b'\n_START_ARTICLE_\nJ\xc3\xb6rgen Lehmann\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xb6rgen Erik Lehmann, f\xc3\xb6dd 15 januari 1898, d\xc3\xb6d 26 december 1989, var en dansk l\xc3\xa4kare och kemist verksam i Sverige. Lehmann bedrev forskarstudier vid Lunds universitet under Torsten Thunberg, professor i fysiologi, som r\xc3\xa4knas som uppt\xc3\xa4ckare av dehydrogenaser, en betydelsefull grupp biokemiska enzymer.  Lehmann disputerade i Lund 1929 och utn\xc3\xa4mndes samma \xc3\xa5r till docent. 1935-37 var han verksam vid Rockefeller-universitetet i New York hos den blivande nobelpristagaren Herbert Gasser.  _NEWLINE_Lehmann blev 1937 professor i medicinsk biokemi vid \xc3\x85rhus universitet, men flyttade redan \xc3\xa5ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 till G\xc3\xb6teborg f\xc3\xb6r att tilltr\xc3\xa4da en tj\xc3\xa4nst som \xc3\xb6verl\xc3\xa4kare och chef f\xc3\xb6r Sahlgrenska sjukhusets centrallaboratorium.  Efter sin pensionering 1963 var Lehmann verksam vid farmakologiska institutionen vid G\xc3\xb6teborgs universitet._NEWLINE_J\xc3\xb6rgen Lehmann var son till Edvard Lehmann, professor i religionshistoria vid Lunds universitet och dennes maka Karen, f\xc3\xb6dd Wiehe. Ett f\xc3\xb6rsta \xc3\xa4ktenskap ingicks 1926 med Marie-Louise de Vylder, ett andra 1948 med Maja Wistrand. Han gravsattes den 9 mars 1990 p\xc3\xa5 Stampens kyrkog\xc3\xa5rd i G\xc3\xb6teborg._NEWLINE_Lehmann \xc3\xa4r fr\xc3\xa4mst k\xc3\xa4nd f\xc3\xb6r ha utvecklat tv\xc3\xa5 l\xc3\xa4kemedel: paraaminosalicylsyra, (PAS), som fr\xc3\xa5n 1946 spelade en avg\xc3\xb6rande roll i behandlingen av tuberkulos (TBC) och dikumarol, en koagulationsh\xc3\xa4mmande medicin som fr\xc3\xa5n 1941 anv\xc3\xa4ndes i mer \xc3\xa4n fem decennier. Lehmanns unika framg\xc3\xa5ngar som utvecklare av nya l\xc3\xa4kemedel byggde i h\xc3\xb6g grad p\xc3\xa5 hans kunskaper i biokemi, s\xc3\xa4rskilt l\xc3\xa4ran om enzymer, ett \xc3\xa4mnesomr\xc3\xa5de han var v\xc3\xa4l f\xc3\xb6rtrogen med efter sina doktorandstudier vid Thunbergs laboratorium.\n_START_SECTION_\nLehmanns f\xc3\xb6rsta l\xc3\xa4kemedel: Apekumarol\n_START_PARAGRAPH_\nSom nytilltr\xc3\xa4dd \xc3\xb6verl\xc3\xa4kare i G\xc3\xb6teborg utvecklade Lehmann med b\xc3\xb6rjan under sensommaren 1940 en koagulationsh\xc3\xa4mmande medicin, dikumarol, som anv\xc3\xa4ndes f\xc3\xb6r att behandla och f\xc3\xb6rhindra blodpropp.  Lehmann och medarbetare extraherade dikumarol fr\xc3\xa5n fermenterad s\xc3\xb6tv\xc3\xa4ppling, Melilotus officinalis, som han och underl\xc3\xa4karen Johan M\xc3\xa5rtensson h\xc3\xa4mtat med h\xc3\xb6skrinda fr\xc3\xa5n Hisingen norr om G\xc3\xb6teborg.  Den f\xc3\xb6rsta patienten behandlades framg\xc3\xa5ngsrikt vid Sahlgrenska sjukhuset 1941; d\xc3\xa4refter var dikumarol (med varunamnet Apekumarol) i kliniskt bruk fram till 1990-talet.  Dikumarol utvecklades sedan Lehmann hade observerat att ett derivat av dikumarol kemiskt liknade K-vitamin, som \xc3\xa4r betydelsefullt f\xc3\xb6r koagulation.  Lehmann formulerade hypotesen att dikumarol kunde fungera som en antagonist till K-vitamin, och d\xc3\xa4rigenom f\xc3\xb6rebygga och l\xc3\xb6sa upp blodproppar.  Han har sj\xc3\xa4lv livfullt beskrivit detta utvecklingsarbete i tidskriften Circulation (volym 19, sid 122, januari 1959).\n_START_SECTION_\nHistorien om PAS och streptomycin: en revolution i behandlingen av tuberkulos\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa4kemedlet PAS, vars kemiska beteckning \xc3\xa4r 4-aminosalicylsyra, var resultatet av att Lehmann hade l\xc3\xa4st en vetenskaplig artikel om tuberkelbacillers \xc3\xa4mnesoms\xc3\xa4ttning i den amerikanska tidskriften Science, och han formulerade p\xc3\xa5 basen av denna artikel en hypotes om att PAS skulle vara verksamt mot tuberkulos.  I b\xc3\xb6rjan av mars 1943 skrev Lehmann till l\xc3\xa4kemedelsf\xc3\xb6retaget AB Ferrosan i Malm\xc3\xb6.  Ett stycke i brevet lyder: "Fr\xc3\xa5n enzymteoretisk synpunkt kan man f\xc3\xb6rv\xc3\xa4nta sig, att salicylsyra n\xc3\xa4rst\xc3\xa5ende f\xc3\xb6reningar skall ha en bakteriostatisk verkan [mot tuberkelbaciller]. Mest intressant vore det att studera 4-aminosalicylsyra [PAS]."  Lehmann f\xc3\xb6rutsp\xc3\xa5dde allts\xc3\xa5 effekten av PAS vid tuberkulos utan att ha gjort ett enda experiment._NEWLINE_Syntesen av PAS visade sig vara tekniskt komplicerad, men i slutet av 1943 lyckades Ferrosans forskningschef Karl-Gustav Rosdahl framst\xc3\xa4lla 13\xc2\xa0gram PAS.  Lehmann analyserade tillsammans med bakteriologen Olof Sievers substansens effekter p\xc3\xa5 tuberkelbaciller i bakterieodling, och pr\xc3\xb6vade PAS p\xc3\xa5 sig sj\xc3\xa4lv f\xc3\xb6r att f\xc3\xb6rs\xc3\xa4kra sig om att medicinen inte var toxisk (han hade tidigare pr\xc3\xb6vat dikumarol p\xc3\xa5 samma s\xc3\xa4tt).  Under v\xc3\xa5ren 1944 gav lungl\xc3\xa4karen Gylfe Vallentin vid Renstr\xc3\xb6mska sjukhuset och barnl\xc3\xa4karen Gustaf Pettersson i G\xc3\xb6teborg f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen PAS till patienter med tuberkulos.  PAS gavs inledningsvis som lokalbehandling, men den 30 oktober samma \xc3\xa5r administrerades l\xc3\xa4kemedlet f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen peroralt._NEWLINE_Lehmann, Sievers och Vallentin presenterade sina fynd f\xc3\xb6r nordiska lungl\xc3\xa4kare under v\xc3\xa5ren 1946.  De tre forskarna bem\xc3\xb6ttes med stor skepsis: en framst\xc3\xa5ende sanatoriel\xc3\xa4kare fr\xc3\xa5n Akademiska sjukhuset i Uppsala antydde att resultaten skulle ha dikterats av det f\xc3\xb6retag som tillverkade PAS, och en professor fr\xc3\xa5n Oslo ans\xc3\xa5g sig kunna sl\xc3\xa5 fast att resultaten "inte visade n\xc3\xa5gonting alls".  En \xc3\xb6verl\xc3\xa4kare vid Svensh\xc3\xb6gens sanatorium skrev flera kritiska artiklar i bl a Nordisk Medicin, och v\xc3\xa4grade under l\xc3\xa5ng tid att ge PAS till sina patienter._NEWLINE_Lehmann och medarbetare beslutade att analysera effekten av PAS mer systematiskt, och i april 1947 startade en klinisk studie i vilken 176 patienter vid fem svenska sanatorier delades upp i tv\xc3\xa5 grupper. Den ena erh\xc3\xb6ll kapslar med PAS och den andra liknande kapslar utan aktiv substans (placebo). Resultaten, som publicerades i The American Review of Tuberculosis (volym 61, sid 591-612) var \xc3\xb6verv\xc3\xa4ldigande: f\xc3\xb6r alla de symtom som utv\xc3\xa4rderades (bl a kroppsvikt, feber, f\xc3\xb6rekomst av tuberkelbaciller och lungf\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar) var PAS-behandling \xc3\xb6verl\xc3\xa4gsen placebo, med h\xc3\xb6g statistisk s\xc3\xa4kerhet._NEWLINE_Parallellt med Lehmanns arbete med PAS under den f\xc3\xb6rsta h\xc3\xa4lften av 1940-talet hade biokemisten Selman Waksman och medarbetare vid Rutgers-universitetet i New Jersey tagit fram ett antibiotikum mot tuberkulos, streptomycin.  Utvecklingen av streptomycin skedde praktiskt tagit samtidigt med Lehmanns arbete med PAS, som dock kom i kliniskt bruk f\xc3\xb6re streptomycin: den f\xc3\xb6rsta PAS-behandlingen genomf\xc3\xb6rdes i mars 1944, 8 m\xc3\xa5nader innan n\xc3\xa5gon patient f\xc3\xa5tt streptomycin (se t.ex. Erik Berglunds artikel i L\xc3\xa4kartidningen volym 94, sid 2205, 1997).  Till skillnad fr\xc3\xa5n det svala mottagande Lehmann erfarit i f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ken att lansera PAS i Norden blev streptomycin en riksangel\xc3\xa4genhet i USA. L\xc3\xa4kemedelsf\xc3\xb6retaget Merck satsade stora belopp f\xc3\xb6r att kunna tillverka tillr\xc3\xa4ckliga m\xc3\xa4ngder av substansen, och Eleanor Roosevelt intervenerade f\xc3\xb6r att begr\xc3\xa4nsa exporten av streptomycin f\xc3\xb6r att s\xc3\xa4kra dess tillg\xc3\xa4nglighet f\xc3\xb6r amerikanska tuberkulospatienter. _NEWLINE_Streptomycin utv\xc3\xa4rderades, liksom PAS, i kontrollerade kliniska pr\xc3\xb6vningar.  Streptomycin visade sig ha tydligt gynnsam effekt i dessa studier, men effekten var ofta \xc3\xb6verg\xc3\xa5ende eftersom tuberkelbaciller utvecklade resistens mot l\xc3\xa4kemedlet.  En studie, publicerad 1948, av streptomycin vid akut tuberkulos illustrerar problemet: streptomycin var \xc3\xb6verl\xc3\xa4gset g\xc3\xa4ngse behandling vid utv\xc3\xa4rdering efter 6 m\xc3\xa5nader (British Medical Journal, vol ii, sid 790-1), men senare uppf\xc3\xb6ljning visade ingen effekt p\xc3\xa5 \xc3\xb6verlevnad. _NEWLINE_Det var f\xc3\xb6rst n\xc3\xa4r PAS och streptomycin kombinerades som behandlingen blev varaktigt effektiv f\xc3\xb6r en stor andel tuberkulospatienter. The British Medical Council i England startade i slutet av 1948 en klinisk studie vilken 166 patienter med tuberkulos lottades ("randomiserades") till behandling med PAS, streptomycin eller PAS + streptomycin under tre m\xc3\xa5nader.  Resultaten, som publicerades i British Medical Journal ny\xc3\xa5rsafton 1949 (volym ii, sid 1073-85), visade att kombinationen PAS/streptomycin var \xc3\xb6verl\xc3\xa4gsen behandling med endera PAS eller streptomycin.  PAS visade sig effektivt reducera resistens mot streptomycin: av de 49 patienter som endast fick streptomycin uppvisade n\xc3\xa4ra 70% resistens mot l\xc3\xa4kemedlet, medan resistenta tuberkelbaciller endast kunde p\xc3\xa5visas hos 5 av de 48 patienter som lottats till behandling med PAS/streptomycin._NEWLINE_Fr\xc3\xa5n mitten av 1950-talet kompletterades PAS/streptomycin med ett nyuppt\xc3\xa4ckt antibiotikum, isoniazid (INH), som utvecklats av 1939 \xc3\xa5rs nobelpristagare i medicin Gerhard Domagk.  Denna trippelkombination blev standardterapi vid tuberkulos under flera decennier.  Den nya behandlingen gjorde, tillsammans med BCG-vaccinet, att d\xc3\xb6dligheten i tuberkulos i v\xc3\xa4stv\xc3\xa4rlden minskade med n\xc3\xa4ra 90% och att sanatorier \xc3\xb6ver hela v\xc3\xa4rlden kunde st\xc3\xa4ngas.  PAS ingick i standardbehandling av tuberkulos v\xc3\xa4rlden \xc3\xb6ver fram till 1970, och anv\xc3\xa4nds fortfarande sporadiskt vid resistens mot mer modern terapi.  PAS blev ocks\xc3\xa5 en kommersiell framg\xc3\xa5ng: Ferrosan exporterade t.ex. flera miljoner kilo av l\xc3\xa4kemedlet under \xc3\xa5ren 1946-76.\n_START_SECTION_\nLehmann nekas nobelpris\n_START_PARAGRAPH_\nUppt\xc3\xa4ckten av effekten av PAS och streptomycin vid tuberkulos r\xc3\xa4knas till medicinhistoriens mest betydelsefulla genombrott. Selman Waksman erh\xc3\xb6ll 1952 \xc3\xa5rs nobelpris i medicin och fysiologi f\xc3\xb6r uppt\xc3\xa4ckten av streptomycin. N\xc3\xa4r Waksman fick besked om sitt nobelpris skickade han ett gratulationsbrev till Lehmann, eftersom han tog f\xc3\xb6r givet att de b\xc3\xa5da hade delat priset.  Waksman hade dock ensam utn\xc3\xa4mnts till pristagare.  Att Lehmann inte tilldelades nobelpris f\xc3\xb6r sin uppt\xc3\xa4ckt av PAS anses av m\xc3\xa5nga som ett av nobelf\xc3\xb6rsamlingens st\xc3\xb6rsta misstag, och flera b\xc3\xb6cker har behandlat \xc3\xa4mnet (se t.ex. nobelpristagaren Max Ferdinand Perutz\' artikel i The New York Review of Books vol 41, nr 10, 1994, och Frank Ryans bok Tuberculosis: The greatest story never told, Swift Publishers 1992). _NEWLINE_Lehmann erh\xc3\xb6ll otaliga medaljer och andra hedersbetygelser fr\xc3\xa5n hela v\xc3\xa4rlden, men fick v\xc3\xa4nta p\xc3\xa5 formell erk\xc3\xa4nsla fr\xc3\xa5n svenska kolleger till 1980, d\xc3\xa5 han som 82-\xc3\xa5ring invaldes som Svensk Lungmedicinsk F\xc3\xb6renings f\xc3\xb6rste hedersmedlem.  En bidragande faktor till den senkomna utm\xc3\xa4rkelsen kan ha varit att en tongivande medlem av f\xc3\xb6reningen, professor \xc3\x85ke Hanngren, trettio \xc3\xa5r tidigare hade varit en av de f\xc3\xb6rsta tuberkulospatienter som botats av PAS.'