b'\n_START_ARTICLE_\nGenerell intelligensfaktor\n_START_SECTION_\nKognitiv testning och g\n_START_PARAGRAPH_\nUrskiljningen av g h\xc3\xa4rstammar fr\xc3\xa5n observationen att den erh\xc3\xa5llna po\xc3\xa4ngsumman fr\xc3\xa5n alla typer av kognitiva tester korrelerar positivt med varandra. g kan beskrivas som huvudfaktorn fr\xc3\xa5n po\xc3\xa4ngsumman av kognitiva tester genom att anv\xc3\xa4nda metoder som analys av huvudkomponenter och faktoranalys._NEWLINE_F\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet mellan g och intelligenstester kan l\xc3\xa4ttare f\xc3\xb6rst\xc3\xa5s med en parallell j\xc3\xa4mf\xc3\xb6relse. Oregelbundna f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l, som m\xc3\xa4nniskokroppen, s\xc3\xa4gs variera i "storlek". Men trots detta s\xc3\xa5 anses ingen m\xc3\xa4tning av m\xc3\xa4nniskokroppen vara ett m\xc3\xa5tt p\xc3\xa5 dess "storlek". Ist\xc3\xa4llet kan ett flertal olika m\xc3\xa5tt, som varierar i l\xc3\xa4ngd, g\xc3\xb6ras av exempelvis en skr\xc3\xa4ddare. Alla dessa m\xc3\xa5tt kommer att korrelera positivt med varandra. Och om man d\xc3\xa5 skulle summera eller kombinera alla dessa m\xc3\xa5tt s\xc3\xa5 skulle summan eller kombinationen av dessa ge en b\xc3\xa4ttre beskrivning av en individs storlek \xc3\xa4n n\xc3\xa5got annat ensamst\xc3\xa5ende m\xc3\xa5tt. Faktoranalys till\xc3\xa5ter detta. Processen kan likst\xc3\xa4llas med att ber\xc3\xa4kna medelv\xc3\xa4rdet av ett urval m\xc3\xa5tt fr\xc3\xa5n en ensamst\xc3\xa5ende variabel, men ist\xc3\xa4llet \xc3\xa4r "storlek" en sammanfattning av m\xc3\xa5tt fr\xc3\xa5n ett urval av flera variabler. g \xc3\xa4r som storlek, dvs att den \xc3\xa4r tagen fr\xc3\xa5n olika m\xc3\xa5tt (av kognitiv f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga). Men givetvis s\xc3\xa5 \xc3\xa4r variation i storlek inte utan betydelse f\xc3\xb6r alla variationer i m\xc3\xa5tten fr\xc3\xa5n en m\xc3\xa4nniskokropp. Faktoranalys \xc3\xa4r inte begr\xc3\xa4nsad till att producera ensamst\xc3\xa5ende faktorer, och en analys av m\xc3\xa4nniskokroppen kan (exempelvis) producera tv\xc3\xa5 stora faktorer, som h\xc3\xb6jd och omkrets. Men hursomhelst s\xc3\xa5 producerar po\xc3\xa4ngresultaten fr\xc3\xa5n kognitiva tester en prim\xc3\xa4r dominant faktor, g._NEWLINE_Tester avsedda f\xc3\xb6r att m\xc3\xa4ta kognitiv f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga h\xc3\xa4rr\xc3\xb6r mestadels fr\xc3\xa5n i vilken grad de m\xc3\xa4ter g. Om kvantifierbara m\xc3\xa5tt fr\xc3\xa5n en prestation vid en uppgift starkt korrelerar med g, s\xc3\xa5 kan man s\xc3\xa4ga att den mentala uppgiften \xc3\xa4r g-laddad. F\xc3\xb6r att skapa h\xc3\xb6gt tillf\xc3\xb6rlitliga och giltiga IQ-tester, har utformarna d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r gjort sina tester s\xc3\xa5 pass g-laddade som m\xc3\xb6jligt. Ur historiskt perspektiv s\xc3\xa5 har detta inneburit att d\xc3\xa4mpa inflytandet av gruppfaktorer genom att testa ett s\xc3\xa5 pass brett urval av kognitiva f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gor som m\xc3\xb6jligt. Tester som Ravens Progressiva Matriser anses dock vara de mest g-laddade som finns, trots det faktum att Ravens matriser inneh\xc3\xa5ller uppgifter som \xc3\xa4r ganska likartade._NEWLINE_Elementary cognitive tasks (ECTs), dvs element\xc3\xa4ra kognitiva uppgifter, korrelerar ocks\xc3\xa5 starkt med g. Element\xc3\xa4ra kognitiva uppgifter \xc3\xa4r, s\xc3\xa5 som namnet antyder, enkla uppgifter d\xc3\xa4r det uppenbarligen kr\xc3\xa4vs v\xc3\xa4ldigt lite intelligens, men korrelerar trots detta med mera omfattande intelligenstester. Att avg\xc3\xb6ra om ett ljus \xc3\xa4r r\xc3\xb6tt eller bl\xc3\xa5tt eller om det finns fyra eller fem kvadrater tecknade p\xc3\xa5 en datorsk\xc3\xa4rm \xc3\xa4r tv\xc3\xa5 exempel p\xc3\xa5 ECT. Svaret till s\xc3\xa5dana tester tillf\xc3\xb6rs oftast genom att snabbt trycka p\xc3\xa5 knappar. N\xc3\xa4r stimulans ges till testpersonen s\xc3\xa5 flyttar denne sin hand fr\xc3\xa5n startknappen till knappen med det r\xc3\xa4tta svaret. Detta g\xc3\xb6r det m\xc3\xb6jligt f\xc3\xb6r utredaren att avg\xc3\xb6ra hur mycket tid testpersonen tillbringade till att t\xc3\xa4nka ut det r\xc3\xa4tta svaret till fr\xc3\xa5gan (reaktionstiden, vanligtvis m\xc3\xa4tt under br\xc3\xa5kdelar av en sekund), och hur mycket tid som tillbringades till att flytta handen till den r\xc3\xa4tta knappen (r\xc3\xb6relsetid). Reaktionstiden korrelerar starkt med g medan r\xc3\xb6relsetiden korrelerar mindre starkt. ECT-testning har gjort kvantifierbara utredningar av hypoteser ang\xc3\xa5ende testers f\xc3\xb6rdomsfullhet, testpersonens motivation och gruppskillnader m\xc3\xb6jliga. P\xc3\xa5 grund av ECTs anspr\xc3\xa5ksl\xc3\xb6shet tillhandah\xc3\xa5ller dessa en l\xc3\xa4nk mellan klassisk IQ-testning och biologiska forskningar som fMRI-studier.\n_START_SECTION_\nBiologiska och genetiska korrelat till g\n_START_PARAGRAPH_\ng har ett stort antal biologiska korrelationer. Starka korrelationer inkluderar massa i frontalloben, \xc3\xb6versiktligt hj\xc3\xa4rnmassa och glukoshalt i hj\xc3\xa4rnan. g korrelerar mindre starkt, men p\xc3\xa5tagligt, med \xc3\xb6versiktlig kroppsstorlek. Det finns motstridande bevis betr\xc3\xa4ffande korrelationen mellan g och hastigheter i de yttre nervernas uppf\xc3\xb6rande, d\xc3\xa4r vissa studier tyder p\xc3\xa5 p\xc3\xa5tagliga positiva korrelationer och andra p\xc3\xa5 ingen eller till och med negativa korrelationer._NEWLINE_Aktuell forskning f\xc3\xb6resl\xc3\xa5r att korrelationen mellan \xc3\xa4rftlighet och g ligger p\xc3\xa5 ungef\xc3\xa4r 0,85 \xe2\x80\x93 till och med en h\xc3\xb6gre korrelation \xc3\xa4n f\xc3\xb6r IQ \xe2\x80\x93 s\xc3\xa5 \xc3\xa4rftligheten fr\xc3\xa5n de flesta prestationer p\xc3\xa5 tester h\xc3\xa4nf\xc3\xb6r sig d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r till g._NEWLINE_Det har l\xc3\xa4nge varit k\xc3\xa4nt att hj\xc3\xa4rnstorlek korrelerar med g. Nyligen gjorda MRI-studier p\xc3\xa5 tvillingar visar att volymen av gr\xc3\xa5 massa i frontalloben korrelerar starkt med g och \xc3\xa4r mycket \xc3\xa4rftligt. En besl\xc3\xa4ktad studie rapporterar att korrelationen mellan hj\xc3\xa4rnstorlek (som uppskattas ha en \xc3\xa4rftlighet p\xc3\xa5 0,85) och g \xc3\xa4r 0,4, och att korrelationen f\xc3\xb6rmedlas enbart av genetiska faktorer. g har iakttagits hos m\xc3\xb6ss s\xc3\xa5v\xc3\xa4l som hos m\xc3\xa4nniskor._NEWLINE_Lehr och Fischer (1990) p\xc3\xa5st\xc3\xa5r att g begr\xc3\xa4nsas av en individs f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga till korttidsminne. Mental styrka, eller C f\xc3\xb6r korttidsminne (m\xc3\xa4tt i bitar av information), \xc3\xa4r produkten av en individs mentala snabbhet, som kallas Ck f\xc3\xb6r bearbetning av information (i bit/ar), och varaktigheten av minnets l\xc3\xa4ngd, som kallas D f\xc3\xb6r varaktigheten av information i korttidsminnet. D\xc3\xa4rav ekvationen:_NEWLINE_C (bit) = Ck (bit/ar) x D (s)_NEWLINE_Den h\xc3\xa4r teorin testades och ans\xc3\xa5gs vara bristf\xc3\xa4llig av Roberts med flera (1992). Det finns mycket bevis som tyder p\xc3\xa5 att g \xc3\xa4r n\xc3\xa4ra relaterad till en individs korttidsminne, men den h\xc3\xa4r kapaciteten kan inte m\xc3\xa4tas i bitar av information._NEWLINE_Nyligen gjorda studier d\xc3\xa4r man f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ker hitta samband mellan omr\xc3\xa5den i genupps\xc3\xa4ttningen och intelligens har inte givit s\xc3\xa4rskilt mycket framg\xc3\xa5ng. I en nyligen gjord studie anv\xc3\xa4nde man flera hundra m\xc3\xa4nniskor och placerade dem i tv\xc3\xa5 kontrollgrupper, en grupp med en mycket h\xc3\xb6g IQ p\xc3\xa5 160 och en grupp med en genomsnittlig IQ p\xc3\xa5 102. I studien anv\xc3\xa4nde man 1\xc2\xa0842 DNA-upps\xc3\xa4ttningar och l\xc3\xa4t dem genomg\xc3\xa5 en inspektionsprocess p\xc3\xa5 fem steg med syftet att eliminera felaktiga uppskattningar. Under det femte steget kunde studien fortfarande inte hitta en enda gen som var relaterad till intelligens. Kritiker mot dessa studier p\xc3\xa5st\xc3\xa5r att misslyckandet med att hitta en specifik gen som f\xc3\xb6rbinder sig till intelligens indikerar hur komplext begreppet \xc3\xa4r. De sammanfattar att intelligens f\xc3\xb6rmodligen \xc3\xa4r under inflytandet av flera gener. En del uppskattningar tyder p\xc3\xa5 att s\xc3\xa5 mycket som 40\xc2\xa0% av genupps\xc3\xa4ttningen kan bidra till intelligensen.\n_START_SECTION_\nSociala faktorer som uppvisar samband med g\n_START_PARAGRAPH_\nDe flesta estimat av g korrelerar positivt med traditionella m\xc3\xa5tt av framg\xc3\xa5ng (inkomst, akademisk prestation, yrkesprestation, prestige etc.) och korrelerar negativt med vad som generellt anses vara ej \xc3\xb6nskv\xc3\xa4rda inslag i livet (avhoppning av skola, oplanerad graviditet, fattigdom etc.). IQ-tester som m\xc3\xa4ter en rad av olika f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gor f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ger inte dessa faktorer mycket b\xc3\xa4ttre \xc3\xa4n g. Vetenskapliga publiceringar av uppt\xc3\xa4ckter ang\xc3\xa5ende skillnader mellan g och etniska grupper har skapat en allm\xc3\xa4n dispyt i samh\xc3\xa4llet.\n_START_SECTION_\nFlynneffekten och g\n_START_PARAGRAPH_\nFlynneffekten beskriver ett stigande av IQ-po\xc3\xa4ng \xc3\xb6ver tid. Det finns inte n\xc3\xa5gon stark samst\xc3\xa4mmighet vare sig stigandet av IQ-po\xc3\xa4ng \xc3\xa4ven reflekterar stigande av g. Dessutom finns det nya bevis som tyder p\xc3\xa5 att intelligenspo\xc3\xa4ngens tendens att stiga har upph\xc3\xb6rt i vissa l\xc3\xa4nder i den f\xc3\xb6rsta v\xc3\xa4rlden. Statistiska analyser av erh\xc3\xa5llna po\xc3\xa4ng fr\xc3\xa5n deltester i IQ-tester ger vid handen att g \xc3\xa4r oberoende av ing\xc3\xa5ngsdata till Flynneffekten.\n_START_SECTION_\nIfr\xc3\xa5gas\xc3\xa4ttande av g\n_START_PARAGRAPH_\nPsykometrikern Louis Leon Thurstone var den f\xc3\xb6rste som ifr\xc3\xa5gasatte Spearmans teori om en generell intelligensfaktor, och menade att g var en statistisk artefakt fr\xc3\xa5n den typ av faktoranalys som Spearman gjort. Thurstone lanserade baserat p\xc3\xa5 m\xc3\xa4tresultat och faktoranalys en teori med sju oberoende faktorer i sin bok Primary mental abilities som gavs ut 1938. Efter att ha gjort ytterligare m\xc3\xa4tningar modifierade han senare sin teori till att b\xc3\xa5de inneh\xc3\xa5lla en generell faktor och sju specifika faktorer, och mildrade d\xc3\xa4rmed sin kritik av g-faktorn. Thurstone \xc3\xa4r f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare till \xc3\xb6vriga teorier om multipla intelligenser._NEWLINE_\xc3\x85r 1981 yttrade Stephen Jay Gould, en paleontolog, sina protestaktioner mot begreppet g, och \xc3\xa4ven mot intelligenstestning i allm\xc3\xa4nhet, i sin kontroversiella bok Den felm\xc3\xa4tta m\xc3\xa4nniskan (The Mismeasure of Man). \xc3\x85r 1985 skrev den brittiske filosofen Philip Kitcher att "M\xc3\xa5nga forskare \xc3\xa4r nu \xc3\xb6vertygade om att det inte finns n\xc3\xa5got ensamst\xc3\xa5ende m\xc3\xa5tt av intellektuell f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga" och att "det \xc3\xa4r n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndigt att forts\xc3\xa4tta avsl\xc3\xb6ja myten om generell intelligens". En del forskare inom artificiell intelligens har argumenterat f\xc3\xb6r att vetenskapen om kognitiv f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga, och m\xc3\xa4tning av denna, \xc3\xa4r "antingen l\xc3\xb6jlig eller po\xc3\xa4ngl\xc3\xb6s". De noterar att "Tester avsedda f\xc3\xb6r att testa kognitiv f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga m\xc3\xa4ter skillnader i uppgifter som inom kort kommer att utf\xc3\xb6ras \xc3\xa5t oss av ber\xc3\xa4knande datorer". Intelligensforskaren Howard Gardner har skrivit att han inte tror p\xc3\xa5 "att det finns en ensamst\xc3\xa5ende generell beg\xc3\xa5vning vare sig det kan kallas f\xc3\xb6r intelligens, kreativitet eller g. \xc3\x85r 2005 unders\xc3\xb6kte Wendy Johnson och Thomas Bouchard den kognitiva f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gans struktur genom att administrera 42 olikartade tester avsedda f\xc3\xb6r att m\xc3\xa4ta kognitiv f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga p\xc3\xa5 436 vuxna personer. Testerna inkluderade "olika anv\xc3\xa4ndningar" (framst\xc3\xa4llning av tidigare ok\xc3\xa4nda anv\xc3\xa4ndningar f\xc3\xb6r specificerade f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l), "pussell\xc3\xa4ggning" (sammans\xc3\xa4ttning av pusselbitar), "verbal-ordspr\xc3\xa5k" (tolkning av ordspr\xc3\xa5k) och "mekanisk f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga" (identifikation av mekaniska principer och verktyg); vid anv\xc3\xa4ndning av faktoranalys hittade man en enda tydlig h\xc3\xb6gre faktor, g. I deras rapport, som publicerades i tidskriften Intelligence, sammanfattar de unders\xc3\xb6kningen:_NEWLINE_I kombination med v\xc3\xa5ra tidigare fynd betr\xc3\xa4ffande \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmelsen av generella intelligensfaktorer i testbatterier s\xc3\xa5 pekar v\xc3\xa5ra forskningsresultat otvivelaktigt mot existensen av en generell intelligensfaktor som sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndigt bidrar till alla aspekter av intelligens.\n_START_SECTION_\nSavantsyndrom\n_START_PARAGRAPH_\nHoward Gardner anser att det s\xc3\xa4llsynta tillst\xc3\xa5ndet k\xc3\xa4nt som savant syndrom argumenterar emot existensen av en ensamst\xc3\xa5ende generell intelligens. Personer med savant syndrom m\xc3\xa5 ha generella IQ-resultat i niv\xc3\xa5 med intellektuell utvecklingsst\xc3\xb6rning, men kan trots detta besitta vissa kognitiva f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gor som \xc3\xa4r utomordentliga i f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande till den genomsnittliga personen. Dessa f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gor inkluderar ypperlig minnesf\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga, blixtsnabb huvudr\xc3\xa4kning, avancerad musikalisk f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga, snabb spr\xc3\xa5kinl\xc3\xa4rning, exceptionell konstn\xc3\xa4rlig f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga etc. \xc3\x85 andra sidan avvisas Gardners ordstrid av det faktum att savanter med en l\xc3\xa5g IQ tenderar att prestera d\xc3\xa5ligt b\xc3\xa5de i skolan och p\xc3\xa5 arbetet, trots sina talanger. Och dessa inslag h\xc3\xb6r till n\xc3\xa5gra av de m\xc3\xa5nga inslag som IQ-tester f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ger (se "Sociala faktorer som uppvisar samband med g").'