b'\n_START_ARTICLE_\nLim-Johan\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nJohan Eriks sl\xc3\xa4kt (farfadern) kom fr\xc3\xa5n Lima socken i Dalarna till Mackskalens nybygge, Nybo p\xc3\xa5 Voxna finnskog, d\xc3\xa4r Johan Erik v\xc3\xa4xte upp. Han hade en str\xc3\xa4ng, religi\xc3\xb6s, sparsam och mycket fordrande far, och han fick utf\xc3\xb6ra det tyngsta arbetet p\xc3\xa5 g\xc3\xa5rden, till exempel ers\xc3\xa4tta h\xc3\xa4st framf\xc3\xb6r plogen, och blev stark som en bj\xc3\xb6rn. Han uppvisade tidigt, redan som helt ung, konstn\xc3\xa4rliga anlag genom att snida och skulptera skickligt utf\xc3\xb6rda djur i tr\xc3\xa4. Liggande hundar i n\xc3\xa4ra nog naturlig storlek blev sedan ett av hans vanligaste sniderier. Det finns minst ett tiotal s\xc3\xa5dana hundar bevarade, alla skurna i massivt tr\xc3\xa4. De flesta \xc3\xa4r m\xc3\xa5lade i diskreta f\xc3\xa4rger. _NEWLINE_\xc3\x85r 1886, vid 20 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder, inkallades han till milit\xc3\xa4rtj\xc3\xa4nst. Det var antingen under milit\xc3\xa4rtj\xc3\xa4nstg\xc3\xb6ringen eller m\xc3\xb6jligen n\xc3\xa5got \xc3\xa5r senare, runt 1887, som han \xc3\xa5drog sig scharlakansfeber. Han fick inte n\xc3\xa5gon v\xc3\xa5rd f\xc3\xb6r detta och f\xc3\xb6ljden blev en hj\xc3\xa4rnhinneinflammation. \xc3\x84nnu inte \xc3\xa5terst\xc3\xa4lld fr\xc3\xa5n denna blev han av fadern skickad upp till ett h\xc3\xa4bbre med en s\xc3\xa4ck s\xc3\xa4d. I trappan k\xc3\xa4nde han hur n\xc3\xa5got kn\xc3\xa4ppte till och brast i huvudet. Och fr\xc3\xa5n den stunden var Johan Erik inte sig sj\xc3\xa4lv. F\xc3\xb6ljden av detta var att Johan Erik blev folkskygg och grubblande, vild och oregerlig, tidvis br\xc3\xa5kig och hotfull. Han blev tillf\xc3\xa4lligt f\xc3\xb6rklarad sinnessjuk och vistades 1904-1912 p\xc3\xa5 Uller\xc3\xa5kers mentalsjukhus i Uppsala, fullt medveten om sitt sjukliga tillst\xc3\xa5nd. Sjukhusvistelsen gjorde honom betydligt lugnare och vid hemkomsten kom Johan Erik att betraktas som en sn\xc3\xa4ll och of\xc3\xb6rarglig m\xc3\xa4nniska, \xc3\xa4ven om han var full av besynnerliga id\xc3\xa9er och med en stor ovanlig k\xc3\xa4rlek till djur. Efter hemkomsten f\xc3\xb6rs\xc3\xb6rjde han sig som snickare, fr\xc3\xa4mst som mycket skicklig laggk\xc3\xa4rlsmakare och som m\xc3\xb6belsnickare. Allt han f\xc3\xb6retog sig gjorde han mycket grundligt. Emellan\xc3\xa5t arbetade han f\xc3\xb6r att f\xc3\xa5 tillr\xc3\xa4ckliga inkomster \xc3\xa4ven som timmerhuggare, basv\xc3\xa4gslagare, r\xc3\xa4nnvakt vid flottning eller som dagkarl i lantbruket i de kringliggande g\xc3\xa5rdarna i bygden. _NEWLINE_Under l\xc3\xa5ng tid senare verkade han ocks\xc3\xa5 som fotograf, \xc3\xa4gare till tre kameror (med hans uttal "kam\xc3\xa9ror")  och b\xc3\xb6rjade fotografera mot betalning, \xc3\xa4ven portr\xc3\xa4tt. Det var vid den h\xc3\xa4r tiden som han, Johan Erik mer och mer blir kallad Lim-Johan, med namn efter Lima._NEWLINE_Han var l\xc3\xa5ng, kraftigt byggd och imponerande stark \xc3\xa4nda l\xc3\xa5ngt in p\xc3\xa5 \xc3\xa5lderdomen och gick mestadels i en gr\xc3\xb6n, urgammal filthatt, kraftig vadmalskostym och i grova k\xc3\xa4ngor och alltid med ett paraply, mycket ofta uppsp\xc3\xa4nt, anv\xc3\xa4nt som parasoll vid starkt solsken. I en k\xc3\xa4pp \xc3\xb6ver axeln bar han en gammal v\xc3\xa4ska, och han pratade ofta med sig sj\xc3\xa4lv. Eftersom l\xc3\xa4der och skinn f\xc3\xb6r skor var mycket dyra material under f\xc3\xb6rsta v\xc3\xa4rldskriget gick han under flottning och vid arbete vintertid omkring i ett par s\xc3\xa4rskilt ink\xc3\xb6pta slitstarka st\xc3\xa5lskor, l\xc3\xa4derk\xc3\xa4ngor med sulor gjorda av st\xc3\xa5l. Detta ledde till att man p\xc3\xa5 l\xc3\xa5ngt avst\xc3\xa5nd p\xc3\xa5 frusen mark h\xc3\xb6rde n\xc3\xa4r Johan Erik var ute och gick. Eftersom sulan var stum hade han sv\xc3\xa5rt f\xc3\xb6r att g\xc3\xa5 i dem och som gav honom besv\xc3\xa4rliga skavs\xc3\xa5r p\xc3\xa5 f\xc3\xb6tterna. Dessa skor v\xc3\xa4ckte stor uppm\xc3\xa4rksamhet p\xc3\xa5 bygden._NEWLINE_Han var mycket arbetsam, f\xc3\xb6r det v\xc3\xa4l uppskattad och allts\xc3\xa5 mycket grundlig i allt han f\xc3\xb6retog sig, men var en mycket ensam och djupt olycklig, aldrig gift och besviket ensamlevande m\xc3\xa4nniska. Under st\xc3\xb6rre delen av sitt liv var han ocks\xc3\xa5 mycket bitter p\xc3\xa5 sin sparsamme far, som genom sin religi\xc3\xb6sa str\xc3\xa4nghet, h\xc3\xa5rdhet och nonchalans vid hj\xc3\xa4rnhinneinflammationen f\xc3\xb6rv\xc3\xa4rrat sjukdomen. Han \xc3\xb6nskade ofta, s\xc3\xa4rskilt p\xc3\xa5 \xc3\xa4ldre dagar, att han kunnat f\xc3\xa5 leva om sitt liv. Han visste sj\xc3\xa4lv att han led av psykisk sjukdom ("Sen, sen - sen jag var tjugeett \xc3\xa5r har jag aldrig, aldrig varit vid sans") och led av denna vetskap. Han menade d\xc3\xa5 att han inte varit sig sj\xc3\xa4lv sen den tiden. Han talade ocks\xc3\xa5 om att han st\xc3\xa4ndigt g\xc3\xa5tt som i dimma._NEWLINE_Han hade egenheten att i sitt tal stammande upprepa vissa ord, att klaga p\xc3\xa5 sig sj\xc3\xa4lv, i djupa grubblerier ("Jag, jag, jag m\xc3\xa5ste justera mitt omd\xc3\xb6me") och ofta urskulda sig ("Inga lessamheter, ingen, ingen, ingen orsak - f\xc3\xb6r MIN person"). Genom att omv\xc3\xa4rlden skrattade \xc3\xa5t honom, h\xc3\xa4rmade hans uttryck och \xc3\xa5th\xc3\xa4vor, blev han mer och mer bitter. Han s\xc3\xa5g, han f\xc3\xb6rstod och han drog sig d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inom sitt eget skal. Ocks\xc3\xa5 detta var sv\xc3\xa5rt f\xc3\xb6r honom, ty innerst inne var hans livssyn ljus och innerlig. Han tog d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r sin tillflykt till tavelm\xc3\xa5lning, inl\xc3\xa5st i sin sj\xc3\xa4lvbyggda stuga i byn Kyan._NEWLINE_Han var mycket, omutligt \xc3\xa4rlig och r\xc3\xa4ttfram, men t\xc3\xa4nkte g\xc3\xa4rna h\xc3\xb6gt, vilket inte alltid var till hans f\xc3\xb6rdel. Han kunde ibland avsiktligt bli ganska grov i mun och om han k\xc3\xa4nde sig f\xc3\xb6ror\xc3\xa4ttad kunde han bli bitande satirisk. Och om man retades med honom, eller om han var p\xc3\xa5 d\xc3\xa5ligt hum\xc3\xb6r, kunde han f\xc3\xa5 hastigt p\xc3\xa5komna men lika hastigt \xc3\xb6verg\xc3\xa5ende raseriutbrott. Ju \xc3\xa4ldre han blev, desto mer egensinnig och sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndig blev han och desto mindre t\xc3\xa5lde han mots\xc3\xa4gelser. Hans \xc3\xb6ppenhet och \xc3\xa4rliga frispr\xc3\xa5klighet gjorde att m\xc3\xa5nga m\xc3\xa4nniskor blev en smula skr\xc3\xa4mda eller generade om han fanns i n\xc3\xa4rheten och undvek d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r honom. En och annan v\xc3\xa4nde i d\xc3\xb6rren om han stod inne i Kyans handelsbod._NEWLINE_Han var mycket f\xc3\xb6rtjust i starkt kaffe. En g\xc3\xa5ng n\xc3\xa4r han ans\xc3\xa5g att kaffet han erbj\xc3\xb6ds var f\xc3\xb6r svagt reste han sig stint tittande i koppen, g\xc3\xa5r sakta bakl\xc3\xa4nges mot d\xc3\xb6rren och s\xc3\xa4ger h\xc3\xb6gt och tydligt "Jag sir botten i koppen, botten, botten i koppen, jag sir botten, botten i koppen  - \xc3\xa4nda hit!", s\xc3\xa5 slinker han ut genom d\xc3\xb6rren utan att tacka, s\xc3\xa5 tunt kaffe kunde han inte f\xc3\xb6rm\xc3\xa5 sig till att dricka.  Bara spenvarm mj\xc3\xb6lk, som han sj\xc3\xa4lv sett mj\xc3\xb6lkats och h\xc3\xa4llts upp, drack han minst ett par liter av varje dag. Han hade efter sjukhusvistelsen f\xc3\xa5tt f\xc3\xb6r sig att man f\xc3\xb6rgiftade den mat man bj\xc3\xb6d honom ute i bondg\xc3\xa5rdarna. Det var bara hos n\xc3\xa4rmaste grannar och f\xc3\xb6rtrogna, som han v\xc3\xa5gade \xc3\xa4ta framsatt mat, men stod n\xc3\xa5gon annan \xc3\xa4n husmor vid spisen, \xc3\xa5t han inte heller d\xc3\xa4r av den framsatta maten._NEWLINE_De f\xc3\xb6rsta tavlorna Lim-Johan m\xc3\xa5lade l\xc3\xa4r ha kommit till omkring 1897-1898, mest var det skogsmotiv med djur inspr\xc3\xa4ngda h\xc3\xa4r och var. De nu bevarade tavlorna kom till fr\xc3\xa5n 1914 fram till mitten eller slutet av 1920-talet. Han var helt sj\xc3\xa4lvl\xc3\xa4rd och anv\xc3\xa4nde r\xc3\xa5a, oblandade, klart lysande f\xc3\xa4rger ink\xc3\xb6pta p\xc3\xa5 burk. Hans motiv var fr\xc3\xa4mst natur, djur och andra motiv fr\xc3\xa5n hemtrakterna och de framst\xc3\xa4lldes i fantasifull, n\xc3\xa4rmast exotisk gestalt. De f\xc3\xa4rdigm\xc3\xa5lade tavlorna fernissade han. Efter tavelm\xc3\xa5landet kom fotografering att ta \xc3\xb6ver hans bildintresse. Han var s\xc3\xa4llan riktigt n\xc3\xb6jd med sina fotografier och brukade g\xc3\xa4rna b\xc3\xa4ttra p\xc3\xa5 fotografierna genom att p\xc3\xa5 negativpl\xc3\xa5ten skrapa eller rista in exotisk v\xc3\xa4xtlighet med mera, konstn\xc3\xa4rligt efter sitt m\xc3\xa5larsinne, som han kallade f\xc3\xb6r "n\xc3\xa5dasmulor", som fyllde ut och b\xc3\xa4ttrade p\xc3\xa5 bilden._NEWLINE_Han s\xc3\xa5lde eller sk\xc3\xa4nkte med bara n\xc3\xa5gra f\xc3\xa5 undantag aldrig sina tavlor, de var hans \xc3\xb6gonstenar. Ist\xc3\xa4llet b\xc3\xa4ttrade han under m\xc3\xa5nga \xc3\xa5r, upp till tjugo \xc3\xa5r p\xc3\xa5 sina verk. Enligt hans egen utsago var de inte f\xc3\xa4rdiga och det var ocks\xc3\xa5 orsaken till att han inte g\xc3\xa4rna s\xc3\xa5lde n\xc3\xa5gra tavlor. Han f\xc3\xb6rvarade alla sina tavlor i sin stuga i byn Kyan. Ramarna hade han gjort sj\xc3\xa4lv. Alla utom en m\xc3\xa5lades p\xc3\xa5 gr\xc3\xa5papp och alla var osignerade. Bara en tavla \xc3\xa4r namngiven av honom sj\xc3\xa4lv, "Bergakungen", av honom sj\xc3\xa4lv betraktad som sin b\xc3\xa4sta konstskapelse, inspirerad av berget R\xc3\xa4kaklitt i Edsbytrakten._NEWLINE_Han var mycket sj\xc3\xa4lvkritisk och bed\xc3\xb6mde ibland en f\xc3\xa4rdigm\xc3\xa5lad s\xc3\xa5ld eller sk\xc3\xa4nkt tavla med orden: "Bara skit, skit, skit, bara skit - s\xc3\xa4tt na p\xc3\xa5 huse, p\xc3\xa5 huse, p\xc3\xa5 huse!", eller "Ingenting, ingenting, ingen, ingen, ingenting att ha p\xc3\xa5 v\xc3\xa4ggen, s\xc3\xa4tt na p\xc3\xa5 huse, huse, huse", ("huse"=stort utedass p\xc3\xa5 bondg\xc3\xa5rdarna). Men om folk r\xc3\xa5kade skratta \xc3\xa5t hans konst s\xc3\xa5 han s\xc3\xa5g det, blev han mycket ond._NEWLINE_Hans tavlor s\xc3\xa5ldes efter hans d\xc3\xb6d p\xc3\xa5 auktion tillsammans med hans \xc3\xb6vriga tillh\xc3\xb6righeter. D\xc3\xa4r bortslumpades tavlorna som kuriosa f\xc3\xb6r mindre belopp, f\xc3\xb6r tv\xc3\xa5-tre eller i n\xc3\xa5got fall ("Bergakungen") upp till sex-sju kronor stycket och d\xc3\xa5 mest till n\xc3\xa5gra av lokalbefolkningen i byn Kyan, d\xc3\xa4r han bodde fram till slutet av sitt liv. M\xc3\xa5nga av hans tavlor hade och har sedan f\xc3\xb6rst\xc3\xb6rts eller f\xc3\xb6rskingrats d\xc3\xa5 de inte ans\xc3\xa5gs vara av n\xc3\xa5got v\xc3\xa4rde._NEWLINE_Lim-Johan, vars tavlor inte uppm\xc3\xa4rksammades eller uppskattades under sin levnad, finns i dag representerad med nio tavlor p\xc3\xa5 Edsbyns museum i H\xc3\xa4lsingland och med en tavla p\xc3\xa5 Moderna museet  i Stockholm. Hans karakt\xc3\xa4ristiska tavelkonst uppt\xc3\xa4cktes postumt 1947 av Philibert Humbla p\xc3\xa5 G\xc3\xa4vle museum, som uppmanade f\xc3\xb6rfattaren Hans Lidman i Edsbyn (som uppm\xc3\xa4rksammat Humbla), att som ordf\xc3\xb6rande i Ovan\xc3\xa5kers hembygdsf\xc3\xb6rening f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ka finna s\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga tavlor av Lim-Johan som m\xc3\xb6jligt inf\xc3\xb6r en konstutst\xc3\xa4llning i Edsbyn. Detta ledde sedan till fler utst\xc3\xa4llningar i Sverige och ett erk\xc3\xa4nnande av Lim-Johan som naiv konstn\xc3\xa4r och numera som en av Sveriges mest framst\xc3\xa5ende oskolade naivister (naiver). Ett trettiotal (f\xc3\xb6r n\xc3\xa4rvarande 29 st) idag h\xc3\xb6gt v\xc3\xa4rderade tavlor finns k\xc3\xa4nda. En tavla, "\xc3\x84lg och st\xc3\xb6vare", p\xc3\xa5tr\xc3\xa4ffades i Edsbyn i samband med h\xc3\xa5ltagning i trossbottnen i ett hus. Efter restaurering s\xc3\xa5ldes tavlan 2016 p\xc3\xa5 auktion av Bukowskis i Stockholm f\xc3\xb6r 500 000 kr._NEWLINE_Han \xc3\xa4r begravd p\xc3\xa5 Ovan\xc3\xa5kers kyrkog\xc3\xa5rd.'