b'\n_START_ARTICLE_\nCarl Axel L\xc3\xb6wenhielm\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xb6wenhielm misst\xc3\xa4nks ha varit son till Karl XIII i hans relation med Augusta von Fersen och i s\xc3\xa5 fall endast halvsyskon till sin bror Gustaf L\xc3\xb6wenhielm. L\xc3\xb6wenhielm var Sveriges f\xc3\xb6rhandlare under Wienkongressen, d\xc3\xa4r Sverige avtr\xc3\xa4dde Finland och Svenska Pommern, men i st\xc3\xa4llet gick Norge i personalunion med svenskarna.\n_START_SECTION_\nKarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xb6wenhielm deltog i krigsoperationerna i Finland \xc3\xa5ren 1788\xe2\x80\x931790, i Pommern 1807, vid norska gr\xc3\xa4nsen och p\xc3\xa5 \xc3\x85land 1809, samt avancerade till \xc3\xb6verstel\xc3\xb6jtnant vid Kronobergs regemente 1808. \xc3\x85r 1811 utn\xc3\xa4mndes han till chef f\xc3\xb6r V\xc3\xa4stg\xc3\xb6ta-Dals regemente, 1812 till generaladjutant och 1814 till generalmajor. 1815 fick han generall\xc3\xb6jtnants namn och f\xc3\xb6rde 1816\xe2\x80\x931824 bef\xc3\xa4let \xc3\xb6ver 8:e infanteribrigaden och 1816 blev han \xc3\xb6verstekammarjunkare. Under \xc3\xa5ren b\xc3\xb6rjade han sitt diplomatiska arbete som legationskavaljer i Konstantinopel och gjorde betydelsefulla insatser som envoy\xc3\xa9 i Sankt Petersburg \xc3\xa5ren 1812\xe2\x80\x931818, under vilken tid han sl\xc3\xb6t det betydelsefulla f\xc3\xb6rdrag med Ryssland (5 april 1812), som lade grunden till "1812 \xc3\xa5rs politik" genom att garantera Sverige Rysslands bist\xc3\xa5nd vid f\xc3\xb6rv\xc3\xa4rvet av Norge. D\xc3\xa4refter f\xc3\xb6ljde han kejsar Alexander under hela kriget mot Napoleon i Ryssland, Tyskland och Frankrike (1812\xe2\x80\x931814) och deltog som Sveriges ombud i Ch\xc3\xa2tillonkongressen i Ch\xc3\xa2tillon-sur-Seine (1814) och Wienkongressen (1814\xe2\x80\x931815). F\xc3\xb6rst efter Karl XIV Johans tronbestigning \xc3\xa5r 1818 \xc3\xb6ppnades den civila \xc3\xa4mbetsmannabanan; han blev 1819 president i Krigskollegium och var statsr\xc3\xa5d fr\xc3\xa5n 1822 till sommaren 1839, d\xc3\xa5 han avgick p\xc3\xa5 grund av \xc3\xa5lder och sjukdom. \xc3\x85ren 1825\xe2\x80\x931826 tj\xc3\xa4nstgjorde han som ordf\xc3\xb6rande i Styrelsen \xc3\xb6ver f\xc3\xa4ngelser och arbetsinr\xc3\xa4ttningar i riket och var fr\xc3\xa5n 1838 till sin d\xc3\xb6d ordf\xc3\xb6rande i Tabellkommissionen. 1807 invaldes han till ledamot i Krigsvetenskapsakademien. \xc3\x85r 1857 var han st\xc3\xa5th\xc3\xa5llare p\xc3\xa5 Drottningholms och Svartsj\xc3\xb6 slott._NEWLINE_Han var serafimerriddare och kommend\xc3\xb6r av Sv\xc3\xa4rdsorden.'