b'\n_START_ARTICLE_\nLancia D50\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nVincenzo Lancia hade i sin ungdom varit en skicklig t\xc3\xa4vlingsf\xc3\xb6rare. N\xc3\xa4r han b\xc3\xb6rjade bygga egna bilar var han dock inte intresserad av att t\xc3\xa4vla med dem. Sonen Gianni d\xc3\xa4remot var av en annan \xc3\xa5sikt. Gianni Lancia tog \xc3\xb6ver ledningen f\xc3\xb6r f\xc3\xb6retaget efter faderns d\xc3\xb6d 1937, men hans motorsport-planer fick v\xc3\xa4nta till efter andra v\xc3\xa4rldskriget._NEWLINE_Efter kriget b\xc3\xb6rjade Lancia k\xc3\xb6ra rally-t\xc3\xa4vlingar med Aprilia- och Aurelia-modellerna. Gianni hade hittat en allierad i Vittorio Jano, som kommit till Lancia fr\xc3\xa5n Alfa Romeo 1945 f\xc3\xb6r att arbeta med Aurelian._NEWLINE_I b\xc3\xb6rjan av 1950-talet konstruerade Jano sportvagnarna D23 och D24, men inf\xc3\xb6r s\xc3\xa4songen 1954 satsade Lancia p\xc3\xa5 formel 1. Bilen byggdes med 2,5-litersmotor enligt det reglemente som b\xc3\xb6rjade g\xc3\xa4lla 1954. Detta visade sig \xc3\xa4ven vara b\xc3\xb6rjan till slutet p\xc3\xa5 Lancia som familjef\xc3\xb6retag.\n_START_SECTION_\nUtveckling\n_START_PARAGRAPH_\nVittorio Janos konstruktion var v\xc3\xa4l s\xc3\xa5 avancerad som v\xc3\xa4rste konkurrenten Mercedes-Benz W196. Motorn var en 8-cylindrig V-motor med dubbla \xc3\xb6verliggande kamaxlar per cylinderrad. Motorn satt monterad i 12\xc2\xb0 vinkel i l\xc3\xa4ngsriktningen, s\xc3\xa5 att kardanaxeln l\xc3\xb6pte till v\xc3\xa4nster om f\xc3\xb6raren. P\xc3\xa5 s\xc3\xa5 s\xc3\xa4tt kunde f\xc3\xb6rarstolen monteras l\xc3\xa4gre. Bilen hade transaxel och motor och transmissionshus var, precis som p\xc3\xa5 dagens F1-bilar, en integrerad, lastb\xc3\xa4rande del av chassit. Transmissionshuset, inneh\xc3\xa5llande koppling, v\xc3\xa4xell\xc3\xa5da och slutv\xc3\xa4xel, utgjorde \xc3\xa4ven f\xc3\xa4stpunkt f\xc3\xb6r bakre hjulupph\xc3\xa4ngningen._NEWLINE_Normalt hade t\xc3\xa4vlingsbilar vid den h\xc3\xa4r tiden br\xc3\xa4nsletanken placerad l\xc3\xa4ngst bak. Det h\xc3\xa4r gjorde att bilens k\xc3\xb6regenskaper f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndrades radikalt varefter br\xc3\xa4nslet f\xc3\xb6rbrukades och d\xc3\xa4rigenom flyttade bilens tyngdpunkt. Jano l\xc3\xb6ste detta genom att placera motorns br\xc3\xa4nsle och oljan till torrsumpsm\xc3\xb6rjningen i tv\xc3\xa5 pontontankar p\xc3\xa5 vardera sidan om bilen, mellan hjulaxlarna. Samtidigt f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttrades luftmotst\xc3\xa5ndet mellan hjulen. L\xc3\xb6sningen gjorde bilen neutralstyrd, med ett imponerande v\xc3\xa4ggrepp._NEWLINE_Lancias ekonomi hade varit skral under hela efterkrigstiden och satsningen p\xc3\xa5 motorsport hade kostat ytterligare stora summor. I mitten av 1955 tvingades familjen Lancia s\xc3\xa4lja sin kontrollpost i f\xc3\xb6retaget till finansgruppen Pesenti och motorsportavdelningen avvecklades. Gianni Lancia sk\xc3\xa4nkte D50-bilarna till Scuderia Ferrari och Vittorio Jano f\xc3\xb6ljde med \xc3\xb6ver till Ferrari. Enzo Ferrari var normalt inte intresserad av bilar han sj\xc3\xa4lv inte konstruerat, men stallet hade haft ett par bedr\xc3\xb6vliga s\xc3\xa4songer med den fyrcylindriga Squalo-modellen och med D50:n fick man en interimsmodell att t\xc3\xa4vla med, medan Ferrari tog fram en egen, konkurrenskraftig bil._NEWLINE_S\xc3\xa4songen 1956 t\xc3\xa4vlade bilarna som Lancia-Ferrari D50. Motor och bakvagn modifierades. Ferrari, som var en konservativ man, gillade varken konstruktionen med motorn som b\xc3\xa4rande del eller de utanp\xc3\xa5liggande br\xc3\xa4nsletankarna. D\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inf\xc3\xb6rdes traditionella l\xc3\xb6sningar f\xc3\xb6r inf\xc3\xa4stning av motorn och br\xc3\xa4nsletanken flyttades l\xc3\xa4ngst bak i bilen, bakom f\xc3\xb6raren._NEWLINE_Under s\xc3\xa4songen inf\xc3\xb6rdes allt fler modifieringar som omvandlade bilen fr\xc3\xa5n en Lancia till en Ferrari. N\xc3\xa4r eftertr\xc3\xa4daren Ferrari 801 presenterades till s\xc3\xa4songen 1957, hade den inte mycket mer \xc3\xa4n motorn gemensam med Janos bil.\n_START_SECTION_\nF1-s\xc3\xa4songen 1954\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xa4songen 1954 lyckades Lancia knyta dubble v\xc3\xa4rldsm\xc3\xa4staren Alberto Ascari till stallet. Som andref\xc3\xb6rare k\xc3\xb6rde Luigi Villoresi._NEWLINE_D50:n debuterade f\xc3\xb6rst i s\xc3\xa4songens sista delt\xc3\xa4vling, Spaniens Grand Prix. Ascari tog pole position och satte snabbaste varv men tvingades sedan bryta loppet med trasig koppling.\n_START_SECTION_\nF1-s\xc3\xa4songen 1955\n_START_PARAGRAPH_\nInf\xc3\xb6r s\xc3\xa4songen 1955 vann Alberto Ascari tv\xc3\xa5 italienska lopp som inte ingick i F1-m\xc3\xa4sterskapet. I Monacos Grand Prix r\xc3\xa5kade Ascari ut f\xc3\xb6r en spektakul\xc3\xa4r olycka, n\xc3\xa4r han k\xc3\xb6rde ner i hamnbass\xc3\xa4ngen. Han r\xc3\xa4ddades ur vattnet, bara f\xc3\xb6r att f\xc3\xb6rolyckas en vecka senare vid tr\xc3\xa4ning med en Ferrarisportvagn p\xc3\xa5 Monzabanan._NEWLINE_Med den popul\xc3\xa4re Ascaris d\xc3\xb6d gick luften ur Lanciastallet. Lancias ekonomiska problem tvingade stallet att st\xc3\xa4lla in vidare deltagande och till slut sk\xc3\xa4nkte Gianni Lancia D50-bilarna till Ferrari.\n_START_SECTION_\nF1-s\xc3\xa4songen 1956\n_START_PARAGRAPH_\nS\xc3\xa4songen 1956 kom, sedan Mercedes-Benz lagt ner sin t\xc3\xa4vlingsverksamhet, den trefaldige v\xc3\xa4rldsm\xc3\xa4staren Juan Manuel Fangio till Ferrari. I stallet fanns \xc3\xa4ven Peter Collins, Eugenio Castellotti och Luigi Musso._NEWLINE_Under s\xc3\xa4songen vann Fangio tre lopp och Collins tv\xc3\xa5. Vid den avslutande delt\xc3\xa4vlingen p\xc3\xa5 Monza, jagade Fangio Stirling Moss i en avg\xc3\xb6rande kamp om v\xc3\xa4rldsm\xc3\xa4sterskapet. N\xc3\xa4r Fangios bil gick s\xc3\xb6nder, \xc3\xb6verl\xc3\xa4mnade Collins med en storslagen gest sin bil till honom. P\xc3\xa5 s\xc3\xa5 s\xc3\xa4tt kunde Fangio r\xc3\xa4dda en andra plats efter Moss och s\xc3\xa4krade d\xc3\xa4rmed sin fj\xc3\xa4rde VM-titel.'