b'\n_START_ARTICLE_\nJean-Claude Forest\n_START_SECTION_\nTidiga \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\nJean-Claude Forest f\xc3\xb6ddes 11 september 1930 i Le Perreux-sur-Marne n\xc3\xa4ra Paris. Han debuterade som serietecknare 1949, i tidningen O.K.. Under 1950-talet producerade han ett antal ganska traditionella humor- eller \xc3\xa4ventyrsserier f\xc3\xb6r olika tidningar. Det var bland annat Cam\xc3\xa9ra 34 (1951-54), Vaillant (1951-1953, Le Copyright), Fillette (1953-1954), Mireille (1956-1958) och Suzette (1958-59). Fr\xc3\xa5n 1952 tecknade han ett antal historier i Charlot \xe2\x80\x93 en komisk \xc3\xa4ventyrsserie baserad p\xc3\xa5 Charlie Chaplin. Dessutom illustrerade han tidnings- och bokomslag, bland annat f\xc3\xb6r tidningen Fiction och f\xc3\xb6rlaget Livres de Poche.\n_START_SECTION_\nBarbarella och efterf\xc3\xb6ljare\n_START_PARAGRAPH_\nHans f\xc3\xb6rsta uppm\xc3\xa4rksammade egna produktion kom \xc3\xa5ren 1962, d\xc3\xa5 Barbarella lanserades i (herr)tidningen V Magazine. Det h\xc3\xa4r var en ny typ av serie, en science fiction-serie av pulp-stil med en l\xc3\xa4ttkl\xc3\xa4dd hj\xc3\xa4ltinna som riktade in sig till \xc3\xa4ldre (manliga) l\xc3\xa4sare. Titelpersonen var visuellt inspirerad av tidens franska "sexbomb" Brigitte Bardot. Denna och andra serier vid samma tid kallades "popserier", eftersom de kom parallellt med den nya popmusiken och popkonsten och delvis delade deras stildrag._NEWLINE_Av Barbarella producerades fram till och med 1982 fyra olika seriealbum; det sista tecknades av Daniel Billon efter Forests manus. 1968 hade l\xc3\xa5ngfilmen Barbarella premi\xc3\xa4r, med Jane Fonda i titelrollen. Fonda var vid den tiden hustru till filmens regiss\xc3\xb6r Roger Vadim; Vadim hade f\xc3\xb6r \xc3\xb6vrigt \xc3\xa5ren 1952\xe2\x80\x9357 varit gift med Brigitte Bardot._NEWLINE_Efter framg\xc3\xa5ngarna med Barbarella skapade Forest flera andra SF-serier med kvinnliga hj\xc3\xa4ltinnor. B\xc3\xa9b\xc3\xa9 Cyanyre f\xc3\xb6ljde 1964 och Hypocrite 1971. Forest utvecklade under tiden sin alltmer eleganta penselbaserade, teckningsstil och sin egensinniga, ofta absurdistiskt poetiska ber\xc3\xa4ttarstil.\n_START_SECTION_\nSerier f\xc3\xb6r vuxenserietidningar\n_START_PARAGRAPH_\nUnder 1970-talet producerade Forest serier f\xc3\xb6r de flesta av de nya vuxenserietidningarna \xe2\x80\x93 Fluide Glacial, M\xc3\xa9tal Hurlant, L\'\xc3\x89cho des Savanes med flera. Han var fr\xc3\xa5n starten en av de \xc3\xa5terkommande bidragsgivarna f\xc3\xb6r \xc3\x80 Suivre, d\xc3\xa4r hans och Jacques Tardis absurdistiska serieroman Just h\xc3\xa4r presenterades redan i nummer 0. Under 1978 publicerade tidningen Forests Le roman de Renart (\'R\xc3\xa4vsagan\'), tecknad av Max Cabanes)._NEWLINE_1980 \xc3\xa5terkom Forest sj\xc3\xa4lv med La jonque vue de l\'orchestre och 1982 med Enfants, c\'est l\'Hydragon qui passe. Den f\xc3\xb6rra var en erotiskt laddad fantastikserie placerad i historisk milj\xc3\xb6, karakt\xc3\xa4riserad av teckningar som delvis inspirerats av tr\xc3\xa4snitt. Den sistn\xc3\xa4mnda var en ungdomsserie om en pojke som reser genom Europa p\xc3\xa5 en flodpr\xc3\xa5m; serien vann pris p\xc3\xa5 Seriefestivalen i Angoul\xc3\xaame f\xc3\xb6r \xc3\xa5rets b\xc3\xa4sta seriealbum.\n_START_SECTION_\nSenare \xc3\xa5r\n_START_PARAGRAPH_\n1983 mottog Forest Stora priset i Angoul\xc3\xaame f\xc3\xb6r sitt sammanlagda verk. D\xc3\xa4refter tecknade han allt mindre egna serier, \xc3\xa4ven om han bidrog med manus \xc3\xa5t bland andra Didier Savard (tre album av ungdomsserien L\xc3\xa9onid Beaudragon)._NEWLINE_1985\xe2\x80\x9388 arbetade Forest som chef f\xc3\xb6r serieavdelningen p\xc3\xa5 ungdomstidningen Okapi. Hans sista verk, Il faut y croire pour y voir, tecknad av Alain Bignon, utgavs 1996._NEWLINE_Jean-Claude Forest led under m\xc3\xa5nga \xc3\xa5r av astma. Han avled 30 december 1998, i Paris.\n_START_SECTION_\nStil och betydelse\n_START_PARAGRAPH_\nForest var \xe2\x80\x93 inte minst internationellt \xe2\x80\x93 kanske mest k\xc3\xa4nd f\xc3\xb6r sina l\xc3\xa4ttkl\xc3\xa4dda seriehj\xc3\xa4ltinnor med Barbarella i t\xc3\xa4ten. Men han uppm\xc3\xa4rksammades ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6r sina fantastiska och fantasifulla seriemanus, liksom f\xc3\xb6r de p\xc3\xa5 senare \xc3\xa5r allt mer eleganta, ibland tr\xc3\xa4snittsinspirerade teckningarna._NEWLINE_Forest deltog under 1960- och 1970-talen i flera faser av utvecklingen av "de nya franska serierna", fr\xc3\xa5n sexserier till sofistikerade ber\xc3\xa4ttelser i litter\xc3\xa4r stil. Den l\xc3\xa5nga och absurdistiska serieber\xc3\xa4ttelsen Just h\xc3\xa4r, till vissa delar p\xc3\xa5verkad av Samuel Beckett och dennes absurdism, var en av de f\xc3\xb6rsta serieromanerna. Just h\xc3\xa4r sattes 1985 upp som teaterpj\xc3\xa4s, av Nancy-baserade Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre en Kit; 35 f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar gjordes.'