b'\n_START_ARTICLE_\nNotariat\n_START_PARAGRAPH_\nNotariat \xc3\xa4r en sammanfattning av de personer, notarier, som enligt lagstiftningen i vissa l\xc3\xa4nder \xc3\xa4r auktoriserade av staten f\xc3\xb6r \xc3\xb6vervarande eller f\xc3\xb6retagande av akter av r\xc3\xa4ttslig betydelse, s\xc3\xa4rskilt f\xc3\xb6r uppr\xc3\xa4ttande och bestyrkande av handlingar (urkunder) ang\xc3\xa5ende avtal mellan enskilda personer._NEWLINE_De av notarierna uppr\xc3\xa4ttade urkunderna har i dessa l\xc3\xa4nder trov\xc3\xa4rdighet som offentliga urkunder, dvs deras inneh\xc3\xa5ll anses som juridiskt sant, tills motsatsen bevisas. Notariatinstitutionen anses ha sitt ursprung fr\xc3\xa5n det romerska riket. Med de romerska notarii (ental notarius) har notariatinstitutionen dock endast namnet gemensamt. Institutionen fortlevde och utvecklades under medeltiden i Italien. Fr\xc3\xa5n Italien utbredde den sig till andra l\xc3\xa4nder, s\xc3\xa5som Frankrike och Tyskland. Till grund f\xc3\xb6r det franska notariatv\xc3\xa4sendet, som \xc3\xa4r det mest utvecklade, ligger en lag fr\xc3\xa5n 1803.'