b"\n_START_ARTICLE_\nKlein\xe2\x80\x93Gordon-ekvationen\n_START_PARAGRAPH_\nKlein\xe2\x80\x93Gordon-ekvationen (ibland Klein\xe2\x80\x93Gordon\xe2\x80\x93Focks ekvation) \xc3\xa4r en relativistisk version av Schr\xc3\xb6dingerekvationen. Klein\xe2\x80\x93Gordons ekvation f\xc3\xb6r en fri partikel skrivs i Lorentzkovariant notation _NEWLINE_d\xc3\xa4r \xe2\x88\x82\xc2\xb2 \xc3\xa4r d'Alemberts operator (= tidsberoende Laplaceoperatorn)._NEWLINE_Schr\xc3\xb6dingerekvationen \xc3\xa4r inte relativistiskt kovariant, vilket inneb\xc3\xa4r att den inte tar h\xc3\xa4nsyn till den speciella relativitetsteorin. Det ligger d\xc3\xa5 n\xc3\xa4ra till hands att utg\xc3\xa5 fr\xc3\xa5n identiteten f\xc3\xb6r energi fr\xc3\xa5n den speciella relativitetsteorin: _NEWLINE_ , _NEWLINE_d\xc3\xa4r  \xc3\xa4r den kvantmekaniska momentoperatorn, (i naturliga enheter - d\xc3\xa4r s\xc3\xa4tts  )._NEWLINE_Genom att anv\xc3\xa4nda detta uttryck f\xc3\xb6r p och sedan helt enkelt ers\xc3\xa4tta energiuttrycket p\xc3\xa5 v\xc3\xa4nstra sidan i Schr\xc3\xb6dingerekvationen, f\xc3\xa5r man ekvationen_NEWLINE_Men kvadratroten g\xc3\xb6r uttrycket besv\xc3\xa4rligt att hantera. Oskar Klein och Walter Gordon arbetade d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r i st\xc3\xa4llet med kvadraten p\xc3\xa5 denna ekvation._NEWLINE_Erwin Schr\xc3\xb6dinger p\xc3\xa5st\xc3\xa5s vara den som f\xc3\xb6rst fann Klein\xe2\x80\x93Gordons ekvation, innan han uppt\xc3\xa4ckte den ekvation som i dag b\xc3\xa4r hans namn. Men han f\xc3\xb6rkastade den, eftersom han inte kunde f\xc3\xa5 den att inkludera elektronens spinn. Schr\xc3\xb6dinger hittade sin ekvation genom att utg\xc3\xa5 fr\xc3\xa5n och f\xc3\xb6renkla Klein\xe2\x80\x93Gordons ekvation._NEWLINE_Klein\xe2\x80\x93Gordons ekvation kan \xc3\xa4ven tas fram med rent informationsteoretiska \xc3\xb6verv\xc3\xa4ganden. Klein (och \xc3\xa4ven Fock) anv\xc3\xa4nde sig av Kaluza\xe2\x80\x93Klein-teorins metod."