b"\n_START_ARTICLE_\nSgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (titelsp\xc3\xa5r)\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa5ten och inspelningen\n_START_PARAGRAPH_\nPaul McCartney tog intryck av de fantasifulla namnen p\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga av de nyare amerikanska grupperna samt de influenser fr\xc3\xa5n Music Hall och vaudeville som dessa anv\xc3\xa4nde sig av. Det var d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r han som kom p\xc3\xa5 id\xc3\xa9n med det p\xc3\xa5hittade bandet \xe2\x80\x9dSgt Pepper\xe2\x80\x9d. John Lennon, n\xc3\xa5got m\xc3\xa4rkt av sitt LSD-missbruk, lutade sig b\xc3\xa5de bildligt och bokstavligt talat tillbaka och l\xc3\xa4t den energiske McCartney sk\xc3\xb6ta det mesta under Pepper-sessionerna. Titelsp\xc3\xa5ret, som 1 \xe2\x80\x93 2 februari och 3 samt 6 mars 1967 var en blandning av tidig h\xc3\xa5rdrock och bleckbl\xc3\xa5s d\xc3\xa5 man \xc3\xa4ven hyrt in fyra valthornister (James W Buck, Neil Sanders, Tony Randall, John Burden). De h\xc3\xa5rda rockinfluenserna kom bl.a. fr\xc3\xa5n Jimi Hendrix Experience, som Paul sett live under januari (Jimi Hendrix skulle senare komma att spela titelsp\xc3\xa5ret p\xc3\xa5 \xe2\x80\x9dSgt Pepper\xe2\x80\x9d live). George Harrison \xc3\xa4gnade sju m\xc3\xb6dosamma timmar \xc3\xa5t ett gitarrsolo i l\xc3\xa5ten som senare ersattes av McCartneys dito. L\xc3\xa5ten blev titelsp\xc3\xa5ret p\xc3\xa5 LP:n Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, som utgavs i England och USA 1 juni respektive 2 juni 1967.\n_START_SECTION_\nSgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (reprise)\n_START_PARAGRAPH_\nSgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (reprise) \xc3\xa4r det n\xc3\xa4st sista sp\xc3\xa5ret p\xc3\xa5 skivan Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Det b\xc3\xb6rjade bli br\xc3\xa5ttom med albumet d\xc3\xa5 man 1 april 1967 satte denna l\xc3\xa5t, en repris p\xc3\xa5 det inledande titelsp\xc3\xa5ret efter en id\xc3\xa9 fr\xc3\xa5n gruppens alltiallo, Neil Aspinall. N\xc3\xa4r man natten till 2 april f\xc3\xa5tt ned hela \xe2\x80\x9dSgt. Pepper\xe2\x80\x9d p\xc3\xa5 en provisorisk lackskiva \xc3\xa5kte man till \xe2\x80\x9dMama\xe2\x80\x9d Cass Eliots l\xc3\xa4genhet p\xc3\xa5 Kings Road och spelade skivan p\xc3\xa5 h\xc3\xb6gsta volym \xe2\x80\x93 klockan sex p\xc3\xa5 morgonen \xe2\x80\x93 med \xc3\xb6ppna f\xc3\xb6nster. Efter denna l\xc3\xa5t gjordes enbart n\xc3\xa5gra p\xc3\xa5l\xc3\xa4gg p\xc3\xa5 \xe2\x80\x9dWithin You Without You\xe2\x80\x9d plus det tjatter av ljud som avslutade skivan, vilket bandades 21 april 1967."