b'\n_START_ARTICLE_\nL\xc3\xa5ngn\xc3\xa4bbad marmoralka\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa5ngn\xc3\xa4bbad marmoralka \xc3\xa4r en 25 cm l\xc3\xa5ng r\xc3\xa4tt satt alka med smal svart n\xc3\xa4bb och spetsiga vingar. I vinterdr\xc3\xa4kt \xc3\xa4r den vit undertill med svart h\xc3\xa4tta, nacke, vingar och rygg. I h\xc3\xa4ckningsdr\xc3\xa4kt \xc3\xa4r den huvudsakligen brun med blekare fj\xc3\xa4derspetsar, vilket skapar ett fj\xc3\xa4llikt m\xc3\xb6nster. Undersidan, vanligen under vattenlinjen p\xc3\xa5 en simmande f\xc3\xa5gel, \xc3\xa4r vit._NEWLINE_L\xc3\xa5ngn\xc3\xa4bbad marmoralka \xc3\xa4r mycket lik marmoralka. J\xc3\xa4mf\xc3\xb6rt med marmoralka har den l\xc3\xa4ngre n\xc3\xa4bb, vit \xc3\xb6gonring samt \xc3\xa4r st\xc3\xb6rre och 20% tyngre. I h\xc3\xa4ckningsdr\xc3\xa4kt \xc3\xa4r strupen blek och fj\xc3\xa4llm\xc3\xb6nstret \xc3\xa4r svagare. I vinterdr\xc3\xa4kt saknar den det vita halsbandet som marmoralkan har.\n_START_SECTION_\nUtbredning\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa5ngn\xc3\xa4bbad marmoralka f\xc3\xb6rekommer i nord\xc3\xb6stra Asien fr\xc3\xa5n Kamtjatkahalv\xc3\xb6n och Ochotska havet till Hokkaido. De flesta f\xc3\xa5glar \xc3\xb6vervintrar i havet kring norra Japan, n\xc3\xa5gra till Sydkorea och s\xc3\xb6dra Japan. _NEWLINE_F\xc3\xa5geln \xc3\xa4r k\xc3\xa4nd f\xc3\xb6r att sprida sig b\xc3\xa5de l\xc3\xa5ngt och till platser man normalt inte associerar med alkor. Fr\xc3\xa5n Nordamerika finns ett 40-tal fynd, h\xc3\xa4lften av dem fr\xc3\xa5n Stillahavskusten d\xc3\xa4r den f\xc3\xb6rv\xc3\xa4ntas, medan resten har setts \xc3\xb6sterut till Florida, Pennsylvania, New Jersey, New York, Massachusetts, North Carolina, South Carolina och Newfoundland, liksom p\xc3\xa5 sj\xc3\xb6ar och i floder flera hundra kilometer fr\xc3\xa5n havet i Colorado, Indiana, Montana, Ohio, Kentucky, Tennessee, Arkansas, Wyoming och Kansas._NEWLINE_I Europa gjordes det f\xc3\xb6rsta fyndet p\xc3\xa5 ett h\xc3\xb6gst ov\xc3\xa4ntat st\xc3\xa4lle. Den hittades d\xc3\xb6d i ett fisken\xc3\xa4t vid Z\xc3\xbcrichsj\xc3\xb6n i Schweiz i december 1997. Den har sedermera setts i Devon i England 2006 och i ett vattenreservoar i Rum\xc3\xa4nien senare samma \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nSystematik\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xa5ngn\xc3\xa4bbad marmoralka och marmoralka betraktades som samma art fram till 1998 n\xc3\xa4r studier visade att den genetiskt stod n\xc3\xa4rmare brunalka. Den behandlas som monotypisk, det vill s\xc3\xa4ga att den inte delas in i n\xc3\xa5gra underarter.\n_START_SECTION_\nLevnadss\xc3\xa4tt\n_START_PARAGRAPH_\nArten lever huvudsakligen av sm\xc3\xa5fisk, b\xc3\xa5de till havs och n\xc3\xa4rmare land i skyddade vikar. Den tenderar att flytta l\xc3\xa4ngre str\xc3\xa4ckor \xc3\xa4n marmoralkan. Liksom marmoralkan har den f\xc3\xb6r alkor ett ovanligt h\xc3\xa4ckningsbeteende. Den h\xc3\xa4ckar n\xc3\xa4mligen inte i kolonier eller ens n\xc3\xa4ra havet, utan ist\xc3\xa4llet i gamla barrskogar l\xc3\xa5ngt in\xc3\xa5t land. Den l\xc3\xa4gger ett \xc3\xa4gg p\xc3\xa5 en tjock lav- eller mossbekl\xc3\xa4dd gren eller i en boh\xc3\xa5la. \xc3\x84gget v\xc3\xa4rps i en m\xc3\xa5nad, varefter ungen matas i 40 dagar. Den flygga ungen tar sig ensam till havet. H\xc3\xa4ckningsframg\xc3\xa5ngen \xc3\xa4r relativt sett l\xc3\xa5g och d\xc3\xb6dligheten bland ungarna h\xc3\xb6g.\n_START_SECTION_\nStatus och hot\n_START_PARAGRAPH_\nInternationella naturv\xc3\xa5rdsunionen kategoriserar arten som n\xc3\xa4ra hotad efter att den har minskat i antal de senaste decennierna. De st\xc3\xb6rsta hoten mot arten \xc3\xa4r f\xc3\xb6rst\xc3\xb6relsen av gammelskog, fisken\xc3\xa4t och utsatthet f\xc3\xb6r oljeutsl\xc3\xa4pp.'