b'\n_START_ARTICLE_\nAgn\xc3\xa8s Varda\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nUnder 1960-talet var Agn\xc3\xa8s Varda den enda kvinnliga filmregiss\xc3\xb6ren som slog igenom i och med den franska nya v\xc3\xa5gen. Hon var gift med filmregiss\xc3\xb6ren Jacques Demy, och hon regisserade tre filmer baserade p\xc3\xa5 honom eller hans verk: Lille Jacques fr\xc3\xa5n Nantes (1991), Flickorna fyller 25 (1993) och L\'Univers de Jacques Demy (1995)._NEWLINE_Agn\xc3\xa8s Varda arbetade med s\xc3\xa5v\xc3\xa4l spel- som dokument\xc3\xa4rfilm. Dessutom var hon verksam som fotograf och bildkonstn\xc3\xa4r. Hennes karri\xc3\xa4r som filmare inleddes med La Pointe courte (1954), en film som kan ses som en f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare till den franska nya v\xc3\xa5gen._NEWLINE_Agn\xc3\xa8s Varda brukar grupperas tillsammans med Alain Resnais, Chris Marker och William Klein under rubriken "Rive Gauche" (i engelsk litteratur: "The Left Bank Group"). Dessa filmare experimenterade med form och teman som ligger n\xc3\xa4ra modernistiska str\xc3\xb6mningar inom bildkonst och litteratur, och var mindre inspirerade av amerikansk popul\xc3\xa4rfilm \xc3\xa4n franska nya v\xc3\xa5gens f\xc3\xb6rgrundsfigurer. Varda myntade begreppet "cin\xc3\xa9criture" (fr\xc3\xa5n franskans "\xc3\xa9criture" = skrift, skrivande) f\xc3\xb6r att beskriva sitt arbete som regiss\xc3\xb6r, ett ord som f\xc3\xb6r henne inneb\xc3\xa4r alla de kreativa processer som leder fram till sj\xc3\xa4lva filmen, oavsett om den har ett manus eller ej. P\xc3\xa5 senare \xc3\xa5r uppm\xc3\xa4rksammades hon f\xc3\xb6r de personliga ess\xc3\xa4filmerna Eftersk\xc3\xb6rd (Les Glaneurs et la Glaneuse, 2000) och Agnes str\xc3\xa4nder (Les Plages d\'Agn\xc3\xa8s, 2008)._NEWLINE_Agn\xc3\xa8s Varda uts\xc3\xa5gs 2008 till hedersdoktor vid konstn\xc3\xa4rliga fakulteten vid G\xc3\xb6teborgs universitet.'