b'\n_START_ARTICLE_\nByxroll\n_START_PARAGRAPH_\nEn byxroll \xc3\xa4r inom opera och annan teater en manlig roll som spelas av en kvinna. Byxrollen utg\xc3\xb6r en viktig roll inom teaterns historia och representerar \xc3\xa4ven en historisk k\xc3\xb6nsproblematik.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc3\xa5 sk\xc3\xa5despelaryrket \xc3\xb6ppnades f\xc3\xb6r kvinnor i Europas l\xc3\xa4nder, d\xc3\xa4r det, utom i Italien och Frankrike, varit f\xc3\xb6rbjudet f\xc3\xb6r kvinnor att st\xc3\xa5 p\xc3\xa5 scen f\xc3\xb6re 1660-talet, uppt\xc3\xa4ckte man att de flesta pj\xc3\xa4ser hade mycket f\xc3\xa5 kvinnoroller. Det blev d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r vanligt f\xc3\xb6r kvinnliga sk\xc3\xa5despelare att spela \xc3\xa4ven mansroller. Detta visade sig vara mycket popul\xc3\xa4rt bland publiken och skapade en ny popul\xc3\xa4r genre. En del pj\xc3\xa4ser skrevs uttryckligen f\xc3\xb6r att kvinnor skulle spela de manliga rollerna. _NEWLINE_Den d\xc3\xa5tida fascinationen f\xc3\xb6r kvinnor i manskl\xc3\xa4der \xc3\xa4r sv\xc3\xa5r att f\xc3\xb6rest\xc3\xa4lla sig f\xc3\xb6r en modern person; 1700-talet var fullt av historier om kvinnor som kl\xc3\xa4dde ut sig till m\xc3\xa4n och tog v\xc3\xa4rvning i arm\xc3\xa9n och liknande; en del var rentav sanna. Bland dessa fanns historien om Margareta Elisabeth Roos och Carin du Rietz. Detta var ocks\xc3\xa5 en tid d\xc3\xa5 det faktiskt var olagligt f\xc3\xb6r en kvinna att b\xc3\xa4ra byxor. Byxrollerna ogillades av kyrkan, och m\xc3\xa5nga d\xc3\xa5tida kritiker menade att mycket av byxrollernas popularitet berodde p\xc3\xa5 att m\xc3\xa4nnen i publiken p\xc3\xa5 detta s\xc3\xa4tt fick tillf\xc3\xa4lle att se den kvinnliga sk\xc3\xa5despelarens ben och konturerna av hennes stj\xc3\xa4rt, n\xc3\xa5got som annars var om\xc3\xb6jligt i de l\xc3\xa5nga vida kjolar som kvinnorna vanligen bar. Till skillnad fr\xc3\xa5n den manliga motsvarigheten, de s\xc3\xa5 kallade kjolrollerna, beh\xc3\xb6ll byxrollerna sin popularitet under hela 1800-talet och f\xc3\xb6rekommer fortfarande.\n_START_SECTION_\nI Sverige\n_START_PARAGRAPH_\nI Sverige utf\xc3\xb6rdes byxroller troligen f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen av de kvinnliga medlemmar som ingick i de utl\xc3\xa4ndska teatertrupper, som spelade i Sverige under 1600-talet. Den f\xc3\xb6rsta truppen, som innehade kvinnliga medlemmar, upptr\xc3\xa4dde i Stora Bollhuset i Stockholm \xc3\xa5r 1667; dessa f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar var \xc3\xb6ppna ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6r allm\xc3\xa4nheten fr\xc3\xa5n 1680-talet. \xc3\x85r 1684 uppf\xc3\xb6rde hovets amt\xc3\xb6rteater Iphigenie av Racine med enbart hovdamer i rollerna, d\xc3\xa4r Aurora K\xc3\xb6nigsmarck spelade mansrollen Agamemnon. Den f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen en byxroll utf\xc3\xb6rdes av en svensk sk\xc3\xa5despelerska p\xc3\xa5 en offentlig scen var sannolikt p\xc3\xa5 1740-talet, men man k\xc3\xa4nner inte till hennes namn. Tisdagen 27 november 1770 uppf\xc3\xb6rdes Hussp\xc3\xb6ket eller abrakadabra och Den f\xc3\xb6rvandlade brudgummen av Holberg av Stenborgs S\xc3\xa4llskap i Stockholm, som v\xc3\xa4ckte uppm\xc3\xa4rksamhet, d\xc3\xa4r den f\xc3\xb6rsta pj\xc3\xa4sen spelades endast av m\xc3\xa4n, den andra enbart av kvinnor._NEWLINE_De f\xc3\xb6rsta svenska sk\xc3\xa5despelerskorna, vars namn man k\xc3\xa4nner till, som spelade en mansroll var m\xc3\xb6jligen troligen Margareta Sofia Lagerqvist och Gertrud Elisabeth Forsselius som spelade Colas och Fanfan i Fanfan och Colas eller fosterbr\xc3\xb6derna (1786). Under 1800-talet utf\xc3\xb6rde \xc3\xa4ven de k\xc3\xa4ndaste kvinnliga stj\xc3\xa4rnorna som Sara Torsslow, Emilie H\xc3\xb6gquist och Elise Hwasser ofta byxroller. Manliga kritiker tyckte ofta illa om det, klagade p\xc3\xa5 de ljusa r\xc3\xb6sterna, p\xc3\xa5 att tv\xc3\xa5 flickor agerade k\xc3\xa4rlekspar och p\xc3\xa5 att kvinnor utf\xc3\xb6rde handlingar som gick "mot deras natur", som att spela krigshj\xc3\xa4ltar.'