b'\n_START_ARTICLE_\nGrundlag\n_START_PARAGRAPH_\nEn grundlag, konstitution eller statsf\xc3\xb6rfattning, \xc3\xa4r en lagsamling som utg\xc3\xb6r de grundl\xc3\xa4ggande formella normerna i en stat, beslutade av den eller de som innehar den politiska makten. Grundlag skiljer sig fr\xc3\xa5n lag genom att i allm\xc3\xa4nhet vara kringg\xc3\xa4rdad av s\xc3\xa5dana procedurregler att en \xc3\xa4ndring \xc3\xa4r omst\xc3\xa4ndligare att f\xc3\xa5 till st\xc3\xa5nd; t ex m\xc3\xa5ste godk\xc3\xa4nnas av tv\xc3\xa5 p\xc3\xa5 varandra f\xc3\xb6ljande riksdagar med val emellan._NEWLINE_Grundlag kallas \xc3\xa4ven statsf\xc3\xb6rfattning eller, om den kommit till st\xc3\xa5nd i form av ett av den makthavande utf\xc3\xa4rdat frihetsbrev, charta. Konstitution \xc3\xa4r en kodifierad upps\xc3\xa4ttning regler antagna av ett konstitutionellt konvent som best\xc3\xa4mmer gr\xc3\xa4nserna f\xc3\xb6r den lagstiftande, den verkst\xc3\xa4llande och den d\xc3\xb6mande maktens befogenheter i statsskicket.\n_START_SECTION_\nOlika l\xc3\xa4nders grundlagar\n_START_PARAGRAPH_\nSveriges grundlagar \xc3\xa4r fyra till antalet: regeringsformen (1974) (RF), successionsordningen (1810) (SO), tryckfrihetsf\xc3\xb6rordningen (1949) (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (1991) (YGL). De tv\xc3\xa5 sistn\xc3\xa4mnda ben\xc3\xa4mns ofta de tv\xc3\xa5 s.k. mediegrundlagarna eftersom de ger grundlagsskydd f\xc3\xb6r vissa medier och publiceringar._NEWLINE_\xc3\x84ven Finland hade tidigare flera grundlagar, men 2000 inf\xc3\xb6rdes en enda, Finlands grundlag, som ersatte 1919 \xc3\xa5rs regeringsform och \xc3\xb6vriga grundlagar._NEWLINE_I Danmark fick man en grundlag efter env\xc3\xa4ldets avskaffande 1848. Den har reviderats flera g\xc3\xa5nger, senast 1953, se vidare Danmarks Riges Grundlov._NEWLINE_Ofta f\xc3\xb6reg\xc3\xa5r praxis \xc3\xa4ndringen av grundlag, s\xc3\xa5 hade till exempel Gustaf VI Adolf i praktiken ingen politisk makt, fast\xc3\xa4n 1809 \xc3\xa5rs regeringsform som d\xc3\xa5 \xc3\xa4nnu g\xc3\xa4llde, stadgade att "Sveriges rike skall styras af en konung och vara ett arfrike" (1809 RF \xc2\xa71). S\xc3\xa5dan praxis som i sig anses ha grundlags v\xc3\xa4rde brukar kallas konstitutionell praxis. _NEWLINE_Det finns emellertid l\xc3\xa4nder med ej skriven grundlag. Storbritanniens f\xc3\xb6rfattning anses i allm\xc3\xa4nhet som det b\xc3\xa4sta exemplet h\xc3\xa4rp\xc3\xa5. I teorin kan det brittiska parlamentet fatta i princip vilket beslut som helst, utan att hindras av grundlagen. I praktiken begr\xc3\xa4nsas dock den offentliga makten av en rad historiska beslut, s\xc3\xa5som Magna Charta, av konstitutionell praxis och av "Common Law", den huvudsakliga engelska r\xc3\xa4ttsk\xc3\xa4llan, med principer som "habeas corpus".'