b'\n_START_ARTICLE_\nAriadne p\xc3\xa5 Naxos\n_START_SECTION_\nMytologi\n_START_PARAGRAPH_\nLegenden om den kretensiska kungadottern Ariadne finns bevarad i olika versioner. Med Ariadnes hj\xc3\xa4lp lyckades Theseus besegra det tjurh\xc3\xb6vdade monstret Minotaurus och befriade d\xc3\xa4rmed hemstaden Athen fr\xc3\xa5n dess blodiga tribut. N\xc3\xa4r han l\xc3\xa4mnade Kreta f\xc3\xb6rde han med sig Ariadne, som han dock sedan l\xc3\xa4mnade kvar p\xc3\xa5 den \xc3\xb6de \xc3\xb6n Naxos. Det finns teorier som har f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kt f\xc3\xb6rklara det hela med att Theseus inte ville utl\xc3\xa4mna den svaga kvinnan \xc3\xa5t havsstormarna. En annan f\xc3\xb6rklaring har att g\xc3\xb6ra med r\xc3\xa4ttsliga h\xc3\xa4nsyn. Om Theseus hade tagit med sig Ariadne hem, skulle hon ha f\xc3\xb6rlorat sitt ansenliga kretensiska arv. Men den vackraste l\xc3\xb6sningen p\xc3\xa5 g\xc3\xa5tan ger poesin: guden Bacchus (Dionysos) l\xc3\xa4r i en dr\xc3\xb6m ha framtr\xc3\xa4tt f\xc3\xb6r Theseus och sj\xc3\xa4lv gjort anspr\xc3\xa5k p\xc3\xa5 Ariadne. Eftersom det var farligt att tvista med en gud om en kvinna, l\xc3\xa4mnade Theseus sin plats vid Ariadnes sida till f\xc3\xb6rm\xc3\xa5n f\xc3\xb6r Bacchus. Enligt den h\xc3\xa4r versionen l\xc3\xa4r Ariadne dessutom redan ha varit gift med Bacchus innan hon tr\xc3\xa4ffade Theseus.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nEfter framg\xc3\xa5ngen med operan Rosenkavaljeren skulle Strauss aldrig uppleva en liknande triumf igen. Dess v\xc3\xa4rldsomfattande succ\xc3\xa9 var sv\xc3\xa5r att \xc3\xb6vertr\xc3\xa4ffa. Fast\xc3\xa4n han f\xc3\xb6rblev den ledande profilen inom tysk musik, och trots att varje nytt verk av honom var ett storslaget evenemang, hade han n\xc3\xa5tt h\xc3\xb6jdpunkten i sin karri\xc3\xa4r. Kritiken mot Strauss var att han efter avantgardismen i operan Elektra f\xc3\xb6rsvann in i en mysig rokokov\xc3\xa4rld av Rosenkavaljeren och upph\xc3\xb6rde att vara en progressiv komposit\xc3\xb6r. Faktum \xc3\xa4r att Strauss tidsresa in i 1700-talet med Rosenkavaljeren och in i v\xc3\xa4rlden av Commedia dell\'arte i Ariadne p\xc3\xa5 Naxos var ett steg f\xc3\xb6re sina tons\xc3\xa4ttarkollegor. Igor Stravinskij, Sergej Prokofjev och Arnold Sch\xc3\xb6nberg skulle alla komma att skriva musik som blickade tillbaka mot barocken.\n_START_SECTION_\nOm operan\n_START_PARAGRAPH_\nOrkesterklangen pr\xc3\xa4glas av de klassicistiska idealen och det g\xc3\xa4ller f\xc3\xb6r s\xc3\xa5v\xc3\xa4l str\xc3\xa5lar som bl\xc3\xa5sare. Men h\xc3\xa4r saknas \xc3\xa4nd\xc3\xa5 inte de f\xc3\xb6r Strauss s\xc3\xa5 karakteristiska orkesterf\xc3\xa4rgerna: tv\xc3\xa5 harpor, den silverklingande celestan, det diskreta harmoniet och en rad olika slagverk. Klaviaturinstrumentet spelar h\xc3\xa4r en dubbel roll: Strauss anv\xc3\xa4nder sig i operans prolog och recitativ av pianot som om det vore en cembalo, som under barocktiden var ett omistligt ackompanjemanginstrument. S\xc3\xa5v\xc3\xa4l ouvertyrens subtila kammarmusikaliska klang som den stora finalen med dess praktfulla "f\xc3\xb6rvandlingsmusik" - fr\xc3\xa5n d\xc3\xb6d till liv - \xc3\xa4r bestickande exempel p\xc3\xa5 tons\xc3\xa4ttarens m\xc3\xa4sterliga instrumentationskonst._NEWLINE_Richard Strauss tog visserligen aldrig avsked fr\xc3\xa5n sin senromantiska stil, men Ariadne p\xc3\xa5 Naxos klangv\xc3\xa4rld \xc3\xa4r mer transparent \xc3\xa4n den i till exempel Rosenkavaljeren och uppvisar tecken p\xc3\xa5 en musikalisk stilf\xc3\xb6r\xc3\xa4ndring. Strauss tog \xc3\xa5 andra sidan \xc3\xa4ven tillf\xc3\xa4llet i akt f\xc3\xb6r stilcitat. Han skrev exempelvis ett lamento (klagos\xc3\xa5ng) i barockstil f\xc3\xb6r Ariadnes och Bacchus stora k\xc3\xa4rleksduett i en romantisk stil som \xc3\xa4r ett arv fr\xc3\xa5n Wagner. M\xc3\xa4rkligt nog blandade Strauss i de stilistiska tidsskikten \xc3\xa4ven in reminiscenser av Vincenzo Bellini och Donizetti. Ariadne p\xc3\xa5 Naxos modernitet beror inte p\xc3\xa5 n\xc3\xa5got nytt tonspr\xc3\xa5k, utan p\xc3\xa5 tons\xc3\xa4ttarens s\xc3\xa4tt att handskas med tidigare epokers musikstilar. Idag skulle vi kalla ett s\xc3\xa5dant kompositionsf\xc3\xb6rfarande f\xc3\xb6r "postmodernt". von Hofmannsthal hade helt r\xc3\xa4tt n\xc3\xa4r han anade att deras tredje opera tillsammans skulle bli mer framg\xc3\xa5ngsrik i framtiden \xc3\xa4n i samtiden.\n_START_SECTION_\nHandling\n_START_PARAGRAPH_\nSpeltid ca 2 timmar_NEWLINE_Operan handlar om en operaupps\xc3\xa4ttning i Wien i mitten av 1700-talet och \xc3\xa4r i tv\xc3\xa5 delar, kallade prolog och opera. Den f\xc3\xb6rsta delen delen visar hur det g\xc3\xa5r till bakom scenen och i del tv\xc3\xa5 utspelas sj\xc3\xa4lva operan i operan, som handlar om Ariadnes upplevelser p\xc3\xa5 Naxos, d\xc3\xa4r hon \xc3\xb6verges av Theseus men r\xc3\xa4ddas av sin blivande make Dionysos. Verket \xc3\xa4r ett originellt f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att kombinera seri\xc3\xb6s opera med komedi.\n_START_SECTION_\nProlog\n_START_PARAGRAPH_\nI ett rikemanshus i Wien h\xc3\xa5ller man p\xc3\xa5 att f\xc3\xb6rbereda uppf\xc3\xb6randet av den tragiska operan Ariadne p\xc3\xa5 Naxos, som husets herre har best\xc3\xa4llt som underh\xc3\xa5llning f\xc3\xb6r sina g\xc3\xa4ster p\xc3\xa5 en stor bankett. S\xc3\xa5ngare, musiker och scenarbetare har br\xc3\xa5ttom och blir best\xc3\xb6rta d\xc3\xa5 hovm\xc3\xa4staren pl\xc3\xb6tsligt fordrar att de ska ordna ett glatt intermezzo efter f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningen, men de m\xc3\xa5ste passa tiden ty exakt klockan 9 ska det bli fyrverkeri i tr\xc3\xa4dg\xc3\xa5rden. Zerbinetta och hennes gycklargrupp \xc3\xa4r inf\xc3\xb6rst\xc3\xa5dda men den unge komposit\xc3\xb6ren protesterar f\xc3\xb6rg\xc3\xa4ves. V\xc3\xa4rre blir det d\xc3\xa5 hovm\xc3\xa4staren meddelar att hans husbonde har \xc3\xa4ndrat sig \xc3\xa4n en g\xc3\xa5ng och nu vill att det muntra intermezzot ska uppf\xc3\xb6ras samtidigt med den tragiska operan f\xc3\xb6r att skapa lite liv p\xc3\xa5 den \xc3\xb6de \xc3\xb6 d\xc3\xa4r operan utspelar sig. Komposit\xc3\xb6ren blir totalt f\xc3\xb6rvirrad, men dansm\xc3\xa4staren tr\xc3\xb6star honom med att Zerbinetta kan finns sig till r\xc3\xa4tta i vilken situation som helst tack vare att hon alltid spelar sig sj\xc3\xa4lv, och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kommer hon att klara \xc3\xa4ven detta. Komposit\xc3\xb6ren p\xc3\xa5st\xc3\xa5r i sin uppgivenhet att han hellre kastar sitt partitur p\xc3\xa5 elden \xc3\xa4n l\xc3\xa5ter det leml\xc3\xa4stas p\xc3\xa5 detta s\xc3\xa4tt, men Zerbinetta vet hur hon ska \xc3\xb6vertala honom s\xc3\xa5 att slutligen g\xc3\xa5r med p\xc3\xa5 att besk\xc3\xa4ra sin opera s\xc3\xa5 gott det g\xc3\xa5r. I sista \xc3\xb6gonblick \xc3\xa5ngrar han \xc3\xa4nd\xc3\xa5 sitt beslut, men d\xc3\xa5 \xc3\xa4r det f\xc3\xb6r sent och spelet ska just b\xc3\xb6rja.\n_START_SECTION_\nOperan\n_START_PARAGRAPH_\nUtanf\xc3\xb6r sin grotta p\xc3\xa5 den \xc3\xb6de \xc3\xb6n Naxos ligger Ariadne och klagar \xc3\xb6ver f\xc3\xb6rlusten av sin \xc3\xa4lskade Theseus medan ekot (Lieben, Hassen, Hoffen, Zagen), najader och dryader beklagar hennes \xc3\xb6de (Es gibt ein Reich). Zerbinetta och hennes komedianter g\xc3\xb6r vad de kan f\xc3\xb6r att muntra upp henne (Die Dame gibt mit tr\xc3\xbcbem Sinn) men lyckas inte, s\xc3\xa5 ist\xc3\xa4llet skickar Zerbinetta bort sina kamrater f\xc3\xb6r att mellan fyra \xc3\xb6gon ber\xc3\xa4tta f\xc3\xb6r Ariadne om sina egna livserfarenheter av m\xc3\xa4n (Grossm\xc3\xa4chtige Prinzessin). Ariadne l\xc3\xa4ngtar bara efter d\xc3\xb6den och drar sig tillbaka till sin grotta medan komedianterna \xc3\xa5terv\xc3\xa4nder och tigger om Zerbinettas gunst. Till sist f\xc3\xb6r Harlekin bort den koketta, och nymferna f\xc3\xb6rkunnar att ett skepp n\xc3\xa4rmar sig. Det \xc3\xa4r den unge guden Bacchus som just har sluppit ur Circes klor och nu \xc3\xa4r f\xc3\xa4rdig f\xc3\xb6r nya \xc3\xa4ventyr. Ariadne tror att det \xc3\xa4r d\xc3\xb6dsguden och sjunker salig i hans armar men i st\xc3\xa4llet har hon g\xc3\xa5tt in i ett nytt liv i gl\xc3\xa4dje vid gudens sida.'