b'\n_START_ARTICLE_\nReichsheer\n_START_PARAGRAPH_\nReichsheer (Riksh\xc3\xa4ren) var namnet p\xc3\xa5 Tysklands arm\xc3\xa9 1919 till 1935 d\xc3\xa5 den bytte namn till Heer under nazisttiden. Det var en del av riksv\xc3\xa4rnet, den tyska Weimarrepublikens krigsmakt. Oftast h\xc3\xa4nsyftar man dock p\xc3\xa5 riksh\xc3\xa4ren, n\xc3\xa4r man anv\xc3\xa4nder termen riksv\xc3\xa4rnet.\n_START_SECTION_\nOrganisation\n_START_PARAGRAPH_\nRikspresidenten var riksv\xc3\xa4rnets h\xc3\xb6gste bef\xc3\xa4lhavare. Han ut\xc3\xb6vade sin bef\xc3\xa4lsmakt genom riksv\xc3\xa4rnsministeriet. Riksh\xc3\xa4ren leddes av en arm\xc3\xa9chef (Chef der Heeresleitung), med underst\xc3\xa4llda centrala stabsorgan och f\xc3\xb6rvaltningsmyndigheter. Det fanns tv\xc3\xa5 arm\xc3\xa9k\xc3\xa5rstaber, en i Berlin och en i Kassel, vilka ledde riksh\xc3\xa4rens sju infanteri- och tre kavalleridivisioner. Varje infanteridivision bestod av tre infanteriregementen och ett artilleriregemente. Varje kavalleridivision bestod av sex kavalleriregementen. Vid varje infanteridivision fanns \xc3\xa4ven en pionj\xc3\xa4rbataljon, en signalbataljon, en tr\xc3\xa4ngbataljon och en sjukv\xc3\xa5rdsbataljon. Milit\xc3\xa4rterritoriellt var riksv\xc3\xa4rnet indelat i sju milit\xc3\xa4romr\xc3\xa5den (Wehrkreise I-VII). Infanteridivisionscheferna var tillika milit\xc3\xa4romr\xc3\xa5desbef\xc3\xa4lhavare.'