b'\n_START_ARTICLE_\nSv\xc3\xa4rd\n_START_SECTION_\nJ\xc3\xa4rn\xc3\xa5ldern\n_START_PARAGRAPH_\nJ\xc3\xa4rnsv\xc3\xa4rd blev allt vanligare sedan 1300-talet f.Kr., under j\xc3\xa4rn\xc3\xa5ldern. Hettiterna, de indoeuropeiska baskerna, de mykenska grekerna samt den protokeltiska Hallstattkulturen r\xc3\xa4knas som de f\xc3\xb6rsta anv\xc3\xa4ndarna av j\xc3\xa4rnsv\xc3\xa4rd, 500 \xc3\xa5r efter j\xc3\xa4rnsv\xc3\xa4rdets f\xc3\xb6rsta spridningsv\xc3\xa5g._NEWLINE_R\xc3\xa5varan j\xc3\xa4rn har f\xc3\xb6rdelen att m\xc3\xb6jligg\xc3\xb6ra massproduktion p\xc3\xa5 grund av st\xc3\xb6rre tillg\xc3\xa5ng av den. Tidigare j\xc3\xa4rnsv\xc3\xa4rd kan dock inte j\xc3\xa4mf\xc3\xb6ras med senare versioner av st\xc3\xa5lblad. J\xc3\xa4rnet i dessa sv\xc3\xa4rd var inte sl\xc3\xa4ckh\xc3\xa4rdat, trots att metallen ofta inneh\xc3\xb6ll tillr\xc3\xa4ckligt med kol f\xc3\xb6r denna process. Sv\xc3\xa4rden var endast manuellt h\xc3\xa4rdade med hammare, likt bronssv\xc3\xa4rd. Detta gjorde dem j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rbara eller endast n\xc3\xa5got b\xc3\xa4ttre \xc3\xa4n bronssv\xc3\xa4rden n\xc3\xa4r det g\xc3\xa4ller h\xc3\xa5llfasthet och h\xc3\xa5rdhet._NEWLINE_J\xc3\xa4rnsv\xc3\xa4rdet kunde dock b\xc3\xb6jas under dess anv\xc3\xa4ndning, snarare \xc3\xa4n att \xc3\xa5terv\xc3\xa4nda till sin ursprungliga form. Den enklare produktionen och en b\xc3\xa4ttre tillg\xc3\xa5ng av r\xc3\xa5varan underl\xc3\xa4ttade dock att hela arm\xc3\xa9er kunde utrustas med metallvapen, \xc3\xa4ven om brons\xc3\xa5lderns egyptiska arm\xc3\xa9er stundtals var fullt utrustade med bronsvapen. Germaner anv\xc3\xa4nde vid sidan av tveeggade sv\xc3\xa4rd eneggade s\xc3\xa5dana, kallade saxar, en \xc3\xa4ldre typ av tyngre eneggade sv\xc3\xa4rd var i bruk, i \xc3\x96steuropa och norden redan under f\xc3\xb6rromersk j\xc3\xa4rn\xc3\xa5lder. Inom keltiskt omr\xc3\xa5de anv\xc3\xa4ndes fr\xc3\xa4mst tv\xc3\xa5eggade sv\xc3\xa4rd. Inom romarriket brukades fr\xc3\xa4mst tv\xc3\xa5 typer av sv\xc3\xa4rd, det korta infanterisv\xc3\xa4rdet gladius och det fr\xc3\xa5n keltiskt omr\xc3\xa5de importerade l\xc3\xa4ngre ryttarsv\xc3\xa4rdet spatha. Damaskerade romerska sv\xc3\xa4rd exporterades trots f\xc3\xb6rbud och togs som krigsbyte av germaner, och kom att p\xc3\xa5verka sv\xc3\xa4rdens utveckling i Europa under tidig medeltid.\n_START_SECTION_\nMedeltid och tidigmodern tid\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa5got som starkt f\xc3\xb6rknippas med medeltiden \xc3\xa4r begreppet l\xc3\xa5ngsv\xc3\xa4rd Det som i dag popul\xc3\xa4rt kallas l\xc3\xa5ngsv\xc3\xa4rd \xc3\xa4r egentligen flera olika sv\xc3\xa4rdstyper. Dessa har varierande l\xc3\xa4ngd, tidsepok och anv\xc3\xa4ndningsomr\xc3\xa5de. Storleken varierar fr\xc3\xa5n ca 110\xc2\xa0cm hos En-och-en-halvhandssv\xc3\xa4rdet, som kan h\xc3\xa5llas med en hand eller tv\xc3\xa5, till gigantiska tv\xc3\xa5handssv\xc3\xa4rd p\xc3\xa5 \xc3\xb6ver 2 meter. Sv\xc3\xa4rd menade att hanteras med tv\xc3\xa5 h\xc3\xa4nder har anv\xc3\xa4nts i Europa \xc3\xa5tminstone fr\xc3\xa5n 1200-talet och med vissa uppeh\xc3\xa5ll fram till 1800-talet. Under denna l\xc3\xa5nga tid har anv\xc3\xa4ndningsomr\xc3\xa5dena f\xc3\xb6r l\xc3\xa5ngsv\xc3\xa4rden varierat mellan civila sj\xc3\xa4lvf\xc3\xb6rsvarsvapen, juridiska dueller, sportf\xc3\xa4ktning och f\xc3\xb6r milit\xc3\xa4ra \xc3\xa4ndam\xc3\xa5l. L\xc3\xa5ngsv\xc3\xa4rden har f\xc3\xa5tt en ganska romantiserad roll i den moderna m\xc3\xa4nniskans medvetande. Man vill g\xc3\xa4rna tro att l\xc3\xa5ngsv\xc3\xa4rden hade en dominerande roll p\xc3\xa5 slagf\xc3\xa4ltet. Det finns dock d\xc3\xa5ligt med bel\xc3\xa4gg f\xc3\xb6r detta._NEWLINE_Under 1500-talet utvecklades sv\xc3\xa4rdet i flera separata riktningar, och man upph\xc3\xb6r i Sverige att tala om modernare sv\xc3\xa4rdstyper som sv\xc3\xa4rd, utan de kallas vanligen v\xc3\xa4rja. Klingan blev smalare och l\xc3\xa4ngre, men fortfarande var det ett dubbeleggat vapen f\xc3\xb6r hugg, stick och parad. Samtidigt utvecklades \xc3\xa4ven ett rent stickvapen, rapiren._NEWLINE_Under 1700-talet sl\xc3\xa5r tv\xc3\xa5 nya typer av sv\xc3\xa4rd igenom, huggaren och sabeln. \xc3\x84ven om sablar eller sabelliknande sv\xc3\xa4rd har anv\xc3\xa4nts i Europa sedan tidig medeltid s\xc3\xa5 \xc3\xa4r det f\xc3\xb6rst nu som termen sabel b\xc3\xb6rjar anv\xc3\xa4ndas och vapnet f\xc3\xa5r en mer vidspridd anv\xc3\xa4ndning. Huggaren visade sig vara en utm\xc3\xa4rkt bev\xc3\xa4pning vid bordning av krigsfartyg, d\xc3\xa4r utrymmet p\xc3\xa5 d\xc3\xa4ck ofta \xc3\xa4r begr\xc3\xa4nsat. Huggare kom \xc3\xa4ven att anv\xc3\xa4ndas som sidobev\xc3\xa4pning f\xc3\xb6r vanliga infanterif\xc3\xb6rband. Sabeln och strax d\xc3\xa4refter pallaschen ersatte under mitten av 1700-talet v\xc3\xa4rjan som bev\xc3\xa4pning f\xc3\xb6r det l\xc3\xa4tta kavalleriet. Den tr\xc3\xa4ngde successivt helt ut v\xc3\xa4rjan p\xc3\xa5 slagf\xc3\xa4ltet.\n_START_SECTION_\nModern tid\n_START_PARAGRAPH_\nProduktion av kopior av historiska sv\xc3\xa4rd \xc3\xa4r vanligt f\xc3\xb6rekommande i dag. Dessa kopior kan vara allt fr\xc3\xa5n billiga efterapningar till exakta kopior av enskilda sv\xc3\xa4rd smidda med historiska produktionsmetoder.\n_START_SECTION_\nTerminologi\n_START_PARAGRAPH_\nSv\xc3\xa4rdet best\xc3\xa5r av klingan och f\xc3\xa4stet. Begreppet sv\xc3\xa4rdsskida g\xc3\xa4ller t\xc3\xa4ckningen f\xc3\xb6r sv\xc3\xa4rdets blad n\xc3\xa4r det inte anv\xc3\xa4nds.\n_START_SECTION_\nKlinga\n_START_PARAGRAPH_\nDet finns tre typer av attacker som kan utf\xc3\xb6ras med bladet: huggande, sk\xc3\xa4rande och st\xc3\xb6tande. Dessa kan kombineras s\xc3\xa5 att mellanting av dessa uppst\xc3\xa5r. Till exempel kan ett hugg avslutas med ett snitt.  Bladet kan vara tre-,  tve- eller eneggat, d\xc3\xa4r den senare sorten ofta har en sekund\xc3\xa4r "falsk kant" i spetsen.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xa4ste\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xa4ste \xc3\xa4r den samlade beteckningen f\xc3\xb6r de delar av sv\xc3\xa4rdet som man h\xc3\xa5ller i. Detta best\xc3\xa5r oftast av f\xc3\xb6ljande delar: grepp, knapp och en enkel eller avancerad parerst\xc3\xa5ng. F\xc3\xa4stet kan \xc3\xa4ven kallas hjalt._NEWLINE_Knappen kan f\xc3\xb6rutom att f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttra sv\xc3\xa4rdets balans och grepp \xc3\xa4ven anv\xc3\xa4ndas som ett trubbigt instrument p\xc3\xa5 n\xc3\xa4ra h\xc3\xa5ll. Den kan ocks\xc3\xa5 ha en tofs eller sv\xc3\xa4rdsknut._NEWLINE_T\xc3\xa5ngen best\xc3\xa5r av en f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngning av bladstrukturen genom f\xc3\xa4stet och \xc3\xa4r det som h\xc3\xa5ller ihop bladet med f\xc3\xa4stet.\n_START_SECTION_\nTypologi\n_START_PARAGRAPH_\nSv\xc3\xa4rd kan delas in i olika kategorier. De viktigaste s\xc3\xa4rskiljande dragen omfattar klingans form (dess tv\xc3\xa4rsnitt, avsmalning och l\xc3\xa4ngd), f\xc3\xa4stets och knappens form och storlek samt sv\xc3\xa4rdets \xc3\xa5lder och hemort._NEWLINE_Sv\xc3\xa4rd delas fr\xc3\xa4mst in i grupperna tve- respektive eneggat blad, raka eller b\xc3\xb6jda blad, samt en- eller tv\xc3\xa5handssv\xc3\xa4rd.\n_START_SECTION_\nSv\xc3\xa4rdet som statussymbol\n_START_PARAGRAPH_\nTill adelns privilegier h\xc3\xb6rde r\xc3\xa4ttigheten att bli avr\xc3\xa4ttade med sv\xc3\xa4rd. De flesta europeiska st\xc3\xa4der hade d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r ett eget stadssv\xc3\xa4rd f\xc3\xb6r att kunna genomf\xc3\xb6ra avr\xc3\xa4ttningar av d\xc3\xb6mda adelsm\xc3\xa4n. B\xc3\xb6delssv\xc3\xa4rden f\xc3\xb6rsvann i Sverige p\xc3\xa5 1700-talet._NEWLINE_V\xc3\xa4rjan var under 1600- och 1700-talet adelsmannens symbol, och skulle ing\xc3\xa5 i varje adelsmans kl\xc3\xa4dsel f\xc3\xb6r att visa hans st\xc3\xa5nd. Det \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r vanligt att p\xc3\xa5tr\xc3\xa4ffa s\xc3\xa5 kallade "dr\xc3\xa4ktv\xc3\xa4rjor", elegant dekorerade och f\xc3\xb6rgyllda v\xc3\xa4rjor, som d\xc3\xa4remot ur vapenteknisk synvinkel \xc3\xa4r helt underm\xc3\xa5liga. Barnv\xc3\xa4rjor var ocks\xc3\xa5 vanliga, en ung adelsgosse skulle b\xc3\xb6rja b\xc3\xa4ra v\xc3\xa4rja s\xc3\xa5 snart han var gammal nog att b\xc3\xa4ra byxor - det \xc3\xa4r inte ovanligt att \xc3\xa4ven se barn i kolt med v\xc3\xa4rjor._NEWLINE_V\xc3\xa4rjan har ocks\xc3\xa5 varit \xc3\xa4mbetstecken, och under 1800-talet var \xc3\xa4mbetsv\xc3\xa4rjor vanliga. I till Landsh\xc3\xb6vdinge och diplomatuniformerna h\xc3\xb6rde \xc3\xa4mbetsv\xc3\xa4rjor, liksom en rad andra \xc3\xa4mbeten s\xc3\xa5som hovj\xc3\xa4gm\xc3\xa4stare med flera.'