b'\n_START_ARTICLE_\nBeta Pyxidis\n_START_SECTION_\nEgenskaper\n_START_PARAGRAPH_\nBeta Pyxidis \xc3\xa4r en gul till vit ljusstark j\xc3\xa4ttestj\xc3\xa4rna av spektralklass G7Ib-II. Den har en radie som \xc3\xa4r ca 28 g\xc3\xa5nger st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n solens och uts\xc3\xa4nder fr\xc3\xa5n dess fotosf\xc3\xa4r ca 480 g\xc3\xa5nger mera energi \xc3\xa4n solen vid en effektiv temperatur p\xc3\xa5 ca 5\xc2\xa0400 K._NEWLINE_Beta Pyxidis har en ovanligt stark rotation f\xc3\xb6r en utvecklad stj\xc3\xa4rna av denna typ, med en projicerad rotationshastighet p\xc3\xa5 11,8 km/s. En m\xc3\xb6jlig f\xc3\xb6rklaring \xc3\xa4r att den kan ha uppslukat en n\xc3\xa4rliggande j\xc3\xa4tteplanet, som en het Jupiter._NEWLINE_\xc3\x85r 2010 ingick stj\xc3\xa4rnan i en unders\xc3\xb6kning av massiva superj\xc3\xa4ttar, med l\xc3\xa4gre effektiv temperatur, i ett f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att uppt\xc3\xa4cka ett magnetf\xc3\xa4lt. Den kan ha ett longitudinellt magnetf\xc3\xa4lt med en styrka mindre \xc3\xa4n en Gauss. Den hade 1943 en optisk f\xc3\xb6ljeslagare av magnitud 12,5, bel\xc3\xa4gen med en vinkelseparation p\xc3\xa5 12,7 b\xc3\xa5gsekunder vid en positionsvinkel p\xc3\xa5 118\xc2\xb0.'