b'\n_START_ARTICLE_\nDe Havilland Vampire\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nVampire b\xc3\xb6rjade som ett experimentflygplan, till skillnad fr\xc3\xa5n Gloster Meteor som hade specificerats som ett jaktplan. Det nya flygplanet gavs specifikationen E.6/41 och konstruktionsarbetet p\xc3\xa5 DH-100 b\xc3\xb6rjade vid de Havillands fabrik vid Hatfield i mitten av \xc3\xa5r 1942, tv\xc3\xa5 \xc3\xa5r efter Meteoren._NEWLINE_Flygplanet kallades ursprungligen Spidercrab och var helt och h\xc3\xa5llet ett de Havillandprojekt. Man anv\xc3\xa4nde f\xc3\xb6retagets breda expertkunskaper i att anv\xc3\xa4nda formad plywood f\xc3\xb6r flygplanskonstruktion (se Mosquito). Detta var sista g\xc3\xa5ngen man anv\xc3\xa4nde en komposit-tr\xc3\xa4/metall-konstruktion i ett h\xc3\xb6gpresterande milit\xc3\xa4rt flygplan. Flygplanet hade konventionella, raka vingar och en jetmotor som var placerad i den \xc3\xa4ggformade, aluminiumt\xc3\xa4ckta flygkroppen. Utbl\xc3\xa5set satt direkt bakom motorn. F\xc3\xb6r att minimera dragkraftsf\xc3\xb6rlusten gjordes utbl\xc3\xa5set s\xc3\xa5 kort som m\xc3\xb6jligt, och flygplanet fick d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r tv\xc3\xa5 stj\xc3\xa4rtbommar, liknande dem som fanns p\xc3\xa5 Saab 21._NEWLINE_Geoffrey de Havilland fl\xc3\xb6g den f\xc3\xb6rsta prototypen LZ548/G den 30 september 1943 fr\xc3\xa5n Hatfield, endast sex m\xc3\xa5nader efter Meteoren. Den f\xc3\xb6rsta flygningen hade f\xc3\xb6rsenats eftersom man m\xc3\xa5ste s\xc3\xa4nda den enda kvarvarande motorn till Lockheed f\xc3\xb6r att ers\xc3\xa4tta en som f\xc3\xb6rst\xc3\xb6rts i marktester i prototypen hos XP-80. Produktionsversionen Mark\xc2\xa0I fl\xc3\xb6g f\xc3\xb6rst i april 1945 och de flesta byggdes av English Electric Aircraft p\xc3\xa5 grund av det produktionstryck f\xc3\xb6r \xc3\xb6vriga flygplanstyper, som fanns p\xc3\xa5 de Havillands produktionsenheter. Trots att flygplanet togs emot med \xc3\xb6ppna armar av RAF h\xc3\xb6ll jaktversionen fortfarande p\xc3\xa5 att utvecklas n\xc3\xa4r kriget tog slut._NEWLINE_Vampire var ett exceptionellt m\xc3\xa5ngsidigt flygplan som satte m\xc3\xa5nga rekord. Bland annat var det det f\xc3\xb6rsta RAF-flygplanet med en topphastighet \xc3\xb6ver 500\xc2\xa0mph. Med kapten Eric "Winkle" Brown vid spakarna blev en Sea\xc2\xa0Vampire det f\xc3\xb6rsta jetflygplanet som startade och landade p\xc3\xa5 ett hangarfartyg och 1948 satte John Cunningham ett nytt h\xc3\xb6jdrekord p\xc3\xa5 18\xc2\xa0119 meter. Den 14 juli 1948 blev Vampire F3:or fr\xc3\xa5n No. 54 Squadron RAF de f\xc3\xb6rsta jetflygplanen som fl\xc3\xb6g \xc3\xb6ver Atlanten. De fl\xc3\xb6g via Stornoway, Island och Labrador till Montr\xc3\xa9al p\xc3\xa5 sin f\xc3\xb6rsta rutt i en goodwillturn\xc3\xa9 i Kanada och USA, d\xc3\xa4r de gjorde flera uppvisningar i formationsflygning och luftakrobatik._NEWLINE_Den f\xc3\xb6rsta motorn var en de Havilland Goblin med 9,3\xc2\xa0kN dragkraft som hade konstruerats av Frank Halford och byggts av de Havilland. Motorn var av centrifugalfl\xc3\xb6destyp, en design som snart skulle passeras av smalare axialfl\xc3\xb6desmotorer. Denna motor gav inledningsvis flygplanet kort r\xc3\xa4ckvidd \xe2\x80\x93 ett problem som g\xc3\xa4llde alla tidiga jetplan. N\xc3\xa4r konstruktionen f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttrades var det ofta motorn som uppgraderades. Senare Mk\xc2\xa0I:or anv\xc3\xa4nde Goblin\xc2\xa0II, Mk\xc2\xa03 och fram\xc3\xa5t anv\xc3\xa4nde Goblin\xc2\xa0III. Vissa varianter var testflygplan f\xc3\xb6r Rolls-Royce Nene-motorn, men dessa flygplan b\xc3\xb6rjade aldrig produceras. Det sades att flygplanet, p\xc3\xa5 grund av att motorn var bel\xc3\xa4gen s\xc3\xa5 n\xc3\xa4ra marken, inte kunde st\xc3\xa5 stilla n\xc3\xa5gon l\xc3\xa4ngre stund p\xc3\xa5 ett st\xc3\xa4lle, eftersom det skulle sm\xc3\xa4lta asfalten som det stod p\xc3\xa5._NEWLINE_Mk\xc2\xa05-versionen marinanpassades under namnet Sea\xc2\xa0Vampire. Detta flygplan kom att bli Brittiska flottans f\xc3\xb6rsta jetflygplan. Flottan hade varit mycket imponerad av flygplanet sedan den 3 december 1945, n\xc3\xa4r en Vampire testades ombord hangarfartyget HMS\xc2\xa0Ocean. RAF:s Mk\xc2\xa05 \xc3\xa4ndrades om f\xc3\xb6r att ut\xc3\xb6ka flygrollerna fr\xc3\xa5n jakt- till markattackflygplan. Vingarna gjordes f\xc3\xa4llbara, f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rktes och utrustades med f\xc3\xa4sten f\xc3\xb6r bomber eller raketer. Jaktbombplanet Mk\xc2\xa05 (FB.5) blev den mest numer\xc3\xa4ra varianten med sin 473 byggda flygplan._NEWLINE_Den sista Vampiremodellen var Mk\xc2\xa011 \xe2\x80\x93 ett skolflygplan. Detta flygplan fl\xc3\xb6g f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen \xc3\xa5r 1950 och \xc3\xb6ver 600 flygplan producerades b\xc3\xa5de f\xc3\xb6r flygvapnet och flottan. Tr\xc3\xa4ningsflygplanet f\xc3\xb6rblev i brittisk tj\xc3\xa4nst fram till 1966._NEWLINE_Flera Vampireflygplan \xc3\xa4r \xc3\xa4nnu flygv\xc3\xa4rdiga idag och m\xc3\xa5nga har bevarats. Vissa exemplar har st\xc3\xa4llts ut vid Mosquito Aircraft Museum i Hertfordshire, vid Museum of Transport and Technology i Auckland, Canadian Warplane Heritage Museum och Royal New Zealand Air Force Museum. Ett exemplar, en tv\xc3\xa5sitsare, st\xc3\xa5r f\xc3\xb6r tillf\xc3\xa4llet i en hangar i Tatui, S\xc3\xa3o Paulo, Brasilien, efter att ha gjort den l\xc3\xa4ngsta flygresan n\xc3\xa5gonsin f\xc3\xb6r ett Vampireflygplan.\n_START_SECTION_\nJ 28A\n_START_PARAGRAPH_\nFlygvapnet tecknade 23 januari 1946, som planets f\xc3\xb6rsta utl\xc3\xa4ndska kund, en order om 70 Vampire\xc2\xa0FB.1. Typen fick beteckning J\xc2\xa028A och b\xc3\xb6rjade levereras till Br\xc3\xa5valla flygflottilj (F\xc2\xa013) i Norrk\xc3\xb6ping i juni samma \xc3\xa5r. J 28A var bestyckad med fyra Hispano mk.II kanoner med beteckningen akan m/46A och hade en Goblin II motor med beteckningen RM 1 (reaktionsmotor 1, den f\xc3\xb6rsta jetmotorn i svenska flygvapnet). Samma motor anv\xc3\xa4ndes \xc3\xa4ven i J 21RA. J 28A var relativt identisk till brittiska Vampire mk.I tills man efter n\xc3\xa5gra \xc3\xa5r kortade vingarna. Vingarna klipptes till en standard liknande Vampire mk.V fast 1 cm kortare. J 28A tj\xc3\xa4nstgjorde p\xc3\xa5 F13 till 1950 d\xc3\xa5 F13 fick J\xc2\xa029 Tunnan. De \xc3\xb6verf\xc3\xb6rdes d\xc3\xa5 till F 3 Malmsl\xc3\xa4tt d\xc3\xa4r de anv\xc3\xa4ndes till 1953. Versionen fanns i aktiv tj\xc3\xa4nst  till 1955 varefter f\xc3\xb6rsta flygplanet, 28001, g\xc3\xb6mdes p\xc3\xa5 Malmsl\xc3\xa4tt f\xc3\xb6r ett framtida museum.\n_START_SECTION_\nJ 28B\n_START_PARAGRAPH_\nErfarenheterna med J 28A var s\xc3\xa5 goda att man senare k\xc3\xb6pte en exportversion av Vampire FB.5 kallad Vampire Mk\xc2\xa050. I Sverige fick den beteckningen J\xc2\xa028B. Den hade st\xc3\xb6rre br\xc3\xa4nslekapacitet, starkare motor i form av RM 1A (Goblin III), modernare bestyckning i form av Akan m/47B och kunde ta yttre last i form av raketramper. F\xc3\xb6rutom de ovanst\xc3\xa5enda skillnaderna hade J 28B en visuell skillnad i form av rundare fenor och sidroder. F\xc3\xb6rsta flygplanen levererades 1949 till Svea flygflottilj (F\xc2\xa08) d\xc3\xa4r de ersatte den d\xc3\xa5 f\xc3\xb6r\xc3\xa5ldrade J\xc2\xa022. Leveranserna fortsatte fram till 1952 d\xc3\xa5 totalt 310 flygplan levererats. \xc3\x96vriga flottiljer som fick J\xc2\xa028B var J\xc3\xa4mtlands flygflottilj (F\xc2\xa04) , G\xc3\xb6ta flygflottilj (F\xc2\xa09), Sk\xc3\xa5nska flygflottiljen (F\xc2\xa010), H\xc3\xa4lsinge flygflottilj (F\xc2\xa015) samt S\xc3\xb6dert\xc3\xb6rns flygflottilj (F\xc2\xa018). J 28B blev f\xc3\xb6r\xc3\xa5ldrad som jaktplan ganska snabbt men fanns i aktiv tj\xc3\xa4nst i f\xc3\xb6rsta linjen till 1955. 1956 var typen helt ersatt i f\xc3\xb6rsta linjen med J\xc2\xa029 och J\xc2\xa034 Hawker Hunter.\n_START_SECTION_\nJ 28B som attackflygplan\n_START_PARAGRAPH_\n1953 skickades J 28B till Hallands flygflottilj (F\xc2\xa014) f\xc3\xb6r att ers\xc3\xa4tta B\xc2\xa018B innan SAAB kunde leverera Lansen. De skulle fungera som dedikerade attackflygplan. F\xc3\xb6rutom automatkanonerna s\xc3\xa5 utrustades de med raketer mot markm\xc3\xa5l. De ersattes av A\xc2\xa032A Lansen under 1957.\n_START_SECTION_\nJ 28B p\xc3\xa5 spaningsflottilj\n_START_PARAGRAPH_\nJ 28B anv\xc3\xa4ndes \xc3\xa4ven som ett tr\xc3\xa4ningsplan f\xc3\xb6r spaningsflottiljer som S\xc3\xb6dermanlands F 11 och Norrbottens F 21 innan de fick sina f\xc3\xb6rsta S\xc2\xa029C Tunnan. Flygplanen blev aldrig utrustade med kameror. De anv\xc3\xa4ndes enbart f\xc3\xb6r tr\xc3\xa4ning med jetflygplan, fr\xc3\xa4mst d\xc3\xa5 F 11 skulle g\xc3\xa5 fr\xc3\xa5n S31 Spitfire till S 29C Tunnan.\n_START_SECTION_\nJ 28A som skolflygplan\n_START_PARAGRAPH_\nEfter att J 28A varit stationerad vid F 3 skickades de till flygkadettskolan F 20 i Uppsala f\xc3\xb6r att anv\xc3\xa4ndas som tr\xc3\xa4ningsflygplan fram till 1956.\n_START_SECTION_\nJ 28B som skolflygplan\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 1956 b\xc3\xb6rjade man \xc3\xb6verf\xc3\xb6ra ett st\xc3\xb6rre antal J 28B till F 5 d\xc3\xa4r de skulle anv\xc3\xa4ndas som tr\xc3\xa4ningsplan.\n_START_SECTION_\nSmeknamn\n_START_PARAGRAPH_\nObservera att Vampire i svenska flygvapnet aldrig fick n\xc3\xa5gon annan beteckning med annat prefix \xc3\xa4n bokstaven J, oavsett anv\xc3\xa4ndning.\n_START_SECTION_\nAnv\xc3\xa4ndning i Finland\n_START_PARAGRAPH_\nDet finl\xc3\xa4ndska flygvapnet kom in i jet\xc3\xa5ldern den 22 januari 1953, n\xc3\xa4r den f\xc3\xb6rsta av tre DH 100 Vampire Mk 52 landade p\xc3\xa5 Bj\xc3\xb6rneborgs flygf\xc3\xa4lt. Ledare f\xc3\xb6r gruppen var de Havillands testpilot George Thornton. Under sommaren samma \xc3\xa5r levererades ytterligare tre flygplan. Flygplanen fick koderna VA-1 till VA-6. Typen kallades popul\xc3\xa4rt f\xc3\xb6r "Vamppi"._NEWLINE_Typutbildningen effektiviserades 1955 d\xc3\xa5 nio tv\xc3\xa5sitsiga DH 115 Vampire Trainer T 55 levererades. Dessa flygplanen fick koderna VT-1 till VT-9. Sista flygningen med Vampire i det finl\xc3\xa4ndska flygvapnet skedde 15 juli 1965 vid Luonetj\xc3\xa4rvi med en Vampire Trainer (VT-8) som fl\xc3\xb6gs av \xc3\xb6verste Aimo Huhtala._NEWLINE_Vampire var f\xc3\xb6rst baserad vid 2:a flottiljen (som fr\xc3\xa5n 1957 hette Satakunta flygflottilj) i Bj\xc3\xb6rneborg. I slutet p\xc3\xa5 1950-talet \xc3\xb6verf\xc3\xb6rdes dock flygplanen till 1:a flygflottiljen (fr\xc3\xa5n 1957 Tavastlands flygflottilj i Tikkakoski). Tredje flottiljens (fr\xc3\xa5n 1957 Karelens flygflottilj) huvudbas p\xc3\xa5 1950-talet var den grusbelagda banan i Uttis, vilket gjorde att flygplanen enbart kunde starta och landa d\xc3\xa4r p\xc3\xa5 vintrarna.'