b'\n_START_ARTICLE_\nMelanocetus\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nMelanocetiidae skiljer sig fr\xc3\xa5n alla andra familjer av djuphavsmarulkar genom att ha 12 till 17 str\xc3\xa5lar i ryggfenan, vanligen 13-16. Honorna \xc3\xa4r klotformiga, den l\xc3\xa4ngsta f\xc3\xa5ngade var 154 mm l\xc3\xa5ng, och har en stor mun med \xc3\xa5tskilliga syllika t\xc3\xa4nder. Esca (det bioluminiscenta "betet" i toppen p\xc3\xa5 den till "metsp\xc3\xb6" ombildade f\xc3\xb6rsta str\xc3\xa5len i ryggfenan - illicium) \xc3\xa4r ogrenat._NEWLINE_Liksom hos \xc3\xb6vriga djuphavsmarulkar \xc3\xa4r k\xc3\xb6nsdimorfismen stor. Hanarna \xc3\xa4r slanka och saknar b\xc3\xa5de illicium och t\xc3\xa4nder i k\xc3\xa4karna. Den st\xc3\xb6rsta f\xc3\xa5ngade hanen var 28 mm. Till skillnad fr\xc3\xa5n m\xc3\xa5nga andra djuphavsmarulkar \xc3\xa4r hanarna frilevande och lever inte parasitiskt p\xc3\xa5 honan._NEWLINE_Individer av b\xc3\xa5da k\xc3\xb6nen \xc3\xa4r m\xc3\xb6rkbruna till svarta.'