b'\n_START_ARTICLE_\nParentes\n_START_SECTION_\nKlammerparenteser { }\n_START_PARAGRAPH_\nKlammerparenteser anv\xc3\xa4nds ofta i matematiska uttryck f\xc3\xb6r att markera parenteser n\xc3\xa4stlade i tre led, till exempel {[7 + (4 \xc2\xb7 a)]/g + c}. Det anv\xc3\xa4nds ocks\xc3\xa5 i diverse programspr\xc3\xa5k f\xc3\xb6r att markera b\xc3\xb6rjan och slut p\xc3\xa5 kod-block._NEWLINE_N\xc3\xa4r klammerparenteser anv\xc3\xa4nds i m\xc3\xa4ngdl\xc3\xa4ra kallas de ofta m\xc3\xa4ngdklammer. M\xc3\xa4ngden av alla naturliga tal skrivs s\xc3\xa5ledes: N = {0, 1, 2, 3, \xe2\x80\xa6}. Att klammerparenteser anv\xc3\xa4nds betyder dessutom att elementen i m\xc3\xa4ngden inte st\xc3\xa5r i n\xc3\xa5gon s\xc3\xa4rskild ordning. {a, b} \xc3\xa4r allts\xc3\xa5 samma m\xc3\xa4ngd som {b, a}. F\xc3\xb6r ordnade par anv\xc3\xa4nds vanliga parenteser: (x, y)._NEWLINE_I notskriften anv\xc3\xa4nds mest ordet ackolad. Det betecknar d\xc3\xa4r den klammer eller de klamrar som h\xc3\xa5ller samman notsystemen p\xc3\xa5 en partitursida (och kanske ocks\xc3\xa5 p\xc3\xa5 delar av den, som de b\xc3\xa5da pianosystemen under en s\xc3\xa5ngst\xc3\xa4mma eller instrumentgrupperna i ett partitur f\xc3\xb6r symfoniorkester).\n_START_SECTION_\nH\xc3\xb6ger vinkelparentes\n_START_PARAGRAPH_\nNamn p\xc3\xa5 tecknet \xe3\x80\x89 eller \xe3\x80\x89 och namn p\xc3\xa5 tecknet > d\xc3\xa5 det anv\xc3\xa4nds som substituttecken.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4nster vinkelparentes\n_START_PARAGRAPH_\nNamn p\xc3\xa5 tecknet \xe3\x80\x88 eller \xe3\x80\x88 och namn p\xc3\xa5 tecknet < d\xc3\xa5 det anv\xc3\xa4nds som substituttecken.\n_START_SECTION_\nKonventioner\n_START_PARAGRAPH_\nIbland, d\xc3\xa5 enskilda tecken inte finns tillg\xc3\xa4ngliga p\xc3\xa5 tangentbordet (skrivmaskinen) eller i det anv\xc3\xa4nda typsnittet, eller man annars inte vill eller kan anv\xc3\xa4nda de riktiga tecknen, anv\xc3\xa4nds ist\xc3\xa4llet andra tecken, f\xc3\xb6r vinkelparenteserna st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n- och mindre \xc3\xa4n-tecken.\n_START_SECTION_\nASCII\n_START_PARAGRAPH_\nFram till 1990-talet anv\xc3\xa4ndes ofta endast 7 bitar per byte f\xc3\xb6r att lagra text p\xc3\xa5 datorer. Den vanligaste standarden f\xc3\xb6r kodningen var ASCII, i b\xc3\xb6rjan av 1970-talet ut\xc3\xb6kad med \xe2\x80\x9dnationella varianter\xe2\x80\x9d i form av ISO/IEC 646, d\xc3\xa4r en del koder reserverats f\xc3\xb6r tecken som skulle tolkas olika beroende p\xc3\xa5 spr\xc3\xa5kinst\xc3\xa4llningar. M\xc3\xa5nga system anv\xc3\xa4nde fasta spr\xc3\xa5kinst\xc3\xa4llningar, som inte var beroende av spr\xc3\xa5ket f\xc3\xb6r en viss text, och man brydde sig s\xc3\xa4llan om att ange anv\xc3\xa4nd spr\xc3\xa5kinst\xc3\xa4llning i enskilda texter._NEWLINE_Klammer- och hakparenteserna h\xc3\xb6r till tecknen som ers\xc3\xa4tts med andra tecken i olika nationella varianter. Datoranv\xc3\xa4ndare som aldrig kommit i kontakt med klammerparenteser i normal anv\xc3\xa4ndning r\xc3\xa5kade d\xc3\xa5 och d\xc3\xa5 ut f\xc3\xb6r att dessa \xe2\x80\x9dm\xc3\xa5svingar\xe2\x80\x9d d\xc3\xb6k upp ist\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r de skandinaviska tecknen \xe2\x80\x9d\xc3\xa4\xe2\x80\x9d och \xe2\x80\x9d\xc3\xa5\xe2\x80\x9d (med svenska inst\xc3\xa4llningar). Kodningen ISO/IEC 646 kom i en del kretsar att kallas \xe2\x80\x9dm\xc3\xa5svinge-ASCII\xe2\x80\x9d eller m\xc3\xa5svinge-skander, i motsats till till exempel den nyare 8-bitskodningen ISO Latin-1, som tillsammans med \xc3\xb6vriga ISO 8859- och motsvarande Windows-kodningar slog igenom p\xc3\xa5 1990-talet. Nationella 7-bitskodningar har p\xc3\xa5 2000-talet i stort sett slutat anv\xc3\xa4ndas._NEWLINE_Vinkelparenteser finns inte som separata tecken i ASCII, utan st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n- och mindre \xc3\xa4n-tecken anv\xc3\xa4nds ist\xc3\xa4llet. Dessa anv\xc3\xa4nds i stora m\xc3\xa4ngder i de mycket anv\xc3\xa4nda dokumentspr\xc3\xa5ken HTML och XML.'