b'\n_START_ARTICLE_\nFalstaff (Verdi)\n_START_PARAGRAPH_\nFalstaff \xc3\xa4r en komisk opera i tre akter med musik av Giuseppe Verdi. Libretto av Arrigo Boito efter Shakespeares komedier Muntra fruarna i Windsor och Henrik IV samt med vissa inslag ur En midsommarnattsdr\xc3\xb6m. Falstaff \xc3\xa4r Verdis sista opera och h\xc3\xb6r till de mest popul\xc3\xa4ra. Den skrevs n\xc3\xa4r han var 79 \xc3\xa5r. F\xc3\xb6rsta uppf\xc3\xb6randet \xc3\xa4gde rum p\xc3\xa5 Teatro alla Scala i Milano den 9 februari 1893. Den svenska premi\xc3\xa4ren var p\xc3\xa5 Svenska Teatern den 16 november 1896.\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nFalstaffs historiska f\xc3\xb6rebild hette sir John Oldcastle. Denne k\xc3\xa4mpade omkring \xc3\xa5r 1400 i Skottland, senare i Wales och i Frankrike (1411), blev 1413 anklagad f\xc3\xb6r k\xc3\xa4tteri, flydde ur Towern men h\xc3\xa4ngdes 1417. En inte helt lustfylld biografi. Shakespeare sk\xc3\xa4nkte honom inte alltf\xc3\xb6r stor uppm\xc3\xa4rksamhet. Muntra fruarna i Windsor h\xc3\xb6r inte till dramatikerns topprestationer. Stycket l\xc3\xa4r ha tillkommit 1597-98 p\xc3\xa5 drottning Elisabet I:s personliga beg\xc3\xa4ran, eftersom hon ville se den tjocke riddaren i den komiska rollen som en \xc3\xa4lskare, som blir dragen vid n\xc3\xa4san. Det p\xc3\xa5 drottningens befallning snabbt ihopskrivna stycket uppvisar en m\xc3\xa4ngd slitna lustspelsschabloner. Det \xc3\xa4r en fars, som vad g\xc3\xa4ller fantasirikedom och tankeinneh\xc3\xa5ll p\xc3\xa5 intet s\xc3\xa4tt kan m\xc3\xa4ta sig med de stora Shakespearelustspelen.\n_START_SECTION_\nVerdis musik\n_START_PARAGRAPH_\nFalstaff var den absoluta h\xc3\xb6jdpunkten av Verdis konstn\xc3\xa4rliga kunnande, d\xc3\xa4r han kompositionstekniskt sett n\xc3\xa5dde det h\xc3\xb6gsta steget. Meningarna om musiken till Falstaff har varit delade. Ursprungligen var den allm\xc3\xa4nna uppfattningen att Falstaff betecknade n\xc3\xa5got helt nytt i Verdis produktion, och man h\xc3\xa4vdade till och med att denna f\xc3\xb6rnyelse hade samband med inflytande fr\xc3\xa5n Wagner. L\xc3\xa4nge menade man ocks\xc3\xa5 att Falstaff och Otello var de enda verk av Verdi som beh\xc3\xb6ll sin st\xc3\xa4llning vid en konstn\xc3\xa4rlig granskning. Det finns alltid n\xc3\xa5got nytt att uppt\xc3\xa4cka i verkets musikaliska rikedom och konstn\xc3\xa4rliga komplexitet. Falstaffs musikaliska faktur \xc3\xa4r kammarmusik f\xc3\xb6r stor orkester och en solistensemble. Melodierna b\xc3\xb6rjar och slutar inte som f\xc3\xb6rr p\xc3\xa5 "kommando". De g\xc3\xa5r in i varandra och skillnaden mellan recitativ och aria \xc3\xa4r s\xc3\xa5 liten att musiken flyter fram som ett kontinuerligt arioso. Inte Wagners "o\xc3\xa4ndliga melodi", men snarare en o\xc3\xa4ndlighet av melodier som tillsammans skapar girlanger av toner i st\xc3\xa4ndig r\xc3\xb6relse, l\xc3\xa4tta, sv\xc3\xa4vande, flyktiga, muntra. Det saknas i stort sett "slutna" nummer i form av avslutande soloarior. Inget parti kan plockas ut ur operan f\xc3\xb6r ett separat konsertframtr\xc3\xa4dande utan att f\xc3\xb6rlora sitt sammanhang. "Ariorna" l\xc3\xa4mnar plats \xc3\xa5t en rad sm\xc3\xa5former som g\xc3\xa5r in i varandra och krymper samman till korta melodier. H\xc3\xa4r finns inte heller - med undantag av titelrollen - n\xc3\xa5gra "stora roller": ingen trojka best\xc3\xa5ende av primadonna, tenor och baryton, utan bara "biroller" som dock pr\xc3\xa4glas av anspr\xc3\xa5ksfull personteckning och skarp profilering. Verdis inre konstn\xc3\xa4rliga utveckling gick i den h\xc3\xa4r riktningen._NEWLINE_Uttrycket i operan \xc3\xa4r s\xc3\xa5 kortfattat och koncentrerat att hela verket endast varar tv\xc3\xa5 timmar. Den luftiga orkesterbehandlingen ger verket en s\xc3\xa4regen karakt\xc3\xa4r, och j\xc3\xa4mvikten mellan det vokala och instrumentala \xc3\xa4r s\xc3\xa5 fullst\xc3\xa4ndig, att framf\xc3\xb6randet n\xc3\xa4rmast verkar som en spirituell lek med toner, ett slags sceniskt kammarmusik. Oftare m\xc3\xb6ter man ett fint leende \xc3\xa4n Falstaffs bullrande skratt. Men Verdis karakteristik av personerna, i synnerhet Falstaff, \xc3\xa4r saftig och bred, och alla personerna st\xc3\xa5r med b\xc3\xa4gge benen p\xc3\xa5 jorden.\n_START_SECTION_\nTredje aktens nattmagi\n_START_PARAGRAPH_\nI Verdis sista opera f\xc3\xa5r den fantastiskt och magiska atmosf\xc3\xa4ren helt nya f\xc3\xa4rger, som tidigare inte har st\xc3\xa5tt att finna hos honom. De ger relevans \xc3\xa5t sista akten. Det farsartade och dr\xc3\xb6mlika kompletterar h\xc3\xa4r vartannat i en lycklig blandning. J\xc3\xa4msides med en ironisk och lekfull scherzoton ger de satiriska elementen en \xc3\xa5terklang av Verdis tidigare stil i form av parodiska sj\xc3\xa4lvcitat. H\xc3\xb6gtidliga avsnitt citerar i ett  nytt och komiskt sammanhang. N\xc3\xa4r en ironisk litania sjungs f\xc3\xb6r Falstaffs sj\xc3\xa4lsliga fr\xc3\xa4lsning, h\xc3\xb6rs m\xc3\xa4ssande melodier ur Verdis Requiem ("Hostias") eller ur pr\xc3\xa4sternas b\xc3\xb6n i Aida (Nilscenen: "O, che sei d\'Osiride"). Till dr\xc3\xb6mregionen h\xc3\xb6r \xc3\xa4ven Fentons aria, Nannettas s\xc3\xa5ng och den "f\xc3\xb6rtrollande" fantastiska klangen n\xc3\xa4r klockan sl\xc3\xa5r midnattstimman samt den silverklingande menuetten, som ackompanjerar trolovningsceremonin i slutet av tredje aktens andra scen. Men redan mot slutet av tredje aktens f\xc3\xb6rsta scen b\xc3\xb6rjar en f\xc3\xb6rtrollad dr\xc3\xb6mv\xc3\xa4rld n\xc3\xa4rma sig, n\xc3\xa4r Alice f\xc3\xb6rdelar de olika maskeradrollerna bland de n\xc3\xa4rvarande. Ett diskret skimmer av mystik l\xc3\xa4gger sig \xc3\xb6ver hela scenen. Liksom p\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga andra st\xc3\xa4llen i Falstaff \xc3\xa4r instrumentationen h\xc3\xa4r ett under av transparens.\n_START_SECTION_\nHandling\n_START_PARAGRAPH_\nHandlingen utspelar sig omkring \xc3\xa5r 1400 i Windsor, England.\n_START_SECTION_\nScen 1.\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xa4rdshuset Strumpebandet. Den tjocke riddaren sir John Falstaff tvistar med dr Cajus som anklagar honom f\xc3\xb6r att ha toppridit hans h\xc3\xa4st och pryglat tj\xc3\xa4narna. Men dr Cajus f\xc3\xa5r bara sk\xc3\xa4llsord tillbaka. Falstaff har skrivit identiska k\xc3\xa4rleksbrev till de f\xc3\xb6rm\xc3\xb6gna borgarfruarna Alice Ford och Meg Page. Han hoppas p\xc3\xa5 s\xc3\xa5v\xc3\xa4l nya k\xc3\xa4rleks\xc3\xa4ventyr som p\xc3\xa5 en m\xc3\xb6jlighet att fylla sin tomma b\xc3\xb6rs. Dr Cajus beskyller Falstaffs kumpaner Bardolfo och Pistol f\xc3\xb6r att ha bestulit honom. Som svar kastar Falstaff ut honom. Men n\xc3\xa4r Falstaff sedan inviger Bardolfo och Pistol i sina planer och ber dem \xc3\xb6verl\xc3\xa4mna k\xc3\xa4rleksbreven, v\xc3\xa4grar de att ha n\xc3\xa5got del i ett s\xc3\xa5 ov\xc3\xa4rdigt f\xc3\xb6retag. Falstaff anf\xc3\xb6rtror ist\xc3\xa4llet breven till sin page Robin och jagar rasande ut kumpanerna fr\xc3\xa5n v\xc3\xa4rdshuset, sedan han h\xc3\xa5llit ett l\xc3\xa5ngt tal om \xc3\xa4ran ("L\'onore, ladri").\n_START_SECTION_\nScen 2.\n_START_PARAGRAPH_\nParken vid Fords hus. Alice och Meg har mottagit Falstaffs brev, men blir djupt kr\xc3\xa4nkta n\xc3\xa4r de uppt\xc3\xa4cker att breven \xc3\xa4r identiska. De best\xc3\xa4mmer sig tillsammans med fru Quickly och Nannetta f\xc3\xb6r att bestraffa den fr\xc3\xa4cke riddaren. Under tiden har Falstaffs kumpaner avsl\xc3\xb6jat Falstaffs avsikter f\xc3\xb6r den svartsjuke Ford. Denne best\xc3\xa4mmer sig f\xc3\xb6r att s\xc3\xb6ka upp Falstaff under falskt namn, f\xc3\xb6r att f\xc3\xa5 hustruns otrohet bekr\xc3\xa4ftad. Alice planerar \xc3\xa5 sin sida att kalla Falstaff till ett rendezvous, d\xc3\xa4r hon sedan skall l\xc3\xa5ta honom blamera sig ordentligt. Under tiden tar den unge Fenton tillf\xc3\xa4llet i akt och uppvaktar i smyg husets dotter, Nannetta ("Labbra di foco! Labbra di fiore").\n_START_SECTION_\nScen 1.\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 v\xc3\xa4rdshuset Strumpebandet. De \xc3\xa5ngerfulla kumpanerna \xc3\xa5terv\xc3\xa4nder till Falstaff. Fru Quickly \xc3\xb6verl\xc3\xa4mnar Alice Fords inbjudan. Falstaff blir \xc3\xb6verlycklig. N\xc3\xa4r Ford sedan dyker upp under namnet herr Fontana och ber Falstaff om att mot betalning hj\xc3\xa4lpa honom att er\xc3\xb6vra Alice, k\xc3\xa4nner riddarens tillfredsst\xc3\xa4llelse inga gr\xc3\xa4nser och han skryter om att Alice v\xc3\xa4ntar p\xc3\xa5 honom redan samma dag. N\xc3\xa4r riddaren l\xc3\xa4mnar Ford f\xc3\xb6r att kl\xc3\xa4 upp sig, ger Ford utlopp f\xc3\xb6r sin rasande svartsjuka, men lyckas l\xc3\xa4gga band p\xc3\xa5 sig n\xc3\xa4r riddaren \xc3\xa5terv\xc3\xa4nder. De b\xc3\xa5da l\xc3\xa4mnar v\xc3\xa4rdshuset tillsammans.\n_START_SECTION_\nScen 2.\n_START_PARAGRAPH_\nEn sal i Fords hus. Fru Quickly signalerar att Falstaff \xc3\xa4r p\xc3\xa5 v\xc3\xa4g. Alice har roligt \xc3\xa5t riddarens uppvaktning. Men pl\xc3\xb6tsligt kommer Ford ov\xc3\xa4ntat hem. Falstaff g\xc3\xb6mmer sig i en tv\xc3\xa4ttkorg. Ford och hans v\xc3\xa4nner s\xc3\xb6ker igenom huset efter Falstaff, men uppt\xc3\xa4cker ist\xc3\xa4llet dottern Nannetta i Fentons armar. Eftersom Ford vill gifta bort Nannetta med dr Cajus, jagar han rasande ut Fenton ur huset. Under tiden l\xc3\xa5ter Alice hiva ut tv\xc3\xa4ttkorgen genom f\xc3\xb6nstret ned i Themsen, och Falstaff hamnar i vattnet under allm\xc3\xa4nt jubel.\n_START_SECTION_\nScen 1.\n_START_PARAGRAPH_\nUtanf\xc3\xb6r v\xc3\xa4rdshuset Strumpebandet. Efter det olyckliga klagar Falstaff \xc3\xb6ver de sm\xc3\xa5sinta och ohederliga borgarna. Fru Quickly \xc3\xb6verl\xc3\xa4mnar ett brev fr\xc3\xa5n den f\xc3\xb6rment otr\xc3\xb6stliga Alice, som s\xc3\xa4ger sig vilja tr\xc3\xa4ffa Falstaff p\xc3\xa5 nytt i Windsors park. Men Falstaff m\xc3\xa5ste vara utkl\xc3\xa4dd till "Den svarte j\xc3\xa4garen". Alice, Meg, Nannetta, Ford, dr Cajus och Fenton ligger g\xc3\xb6mda h\xc3\xa4r och var och lyssnar i smyg till samtalet. Ford beslutar sig f\xc3\xb6r att bestraffa Falstaff och dr Cajus, som av Ford blivit lovad Nannettas hand, lovar att hj\xc3\xa4lpa till genom att kl\xc3\xa4 ut sig till munk. Men fru Quickly r\xc3\xa5kar h\xc3\xb6ra deras samtal och meddelar Alice, som vill att Nannetta skall gifta sig med Fenton.\n_START_SECTION_\nScen 2.\n_START_PARAGRAPH_\nWindsors park. Vid midnatt \xc3\xa4r Falstaff punktligt p\xc3\xa5 plats. F\xc3\xb6r att spoliera Fords och dr Cajus plan kl\xc3\xa4r kvinnorna ut Fenton i en munkk\xc3\xa5pa. Falstaffs rendezvous med Alice avbryts av Meg, som varnar dem f\xc3\xb6r att allsk\xc3\xb6ns otyg \xc3\xa4r p\xc3\xa5 v\xc3\xa4g. Borgarna, som \xc3\xa4r utkl\xc3\xa4dda till sp\xc3\xb6ken och \xc3\xa4lvor ("Sul fil d\'un soffio etesio"), angriper Falstaff och sp\xc3\xb6ar honom. N\xc3\xa4r alla tar av sig sina masker visar sig dr Cajus trolovade vara Bardolfo, medan Ford uppt\xc3\xa4cker att han har gett sin v\xc3\xa4lsignelse \xc3\xa5t Nannetta och Fenton, och Falstaff inser att han har blivit gjort till \xc3\xa5tl\xc3\xb6je. Dr Cajus \xc3\xa4r rasande, men han och Ford och Falstaff \xc3\xa4r ju alla i samma b\xc3\xa5t, alla har de blivit lurade av de muntra fruarna i Windsor. Ford suckar uppgivet och Falstaff g\xc3\xb6r god min i elakt spel, i synnerhet som han blir bjuden p\xc3\xa5 middag. Falstaff h\xc3\xa5ller med om att allt p\xc3\xa5 jorden bara \xc3\xa4r ett enda sk\xc3\xa4mt ("Tutto nel mondo \xc3\xa8 burla").'