b'\n_START_ARTICLE_\nFran\xc3\xa7ois S\xc3\xa9bastien de Croix de Clerfayt\n_START_PARAGRAPH_\nFran\xc3\xa7ois S\xc3\xa9bastien Charles Joseph de Croix, greve de Clerfayt, f\xc3\xb6dd 14 oktober 1733, d\xc3\xb6d 21 juli 1798, var en \xc3\xb6sterrikisk milit\xc3\xa4r._NEWLINE_Clerfayt f\xc3\xb6ddes i Hennegau och intr\xc3\xa4dde under Sju\xc3\xa5rskriget i \xc3\xb6sterrikiska arm\xc3\xa9n och avancerade till \xc3\xb6verste. Missn\xc3\xb6jd med Josef II:s politik h\xc3\xb6ll han sig senare i m\xc3\xb6jligaste m\xc3\xa5n i skymundan, till han som generalf\xc3\xa4lttygm\xc3\xa4stare 1789 fick bef\xc3\xa4let \xc3\xb6ver en k\xc3\xa5r i kriget mot turkarna och vann segrarna vid Schupaneck samma \xc3\xa5r och Kalefat 1790. Fr\xc3\xa5n 1792 deltog Clerfayt i kriget mot Frankrike men kunde trots ett utm\xc3\xa4rkt f\xc3\xb6rsvar inte hindra nederlaget i slaget vid Jemappes. 1793 tvingade Clerfayt fienden att upph\xc3\xa4va bel\xc3\xa4gringen av Maastricht och hade den fr\xc3\xa4msta rollen i segern i slaget vid Neerwinden. Efter \xc3\xb6sterrikarnas nederlag i slaget vid Fleurus 1794 fick Clerfayt \xc3\xb6verbef\xc3\xa4let och utn\xc3\xa4mndes 1795 till f\xc3\xa4ltmarskalk. Som sedan lyckades han v\xc3\xa4nda \xc3\xb6sterrikarnas krigslycka, besegrade i slaget vid H\xc3\xb6chst 10 oktober 1795 Jean-Baptiste Jourdan och drev honom tillbaka \xc3\xb6ver Rhen, tvingade fransm\xc3\xa4nnen att upph\xc3\xa4va bel\xc3\xa4gringen av Mainz och vann i slaget vid Frankental 10 november en ny seger, men sl\xc3\xb6t d\xc3\xa4refter ett stillest\xc3\xa5nd, som inte gillades av regeringen. Detta var troligen orsaken till att Clerfayt tvingades nedl\xc3\xa4gga sitt bef\xc3\xa4l, trots att han vid sin \xc3\xa5terkomst till Wien hyllades som Tysklands r\xc3\xa4ddare och tilldelades Gyllene Skinnets orden.'