b'\n_START_ARTICLE_\nJakob Ekman\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nEkman blev student i Uppsala 1862. Han pr\xc3\xa4stvigdes 1864 och tog pastoralexamen 1871. Han tj\xc3\xa4nstgjorde i Svenska kyrkan bland annat som komminister i Ockelbo f\xc3\xb6rsamling 1869-1879 d\xc3\xa5 han beg\xc3\xa4rde avsked fr\xc3\xa5n pr\xc3\xa4st\xc3\xa4mbetet p\xc3\xa5 grund av meningskiljaktigheter med kyrkan om konfirmationen, nattvardsfirandet och bristen p\xc3\xa5 kyrkotukt. Ekman var en av dem som 1878 grundade Svenska Missionsf\xc3\xb6rbundet och blev ocks\xc3\xa5 dess f\xc3\xb6rste ordf\xc3\xb6rande. \xc3\x85ren 1879-86 var han l\xc3\xa4rare i f\xc3\xb6rbundets skola i Kristinehamn samt skolans f\xc3\xb6rest\xc3\xa5ndare och d\xc3\xa4refter missionsf\xc3\xb6rest\xc3\xa5ndare f\xc3\xb6r Svenska Missionsf\xc3\xb6rbundet. Samtidigt ut\xc3\xb6vade han ett betydande f\xc3\xb6rfattarskap i den frikyrkliga str\xc3\xb6mningen._NEWLINE_\xc3\x85ren 1877-80 gav Ekman ut Vittnet, kristlig m\xc3\xa5nadsskrift tillsammans med Paul Peter Waldenstr\xc3\xb6m och 1880-86 tidskriften F\xc3\xb6rbundet tillsammans med A. Fernholm. \xc3\x85ren 1885-1904 redigerade han tidningen Missionsf\xc3\xb6rbundet och 1888-1904 kalendern Grenljuset. \xc3\x85r 1904 l\xc3\xa4mnade han ordf\xc3\xb6randeplatsen och missionsf\xc3\xb6rest\xc3\xa5ndarskapet i Svenska Missionsf\xc3\xb6rbundet f\xc3\xb6r att han fann att hans \xc3\xa5sikter om eskatologi, framf\xc3\xb6r allt om alltings \xc3\xa5terst\xc3\xa4llelse, universalismen, misshagade flera av de ledande inom f\xc3\xb6rbundet. Det hade blivit en stor debatt om hans \xc3\xa5sikter h\xc3\xa4r p.g.a. boken "Evangelii fullhet och de eviga straffen" (1903). Han \xc3\xb6vergick samma \xc3\xa5r till posten som verkst\xc3\xa4llande direkt\xc3\xb6r i Svenska livf\xc3\xb6rs\xc3\xa4kringsbolaget, d\xc3\xa4r han varit medlem i styrelsen sedan 1893. \xc3\x85r 1891 utn\xc3\xa4mndes Ekman till teologie hedersdoktor av kongregationalisternas universitet i Beloit, Wisconsin (USA).\n_START_SECTION_\nTeologiska \xc3\xa5sikter\n_START_PARAGRAPH_\nEkmans uppfattning om kyrkliga och teologiska fr\xc3\xa5gor avvek i flera avseenden fr\xc3\xa5n den g\xc3\xa4ngse lutherska l\xc3\xa4ran. Om f\xc3\xb6rsoningen ans\xc3\xa5g han (i likhet med Waldenstr\xc3\xb6m), att det inte var Gud, som f\xc3\xb6rsonades eller beh\xc3\xb6vde f\xc3\xb6rsonas genom Jesus d\xc3\xb6d, utan att v\xc3\xa4rlden skulle f\xc3\xb6rsonas. Ekman ans\xc3\xa5g om v\xc3\xa4rldens f\xc3\xb6rsoning att den inte blev fullbordad i Kristi d\xc3\xb6d, utan att d\xc3\xa5 lades grunden till f\xc3\xb6rsoningen och att Jesus fullkomnades till en fr\xc3\xa4lsningsh\xc3\xb6vding, som f\xc3\xb6rsonar m\xc3\xa4nniskan, n\xc3\xa4r hon tar till sig honom i tro. Ekman f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte f\xc3\xb6rst f\xc3\xb6rsvara barndopet som ett familjedop, bland annat i skriften Det kristliga dopet (1880), men blev senare en uttalad motst\xc3\xa5ndare till barndopet. Han skrev bland annat att dop av medvetsl\xc3\xb6sa barn \xc3\xa4r "i uppenbar strid mot det nytestamentliga dopets v\xc3\xa4sen och natur". Ekman ansl\xc3\xb6t sig till den reformerta kyrkans syn p\xc3\xa5 nattvarden. Om eskatologin ans\xc3\xa5g Ekman f\xc3\xb6rst att de som beg\xc3\xa5tt synd mot den helige ande \xc3\xa4r evigt f\xc3\xb6rd\xc3\xb6mda. Men han \xc3\xb6vergav senare denna \xc3\xa5sikt. Ekman f\xc3\xb6rnekade best\xc3\xa4mt att Gud skulle direkt ha dikterat orden n\xc3\xa4r Bibeln skrevs, den s\xc3\xa5 kallade verbalinspirationen. Ekman yrkade p\xc3\xa5 avskaffande av den kyrkliga konfirmationen och p\xc3\xa5 inf\xc3\xb6rande av obligatoriskt civil\xc3\xa4ktenskap.\n_START_SECTION_\nPolitisk verksamhet\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85ren 1885-1887 representerade Ekman Kristinehamns stad, Askersunds stad, Nora stad och Linde i andra kammaren samt 1891-93 och 1894-96 Stockholms stads valkrets. Som frikyrklig, nykterhetsv\xc3\xa4n, frihandelsv\xc3\xa4n och motst\xc3\xa5ndare till militarismen hade Ekman stor betydelse f\xc3\xb6r inf\xc3\xb6randet av de frisinnade id\xc3\xa9erna i svensk politik. Ekman var en av grundarna av den svenska parlamentariska fredsgruppen 1892 och deltog i de interparlamentariska fredskongresserna i Rom 1891 och Haag 1894. Under mer \xc3\xa4n ett kvarts sekel stod han i fr\xc3\xa4msta ledet f\xc3\xb6r den frikyrkliga verksamheten i Sverige och fr\xc3\xa4mjandet av dess mission i andra l\xc3\xa4nder. \xc3\x85r 1899 anordnades en konferens om Missionen i Kina f\xc3\xb6r vilken utgavs ett samlingsverk av bidragen fr\xc3\xa5n olika missionsorganisationer med f\xc3\xb6rord och bidrag av Ekman.'