b'\n_START_ARTICLE_\nAnaxagoras\n_START_PARAGRAPH_\nAnaxag\xc3\xb3ras (grekiska \xce\x91\xce\xbd\xce\xb1\xce\xbe\xce\xb1\xce\xb3\xcf\x8c\xcf\x81\xce\xb1\xcf\x82, latinskt uttal: Anax\xc3\xa1goras), f\xc3\xb6dd 500/488 i Klazomenai, d\xc3\xb6d i exil 428 f.Kr., var en grekisk filosof, f\xc3\xb6rsokratiker som kom till Aten 464 f.Kr._NEWLINE_Anaxagoras hade studerat Anaximenes l\xc3\xa4ror i Miletos och umgicks i Aten med bland andra Perikles (politiker) och Euripides (poet). Han grundade en skola, som de flesta filosoferna, och bedrev undervisning i trettio \xc3\xa5r. Han blev bed\xc3\xb6md som k\xc3\xa4ttare och d\xc3\xb6md till d\xc3\xb6den f\xc3\xb6r sina l\xc3\xa4ror men r\xc3\xa4ddades av Perikles som omvandlade straffet till utvisning. Orsaken var att han ans\xc3\xa5g att stj\xc3\xa4rnorna, solen, m\xc3\xa5nen och jorden \xc3\xa4r gjorda av samma materia och att solen \xc3\xa4r en varm gl\xc3\xb6dande kropp._NEWLINE_I sin bok Peri Fyseos menar Anaxagoras att det finns ett o\xc3\xa4ndligt antal av de enkla element som han kallade fr\xc3\xb6n eller spermata och att allting var uppbyggt av detta och att n\xc3\xa5gonting inte kan uppkomma ur ingenting. Ett k\xc3\xa4nt uttryck \xc3\xa4r Allt \xc3\xa4r i allt, med vilket han menar att allt som n\xc3\xa5got kan bli, har dessa best\xc3\xa5ndsdelar i sig. Till skillnad fr\xc3\xa5n andra antika t\xc3\xa4nkare som s\xc3\xb6kte ett ur\xc3\xa4mne trodde Anaxagoras att det fanns ett o\xc3\xa4ndligt antal ur\xc3\xa4mnen._NEWLINE_Anaxagoras hade vetenskapliga tankar runt termodynamik och r\xc3\xb6relsel\xc3\xa4ra trots att han allts\xc3\xa5 levde kring 2\xc2\xa0000 \xc3\xa5r f\xc3\xb6re Newton. Han ins\xc3\xa5g till exempel att f\xc3\xb6r att en r\xc3\xb6relse ska uppkomma hos ett objekt, m\xc3\xa5ste en yttre kraft (nous = sinne) p\xc3\xa5verka det. F\xc3\xb6r honom var jorden en platt skiva. Han hade ocks\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga vetenskapliga f\xc3\xb6rklaringar av fenomen som solf\xc3\xb6rm\xc3\xb6rkelse, regnb\xc3\xa5gen och alltings uppbyggelse._NEWLINE_Enligt Diogenes Laertius var han den f\xc3\xb6rste som satte sinnet f\xc3\xb6re tingen. Anaxagoras menade att allting fanns, men var i kaos och n\xc3\xa4r nous, sinnet, kom in i kaos blev det ordning. Platon och Aristoteles aktade Anaxagoras d\xc3\xa5 han var den f\xc3\xb6rste som anv\xc3\xa4nde f\xc3\xb6rnuftet som ursprung till allt; \xc3\xa4ven om de var besvikna \xc3\xb6ver att han inte drog det till sin spets.'