b'\n_START_ARTICLE_\nRunar Salminen\n_START_PARAGRAPH_\nRunar Ensio Salminen, f\xc3\xb6dd 14 november 1912 i V\xc3\xa5rd\xc3\xb6, d\xc3\xb6d d\xc3\xa4r 23 februari 1989, var en finl\xc3\xa4ndsk poet, sm\xc3\xa5brukare och tr\xc3\xa4snidare. _NEWLINE_Salminen kom fr\xc3\xa5n en familj d\xc3\xa4r fem av barnen blev f\xc3\xb6rfattare, bland andra systrarna Aili Nordgren och Sally Salminen. Runar var dock den enda som stannade kvar i f\xc3\xb6delsekommunen. Han f\xc3\xb6rs\xc3\xb6rjde sig som sm\xc3\xa5brukare, men blev ocks\xc3\xa5 tidigt k\xc3\xa4nd som skulpt\xc3\xb6r. Vid sidan av humoristiska portr\xc3\xa4tt skapade han personligt gestaltade naturmotiv. Genom systersonen Ralf Nordgrens f\xc3\xb6rmedling gjorde han \xc3\xa4ven en sen debut som diktare. Efter Rummet fullt med svalor (1974) f\xc3\xb6ljde samlingarna Sp\xc3\xa5norna yr d\xc3\xa5 jag hyvlar (1976), Och till sist sprack himlarna alla (1978), Lykta mig st\xc3\xb6rre ljus (1982) och Som ett skepp efter seglats (1985).'