b'\n_START_ARTICLE_\nGiovanni Segantini\n_START_PARAGRAPH_\nGiovanni Segantini, f\xc3\xb6dd den 15 januari 1858 i Arco i Sydtyrolen (p\xc3\xa5 \xc3\xb6sterrikiskt omr\xc3\xa5de), d\xc3\xb6d den 29 september 1899 i Pontresina vid Oberengadin, var en italiensk m\xc3\xa5lare._NEWLINE_Segantini blev svinaherde i bergstrakterna, kom senare till Milano, blev d\xc3\xa4r l\xc3\xa4rling hos en fotograf och studerade vid Breraakademien. Han v\xc3\xa4ckte f\xc3\xb6rst uppm\xc3\xa4rksamhet med en interi\xc3\xb6r av Koret i San Antonio och med genretavlor ur folklivet p\xc3\xa5 gatorna och inomhus. Med underst\xc3\xb6d av en konsthandlare utbildade han sig i Brianza vidare p\xc3\xa5 egen hand. \xc3\x85r 1888 flyttade han till Savognin och 1894 till Maloja i h\xc3\xb6galperna. Alpnaturen blev nu hans motivkrets, h\xc3\xb6gfj\xc3\xa4llet med \xc3\xa4ngar och sm\xc3\xa5 sj\xc3\xb6ar med en krans av sn\xc3\xb6t\xc3\xa4ckta tinnar i bakgrunden, med ren, genomskinlig luft, klara, lysande f\xc3\xa4rger. Han m\xc3\xa5lade det stickande solskenet, men ocks\xc3\xa5 solnedg\xc3\xa5ngens str\xc3\xa5lande gl\xc3\xb6d \xc3\xb6ver sn\xc3\xb6n, aftonskuggornas friska kyla och skymningen \xc3\xb6ver de \xc3\xa4ndl\xc3\xb6sa vidderna, m\xc3\xa5lade den majest\xc3\xa4tiska nattens \xc3\xb6verjordiska stillhet med \xc3\xb6vertygande, trov\xc3\xa4rdig enkelhet och \xc3\xa4kta hemk\xc3\xa4nsla. Staffage i tavlorna \xc3\xa4r boskapen och deras v\xc3\xa5rdare, alpfolkets dagliga liv och arbete. Fast\xc3\xa4n han levde utanf\xc3\xb6r konstv\xc3\xa4rlden, visar hans konst \xc3\xa4nd\xc3\xa5 en i \xc3\xb6gonen fallande fr\xc3\xa4ndskap med f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare inom natur- och livsskildring, med holl\xc3\xa4ndarna Anton Mauve och Jacob Maris och i teckningarna framf\xc3\xb6r allt med Jean-Fran\xc3\xa7ois Millet (st\xc3\xa4mningar och ladug\xc3\xa5rdsinteri\xc3\xb6rer med boskap). _NEWLINE_Hans tidigare m\xc3\xa5lningar \xe2\x80\x93 \xc3\xa4ven portr\xc3\xa4tt \xe2\x80\x93 \xc3\xa4r utf\xc3\xb6rda med bred pensel och flytande f\xc3\xb6redrag. S\xc3\xa5 \xc3\xa4r fallet exempelvis med det landskap, "Alla stanza" (hem\xc3\xa5t), varmed han 1888 v\xc3\xa4ckte stor uppm\xc3\xa4rksamhet (i det moderna galleriet i Rom). En m\xc3\xa5lning med samma titel fr\xc3\xa5n 1895 i Berlins nationalgalleri \xe2\x80\x93 denna framst\xc3\xa4ller ett f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrapar, som drar sin d\xc3\xb6de sons lik hem p\xc3\xa5 en k\xc3\xa4rra \xe2\x80\x93 \xc3\xa4r h\xc3\xa5llen i den teknik han d\xc3\xa5 arbetat sig till, ett f\xc3\xb6r honom nytt behandlingss\xc3\xa4tt i rena, oblandade f\xc3\xa4rger, avsatta i korta, s\xc3\xa4kra penseldrag. Med detta tillv\xc3\xa4gag\xc3\xa5ngss\xc3\xa4tt, som n\xc3\xa4rmar sig franska impressionisters teknik, men som inte l\xc3\xa4r vara omedelbart p\xc3\xa5verkat av dem, n\xc3\xa5dde han den atmosf\xc3\xa4riska l\xc3\xa4tthet och genomskinlighet, som han str\xc3\xa4vade efter. M\xc3\xa5lningss\xc3\xa4ttet \xc3\xa4r ytterst omsorgsfullt och detaljerat, vissa detaljer \xc3\xa4r avslipade med pimsten och polerade, det h\xc3\xa4nder att guldstoft \xc3\xa4r instr\xc3\xb6tt i f\xc3\xa4rgen f\xc3\xb6r att \xc3\xa5stadkomma intensiv ljuskraft. Den m\xc3\xb6dosamma tekniken f\xc3\xb6rtar likv\xc3\xa4l inte skildringens naturfriskhet och poesi. _NEWLINE_Under sitt senare skede (1890-talet) s\xc3\xb6kte Segantini ibland uttryck f\xc3\xb6r st\xc3\xa4mningen genom att i naturen inf\xc3\xb6ra symboliska v\xc3\xa4sen, Morgonens nymfer dansande \xc3\xb6ver vattenytan, K\xc3\xa4rleken vid livets k\xc3\xa4lla, Det ondas k\xc3\xa4lla. Han m\xc3\xa5lade \xc3\xa4ven s\xc3\xa5dana visioner som De v\xc3\xa4llustigas helvete, De onda m\xc3\xb6drarna (det moderna galleriet i Wien), Livets \xc3\xa4ngel (Budapests galleri), Musikalisk allegori (triptyk, en ensam man vid pianot, kvinnliga v\xc3\xa4sen lyssnande utanf\xc3\xb6r d\xc3\xb6rren, ett \xc3\xb6ver jorden sv\xc3\xa4vande par, buret av tonv\xc3\xa5gorna). Dessa kompositioner visar fr\xc3\xa4ndskap med engelska prerafaeliters teckningss\xc3\xa4tt. Georg Nordensvan skriver i Nordisk familjebok: "Det \xc3\xa4r dock ej p\xc3\xa5 fantasikonstens omr\xc3\xa5de, han har sin styrka; h\xc3\xb6gst st\xc3\xa5r han i omedelbara, enkla, personliga natur- och lifsskildringar, fr\xc3\xa4mst i lugna harmonier med str\xc3\xa4fvan till monumental storhet. Hans sista verk, den ej fullt afslutade triptyken Natur, lif, d\xc3\xb6d, bildar en v\xc3\xa4rdig afslutning p\xc3\xa5 en \xc3\xa4del konstn\xc3\xa4rlig skaparverksamhet." _NEWLINE_Triptyken finns, j\xc3\xa4mte flera \xc3\xa4ldre arbeten, i det 1908 \xc3\xb6ppnade Segantinimuseet i Engadin. S. \xc3\xa4r representerad i m\xc3\xa5nga gallerier; i Rom finnes, f\xc3\xb6rutom den redan n\xc3\xa4mnda "Hem\xc3\xa5t", Ave Maria. Utanf\xc3\xb6r Italien finnas m\xc3\xa5lningar af Segantini i Nya pinakoteket i M\xc3\xbcnchen, i Nationalgalleriet i Berlin, Mesdags museum i Haag med flera st\xc3\xa4llen. En av hans m\xc3\xa5lningar, P\xc3\xa5 bete i Alperna, f\xc3\xb6rekom p\xc3\xa5 Stockholmsutst\xc3\xa4llningen 1897. Han utf\xc3\xb6rde flera sj\xc3\xa4lvportr\xc3\xa4tt. \xc3\x96sterrikiska kultusministeriet utgav 1902 ett st\xc3\xa5tligt praktverk, "Giovanni Segantini, sein Leben und sein Werk", med text av Franz Servaes. Han behandlas i monografier av William Ritter (1897), Ettore Zoccoli (1900), Primo Levi (samma \xc3\xa5r), Luigi Villari (samma \xc3\xa5r), Max Martersteig (1903), Marcel Montandon (samma \xc3\xa5r) och Franz Servaes (1908). Segantinis brev och uppsatser utkom i Leipzig 1909. Ett Segantiniverk med text av sonen Gottardo Segantini utkom i M\xc3\xbcnchen 1913.'