b'\n_START_ARTICLE_\nJ.J. Johnson\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nJohnson spelade piano som barn, vid 14 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder beslutade han att spela trombon. \xc3\x85r 1941 b\xc3\xb6rjade han sin karri\xc3\xa4r med Clarence Love, och sedan spelade han med Snookum Russell, 1942. I Russells band tr\xc3\xa4ffade han trumpetaren Fats Navarro, som inspirerade honom att spela p\xc3\xa5 ett s\xc3\xa4tt som p\xc3\xa5minde om tenorsaxofonisten Lester Youngs stil. Johnson spelade i Benny Carters orkester mellan 1942 och 1945, och gjorde sina f\xc3\xb6rsta inspelningar 1942 under Carters ledning. Han spelade in sin f\xc3\xb6rsta soloplatta (Love for Sale) i oktober 1943. \xc3\x85r 1944 deltog han i den f\xc3\xb6rsta Jazz at the Philharmonic-konserten i Los Angeles som organiserades av Norman Granz. 1945 gick han med i Count Basies orkester, med vilken han turnerade och spelade till 1946. Johnson begick sj\xc3\xa4lvmord 77 \xc3\xa5r gammal efter att ha drabbats av prostatacancer och \xc3\xb6vriga h\xc3\xa4lsoproblem.'