xa5t vilken de offrade m\xc3\xa4nniskor. Det nedan anf\xc3\xb6rda uttrycket i det saxiska dopl\xc3\xb6ftet antyder vilka andra gudar som fanns hos saxarna._NEWLINE_Merseburgbesv\xc3\xa4rjelserna \xc3\xa4r tv\xc3\xa5 mytologiskt viktiga besv\xc3\xa4rjelser p\xc3\xa5 frankiska dialekten av fornh\xc3\xb6gtyskan, upptecknade p\xc3\xa5 900-talet i en handskrift fr\xc3\xa5n 800-talet i Merseburg, men s\xc3\xa4kert av vida \xc3\xa4ldre ursprung. I den f\xc3\xb6rsta anropas idisi (diser) i egenskap av valkyrjor, vilka skall befria krigsf\xc3\xa5ngen fr\xc3\xa5n hans fj\xc3\xa4ttrar; den andra skall bota vrickning, s\xc3\xa5som den en g\xc3\xa5ng botades p\xc3\xa5 den f\xc3\xa5le som Wodan (Oden) red, d\xc3\xa5 han j\xc3\xa4mte Phol (uttalas "Fol", vilket allitterationen visar), for till skogs, i det att trolls\xc3\xa5ng sj\xc3\xb6ngs d\xc3\xa4r\xc3\xb6ver av Sinthgunt (m\xc3\xa5nen?), Sunna (solen), Volla (Fulla), Frija (Frigg) och Wodan. Phol kallas \xc3\xa4ven f\xc3\xb6r balder, men huruvida detta betyder att han \xc3\xa4r densamme som Eddans Balder eller om det blott \xc3\xa4r en titel (den b\xc3\xa5lde) \xc3\xa4r os\xc3\xa4kert. Av dessa besv\xc3\xa4rjelser framg\xc3\xa5r, att en del av den nordiska mytologins gestalter i olika gestalter \xc3\xa4ven kan ha funnits hos forntyska folk._NEWLINE_Detta \xc3\xa4r det huvudsakliga vi k\xc3\xa4nner till fr\xc3\xa5n den forngermanska gudatron. Den hade utvecklat sig ur den indoeuropeiska religionen till en dyrkan av det m\xc3\xa4nskliga. Dock var gudarnas f\xc3\xb6rm\xc3\xa4nskligande p\xc3\xa5 l\xc3\xa5ngt n\xc3\xa4r inte s\xc3\xa5 genomf\xc3\xb6rt hos germanerna som hos grekerna. Gudarna fattades visserligen som personer med m\xc3\xa4nskliga gestalter, vilka till och med avbildades, men deras v\xc3\xa4sen var dunkelt, och en utbildad mytologi (gudal\xc3\xa4ra), motsvarig den homeriska, fanns inte. En s\xc3\xa5dan, visserligen av enklare beskaffenhet, uppstod f\xc3\xb6rst hos skandinaverna under vikingatiden, men de \xc3\xb6vriga germanerna var d\xc3\xa5 redan kristnade, och den nordiska asal\xc3\xa4ran f\xc3\xa5r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inte uppfattas som allm\xc3\xa4nt germansk._NEWLINE_Germanerna hade emellertid \xc3\xa4ven f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar om andra \xc3\xb6verm\xc3\xa4nskliga varelser \xc3\xa4n de egentliga gudarna. \xc3\x96verallt i de omgivande tingen anade de tillvaron av hemlighetsfulla makter. De uppfattade inte dessa - p\xc3\xa5 romerskt s\xc3\xa4tt - som blotta begrepp (abstraktioner) utan som levande varelser, som \xc3\xa4n fientligt, \xc3\xa4n v\xc3\xa4lg\xc3\xb6rande ingrep i m\xc3\xa4nniskans liv. I de vilda bergen, i den f\xc3\xb6rh\xc3\xa4rjande stormen, s\xc3\xa4rskilt den isiga nordanvinden, och i havets fruktansv\xc3\xa4rda f\xc3\xb6reteelser dolde sig f\xc3\xb6rf\xc3\xa4rliga vidunder av \xc3\xb6verm\xc3\xa4nsklig storlek, j\xc3\xa4ttar, eller av avskyv\xc3\xa4rd fulhet, troll. Tron p\xc3\xa5 dem var utan tvivel ett arv fr\xc3\xa5n gamla indoeuropeiska f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar om skadliga naturmakter, med vilka himmelska ljusgudar k\xc3\xa4mpade. I Greklands och Italiens milda klimat hade dessa f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar bleknat, men hos germanerna, som bodde norrut, fortlevde de med of\xc3\xb6rminskad styrka och utvecklade sig i Norden till myterna om de av Tor bek\xc3\xa4mpade j\xc3\xa4ttarna._NEWLINE_Sedan germanerna, genom romerskt inflytande f\xc3\xa5tt smak f\xc3\xb6r prydliga vapen och smycken, blev s\xc3\xa5dana f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l s\xc3\xa5 popul\xc3\xa4ra att germanerna s\xc3\xb6kte en \xc3\xb6verm\xc3\xa4nsklig f\xc3\xb6rklaring till deras upphov, och s\xc3\xa5 uppstod s\xc3\xa4gner om konstf\xc3\xa4rdiga dv\xc3\xa4rgar som bearbetade och avundsjukt vaktade bergens dolka metallrikedom._NEWLINE_\xc3\x84ngarna personifierades av \xc3\xa4lvor, b\xc3\xb6ljorna av sj\xc3\xb6jungfrur och spelande str\xc3\xb6mkarlar, och i skogens dunkel trodde man sig se skogsr\xc3\xa5 och huldror. Man trodde \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 varelser n\xc3\xa4ra hemmet: v\xc3\xa4ttar, nissar, puckar och tomtar. Tron p\xc3\xa5 dessa "l\xc3\xa4gre naturv\xc3\xa4sen" verkar ha varit den del av den gamla tron som var fastare rotad \xc3\xa4n de gamla gudarna eftersom gudarna ganska snabbt gav vika f\xc3\xb6r kristendomen, medan skrock och vidskepelse av ovan n\xc3\xa4mnt slag kvarlevt in i v\xc3\xa5r tid.\n_START_SECTION_\nGravseder\n_START_PARAGRAPH_\nRunt 100 f.Kr. b\xc3\xb6rjar nedl\xc3\xa4ggning av vapen bli vanligt i gravarna i norra Europa. Detta kan enligt forskare kopplas till konflikter som uppstod vid "Limes", romarrikets gr\xc3\xa4ns mot norr. Vid denna tidpunkt var det \xc3\xa4nnu inte vanligt med gravh\xc3\xb6gar, om man bortser fr\xc3\xa5n brons\xc3\xa5ldersh\xc3\xb6gar. Gravh\xc3\xb6gar blev vanliga de f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5rhundradena efter v\xc3\xa5r tider\xc3\xa4knings b\xc3\xb6rjan, p\xc3\xa5 200-talet i Danmark, och 300-talet i M\xc3\xa4lardalen. Den tidigare eliten i samh\xc3\xa4llet l\xc3\xa4t oftast gravs\xc3\xa4tta sig obr\xc3\xa4nda kammargravar: ett "d\xc3\xb6dshus av sten" som symboliserade stormannens l\xc3\xa5nghus. I exempelvis Sverige tar p\xc3\xa5 500-600-talet, under vendeltid, en ny elit \xc3\xb6ver, samtidigt som stora delar av \xc3\xb6vriga germanska omr\xc3\xa5den kristnas, och de gravh\xc3\xb6garna blir vanligare och allt mer storartade i de \xc3\xa5terst\xc3\xa5ende hedniska omr\xc3\xa5dena. Eliten bosatte sig p\xc3\xa5 andra platser, och de gamla kammargravarna plundras ofta. Kremering blir i samband med detta vanligt. Det \xc3\xa4r under denna tid som Uppsala h\xc3\xb6gar tillkommer, likas\xc3\xa5 de liknande gravarna i Sutton Hoo i England - fynden p\xc3\xa5 dessa orter p\xc3\xa5minner mycket om varandra. Vissa praktgravar fr\xc3\xa5n denna tid inneh\xc3\xa5ller tr\xc3\xa4b\xc3\xa5tar, s\xc3\xa5 kallade b\xc3\xa5tgravar. Dessa \xc3\xa4r absolut vanligast i Norden._NEWLINE_En j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rande studie av f\xc3\xb6rkristna gravar fr\xc3\xa5n neolitikums b\xc3\xb6rjan till vikingatidens slut och senare medeltida kristna gravar har visat att det under l\xc3\xa5ng tid existerat en gravsed som best\xc3\xa4mt i vilket v\xc3\xa4derstreck man placerat den avlidne, \xc3\xa5tminstone i s\xc3\xb6dra Skandinavien. Huvuddelen av de forntida gravarna samlar sig med l\xc3\xa4ngdaxlar grovt i OSO-VNV samt SSV-NNO, vilket tolkats som \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmande med solens uppg\xc3\xa5ng under h\xc3\xb6stblotet, som s\xc3\xa5gs som ny\xc3\xa5r under hednisk tid. M\xc3\xa4lardalen sticker ut i j\xc3\xa4mf\xc3\xb6relse, och d\xc3\xa4r verkar de avlidna ha lagts i \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmelse med solens uppg\xc3\xa5ng runt jul, vilket ocks\xc3\xa5 det var en viktig hednisk h\xc3\xb6gtid. Efter kristnandet har de avlidna ist\xc3\xa4llet lagts i riktning ONO, vilket \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmer med solens uppg\xc3\xa5ng vid p\xc3\xa5sk._NEWLINE_Ett redskap som i princip enbart \xc3\xa5terfinns p\xc3\xa5 hedniska gravplatser, prim\xc3\xa4rt i manliga h\xc3\xb6grest\xc3\xa5ndsgravar, \xc3\xa4r speciella grillspett som kan bindas till b\xc3\xa5de offerritualer och efterf\xc3\xb6ljande gille. Dessa spett dyker upp i th\xc3\xbcringska och frankiska gravar fr\xc3\xa5n 500-600-talet, men f\xc3\xb6rsvinner efter 600-talet, medan de vidare \xc3\xa5terfinns i Norden fr\xc3\xa5n 600-1000-talet.\n_START_SECTION_\nSj\xc3\xb6ar, lundar, tempel och kulthus\n_START_PARAGRAPH_\nDe k\xc3\xa4llor som omtalar Nerthus heliga sj\xc3\xb6 g\xc3\xb6r sig p\xc3\xa5minda i den arkeologiska material man funnit i mossar och tr\xc3\xa4sk - och pekar p\xc3\xa5 vilken viktig roll just offrandet i vattendrag varit redan tidigt i den germanska kulturen. Omfattningen av v\xc3\xa4lbevarade mosslik, guld och skatter samt upps\xc3\xa5tligt f\xc3\xb6rst\xc3\xb6rda vapen visar p\xc3\xa5 detta. Fynd har gjorts prim\xc3\xa4rt i nordv\xc3\xa4stra Tyskland och i regionerna v\xc3\xa4st om Baltikum, och stora skattfynd av ringar har hittats i Smederup p\xc3\xa5 Jylland i Danmark; b\xc3\xa5tar och vapen funna i Hjortspring p\xc3\xa5 \xc3\xb6n Als, vapen och skatter i Nydam, och det omfattande Torsbjerg-fyndet i Angeln. I s\xc3\xb6dra Skandinavien har arkeologerna funnit stora vapenoffer fr\xc3\xa5n 200-talet i sj\xc3\xb6ar. Liknande fynd har dock \xc3\xa4ven gjorts l\xc3\xa4ngre norrut, till exempel i Finnestorp i V\xc3\xa4sterg\xc3\xb6tland, och i den mer k\xc3\xa4nda offerplatsen Skedemosse p\xc3\xa5 \xc3\x96land d\xc3\xa4r man funnit \xc3\xb6ver 1,3\xc2\xa0kg guld, samt ben efter hundratals h\xc3\xa4star, 80 kor, 60 f\xc3\xa5r och totalt 38 m\xc3\xa4nniskor. Fynd fr\xc3\xa5n K\xc3\xa4ringsj\xc3\xb6n, \xc3\x96vraby socken i Halland visar upp fredligare offer fr\xc3\xa5n tiden 200-400 e.Kr. Inga vapen fanns bland fynden, som huvudsakligen bestod av lerk\xc3\xa4rl fyllda med matvaror, men \xc3\xa4ven tr\xc3\xa4f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l. Vidare kan omfattningen av de gudanamn som bevarats i ortnamn b\xc3\xa5de i Skandinavien och p\xc3\xa5 kontinenten peka p\xc3\xa5 var det eventuellt funnits heliga platser._NEWLINE_De heliga platser som fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan anv\xc3\xa4ndes som st\xc3\xb6rre kultplatser var enligt Tacitus prim\xc3\xa4rt heliga lundar och tr\xc3\xa4d. Detta bekr\xc3\xa4ftas ocks\xc3\xa5 genom de m\xc3\xa5nga kristna missionsber\xc3\xa4ttelser som bevarats - och d\xc3\xa4r tr\xc3\xa4d och lundar varit de viktigaste yttre tecknen p\xc3\xa5 germansk hedendom, och som s\xc3\xa5dana, enligt mission\xc3\xa4rerna, skulle f\xc3\xb6rst\xc3\xb6ras. Heliga lundar anv\xc3\xa4ndes dock p\xc3\xa5 olika s\xc3\xa4tt och f\xc3\xb6r olikartade \xc3\xa4ndam\xc3\xa5l. F\xc3\xb6rutom som helig plats kunde lunden anv\xc3\xa4ndas som tingsplats, f\xc3\xb6rvaringsst\xc3\xa4lle f\xc3\xb6r heliga ting (som Nerthus vagn) eller samlingsplats. Olika lundar var ocks\xc3\xa5 vigda \xc3\xa5t olika gudar, vilket inte minst ortnamnsforskningen kan p\xc3\xa5visa. Sj\xc3\xb6ar och mossar kunde brukas som offerplatser or\xc3\xb6rda, men i vissa fall, som i det ovan n\xc3\xa4mnda fallet K\xc3\xa4ringsj\xc3\xb6n, byggde man till ett enormt packverk av stockar, grenar och sten runt sj\xc3\xb6n f\xc3\xb6r att f\xc3\xa5 en fast b\xc3\xa4lte runt str\xc3\xa4nderna; som mest m\xc3\xa4ter bredden p\xc3\xa5 packverket 4-5 meter._NEWLINE_Tr\xc3\xa4d omn\xc3\xa4mns ocks\xc3\xa5 i k\xc3\xa4llmaterialet. I Geismar h\xc3\xb6gg den helige Bonifatius ner hessernas "heliga ek", kallad Donarseken i b\xc3\xb6rjan av 700-talet. Dock har Thede Palm argumenterat f\xc3\xb6r att den enda slutsats som \xc3\xa4r rimlig av dra av k\xc3\xa4llans originaltext \xc3\xa4r att eken stod p\xc3\xa5 en plats d\xc3\xa4r man dyrkade Donar - det beh\xc3\xb6ver inte vara s\xc3\xa5 att det var eken i sig som var dyrkad. Saxarna tillbad Irminsul, en pelare, tr\xc3\xa4d eller stod som fanns i Sachsen i n\xc3\xa4rheten av Weser i Tyskland. Irminsul har tolkats som V\xc3\xa4rldspelaren, (j\xc3\xa4mf\xc3\xb6r med Yggdrasil). Namnet Irminsul f\xc3\xb6rklaras etymologiskt "upph\xc3\xb6jd, stor, pelare"; Irmin kan ocks\xc3\xa5 \xc3\xb6verf\xc3\xb6ras till ett binamn p\xc3\xa5 Oden, Jormunr, den upph\xc3\xb6jde. En k\xc3\xa4llkritisk unders\xc3\xb6kning av ovan n\xc3\xa4mnde Palm visar att Irminsul rimligen var ett allm\xc3\xa4nt namn p\xc3\xa5 en offerst\xc3\xa5ng, eventuellt vigd \xc3\xa5t Oden/Wodan, eftersom flera Irminsul omn\xc3\xa4mns i k\xc3\xa4llorna. En Irminsul i Sachsen f\xc3\xb6rst\xc3\xb6rdes av Karl den store 772. I det saxiska dopl\xc3\xb6ftet fr\xc3\xa5n 800-talet avsv\xc3\xa4rjs "Thuner och Woden och Saxnot och alla de onda makter, som \xc3\xa4r i deras s\xc3\xa4llskap"._NEWLINE_En helig lund, eller plats, kallades ocks\xc3\xa5 "vi". 2007 unders\xc3\xb6ktes ett vi fr\xc3\xa5n vendeltid i Lilla Ullevi fullst\xc3\xa4ndigt. Viet i Lilla Ullevi bestod av olika l\xc3\xa4mningar, naturliga s\xc3\xa5v\xc3\xa4l som m\xc3\xa4nniskoskapade; centralt fanns den s\xc3\xa5 kallade hargen, en stenkonstruktion som ligger p\xc3\xa5 viets h\xc3\xb6gsta punkt. I hargen l\xc3\xa5g en plattform som antagligen fungerat som altare. Plattformen har efterl\xc3\xa4mnat sp\xc3\xa5r i form av fyra kraftiga stolph\xc3\xa5l. S\xc3\xb6der om stenkonstruktionen fanns ett stort antal stolph\xc3\xa5l, och arkeologerna antar att det kan ha varit en offerplats p\xc3\xa5 grund av de m\xc3\xa5nga fynd av amulettringar som man gjort d\xc3\xa4r. Ringar f\xc3\xb6rekom \xc3\xa4ven i hargen, d\xc3\xa4r man funnit n\xc3\xa4rmare 70 stycken j\xc3\xa4rnringar, m\xc3\xa5nga med mindre ringar h\xc3\xa4ngande i den st\xc3\xb6rsta ringen. Ringar antas ocks\xc3\xa5 ha betytt mycket i den nordiska kulten d\xc3\xa5 de fungerat som d\xc3\xb6rringar p\xc3\xa5 kultbyggnader, vilket man sett i templet i Upp\xc3\xa5kra, och som ocks\xc3\xa5 \xc3\xa4r avbildat p\xc3\xa5 Sparl\xc3\xb6sastenen. Det isl\xc3\xa4ndska sagomaterialet bekr\xc3\xa4ftar ocks\xc3\xa5 ringarnas betydelse i \xc3\xa5tminstone den nordgermanska kulten. Man kan \xc3\xa4ven n\xc3\xa4mna den gotiska Pietroassaringen fr\xc3\xa5n 300-400-talet i sammanhanget._NEWLINE_Germanska tempel omtalas hos Tacitus (\xc3\xa4ven om han paradoxalt nog samtidigt menar att germanerna inte hade tempel), men fram till att ett kulthus i Upp\xc3\xa5kra i Sk\xc3\xa5ne fr\xc3\xa5n 200-talet e.Kr, och ett kulthus i Borg utanf\xc3\xb6r Norrk\xc3\xb6ping fr\xc3\xa5n 900-talet, hittades fanns det inga direkta arkeologiska bevis f\xc3\xb6r dessa, eller hur dessa var uppbyggda. Adam av Bremens beskrivningar av gudatempel fr\xc3\xa5n vikingatiden i Uppsala och i Rethra utanf\xc3\xb6r Berlin \xc3\xa4r sena och \xc3\xa4r tveksamma f\xc3\xb6r att beskriva eventuella tidiggermanska tempel. Templet i Upp\xc3\xa5kra \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r ett viktigt fynd d\xc3\xa5 det fungerat aktivt i flera hundra \xc3\xa5r innan det \xc3\xb6vergavs p\xc3\xa5 900-talet e.Kr. Byggnaden, som byggs till och byggts om under \xc3\xa5rhundradena, hade ytterv\xc3\xa4ggar som har varit i s\xc3\xa5 kallad stavkonstruktion mellan kraftiga h\xc3\xb6rnstavar. Tekniken k\xc3\xa4nns igen fr\xc3\xa5n p\xc3\xa5tr\xc3\xa4ffade rester efter stavkyrkor i Lund fr\xc3\xa5n ca 1050. De st\xc3\xa5ende plankorna m\xc3\xa5ste upptill ha varit inpassade i en horisontell tr\xc3\xa4stock, s\xc3\xa5 kallad lejd, vilken legat p\xc3\xa5 h\xc3\xb6rnstavarna. Den djupa r\xc3\xa4nnan som stavv\xc3\xa4ggarna varit satta i samt de djupa h\xc3\xa5len f\xc3\xb6r h\xc3\xb6rnstavarna visar att byggnadens ytterv\xc3\xa4ggar m\xc3\xa5ste ha varit h\xc3\xb6ga. H\xc3\xa5len har ju till uppgift att h\xc3\xa5lla emot sidobelastningarna s\xc3\xa5 att v\xc3\xa4ggarna inte st\xc3\xb6rtat omkull. I Hemse kyrka p\xc3\xa5 Gotland har man funnit bevarade v\xc3\xa4ggstavar i full l\xc3\xa4ngd p\xc3\xa5 tre meter fr\xc3\xa5n den tidig tr\xc3\xa4kyrka. En h\xc3\xb6jd f\xc3\xb6r templets ytterv\xc3\xa4ggar p\xc3\xa5 upp mot fyra meter \xc3\xb6ver markytan \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inte om\xc3\xb6jlig. \xc3\x84ven om byggnaden kan ge en vink om hur eventuella motsvarigheter p\xc3\xa5 kontinenten kan ha sett ut kr\xc3\xa4vs mer arkeologiska fynd p\xc3\xa5 fler platser f\xc3\xb6r att kunna dra n\xc3\xa5gra st\xc3\xb6rre slutsatser om germanska tempel utanf\xc3\xb6r Norden._NEWLINE_De uppt\xc3\xa4ckta kulthusen visar att kulten, som uppenbarligen fr\xc3\xa4mst i dessa fall handlat om goda sk\xc3\xb6rdar och fruktbarhet, fr\xc3\xa5n 200-talet e. Kr., sakta men s\xc3\xa4kert blir en inomhuskult. Samtidigt \xc3\xb6verges de traditionella offerplatser i landskapet, mossar och sj\xc3\xb6ar, som tidigare var den vanliga platsen f\xc3\xb6r offer av djur, m\xc3\xa4nniskor, vapen, vardagsf\xc3\xb6rem\xc3\xa5l och guld._NEWLINE_Fr\xc3\xa5n senare nordgermanskt omr\xc3\xa5de framg\xc3\xa5r det att den vanligaste formen av kult d\xc3\xa4r var kultgillet, det vill s\xc3\xa4ga kulten i hemmet och vid allm\xc3\xa4nna fester p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rdarna. Det var uppenbarligen bara vid utomordentliga tillf\xc3\xa4llen man hade stora samlingar vid heliga lundar eller i tempel. Att dra f\xc3\xb6r stora paralleller med avl\xc3\xa4gsen tid och avl\xc3\xa4gsna omr\xc3\xa5den \xc3\xa4r dock vanskligt.\n_START_SECTION_\nKristnandet\n_START_PARAGRAPH_\nOstrogoterna, visigoterna och vandalerna kristnades medan de fortfarande befann sig utanf\xc3\xb6r det romerska rikets gr\xc3\xa4nser, men antog arianismen snarare \xc3\xa4n den katolska l\xc3\xa4ran. Det fr\xc3\xa4msta skrivna dokument som \xc3\xa5terst\xc3\xa5r p\xc3\xa5 det gotiska spr\xc3\xa5ket \xc3\xa4r den bibel\xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning som gjordes av Wulfila, den mission\xc3\xa4r som omv\xc3\xa4nde goterna, fr\xc3\xa4mst bevarad i form av Silverbibeln. Langobarderna kristnades inte f\xc3\xb6rr\xc3\xa4n efter att de slagit sig ned inom romerska riket men tog till sig den kristna l\xc3\xa4ran fr\xc3\xa5n arianska germaner. Markomannernas drottning Fritigil korresponderade med Ambrosius av Milano r\xc3\xb6rande hennes folks konvertering till kristendomen under andra halvan av 300-talet._NEWLINE_Frankerna omv\xc3\xa4ndes direkt till den katolska l\xc3\xa4ran utan en mellanperiod som arianer. Senare skulle frankiska mission\xc3\xa4rer och soldater ledda av Karl den store med v\xc3\xa5ld tvinga omv\xc3\xa4ndelsen p\xc3\xa5 sina saxiska grannar i norr._NEWLINE_Nordgermanerna bevarade l\xc3\xa4nge den gamla hedniska germanska livsstilen och religionen (se Asatro) och var de sista av denna folkgrupp som kristnades.'