b'\n_START_ARTICLE_\nHeinrich von Sybel\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nSybel studerade 1834-38 i Berlin under Leopold von Ranke samt blev 1844 extra ordinarie professor i Bonn och 1845 professor i Marburg. Som sistn\xc3\xa4mnda universitets representant deltog han 1848 i den kurhessiska st\xc3\xa4nderf\xc3\xb6rsamlingen och 1850 i parlamentet i Erfurt. \xc3\x85r 1856 mottog han en professur i M\xc3\xbcnchen, d\xc3\xa4r han stiftade ett historiskt seminarium, det f\xc3\xb6rsta i Tyskland, och 1859 uppsatte Historische Zeitschrift, som han (sedan 1893 tillsammans med Friedrich Meinecke) utgav till sin d\xc3\xb6d. D\xc3\xa4rj\xc3\xa4mte verkade han som sekreterare i den av Maximilian II av Bayern bildade Historische Kommission. P\xc3\xa5 grund av politiska meningsskiljaktigheter l\xc3\xa4mnade han emellertid M\xc3\xbcnchen 1861 och blev professor i historia i Bonn, d\xc3\xa4r han dr\xc3\xb6jde till 1875, d\xc3\xa5 han med rang av geheime \xc3\xb6verregeringsr\xc3\xa5d flyttade till Berlin som direktor f\xc3\xb6r preussiska statsarkivet och medlem av Vetenskapsakademien d\xc3\xa4r. \xc3\x85ren 1862-64 var han ledamot av Preussens deputeradekammare, d\xc3\xa4r han ansl\xc3\xb6t sig till oppositionen, och 1867 deltog han som nationalliberal i Nordtyska f\xc3\xb6rbundets konstituerande riksdag. Under den d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 f\xc3\xb6ljande tiden stiftade han Deutscher Verein der Rheinprovinz, som blev den kraftigaste motst\xc3\xa5ndaren till det ultramontana partiet. \xc3\x85ren 1874-80 var han \xc3\xa5nyo ledamot av Preussens deputeradekammare._NEWLINE_Sybel debuterade som historisk f\xc3\xb6rfattare med Geschichte des ersten Kreuzzugs (1841; andra upplagan 1881), p\xc3\xa5 vilken f\xc3\xb6ljde Entstehung des deutschen K\xc3\xb6nigstums (1844; andra upplagan 1881) och hans ber\xc3\xb6mda verk, Geschichte der Revolutionszeit 1789-1800 (tre band, 1853-58, tv\xc3\xa5 band, 1872-74; flera upplagor; en billighetsupplaga utgavs 1897-1900 i tio band), den f\xc3\xb6rsta ur autentiska k\xc3\xa4llor gjorda framst\xc3\xa4llningen av den europeiska politiken under denna tid. Dessutom skrev han Die deutsche Nation und das Kaiserreich (1862), en skarp kritik av medeltidens tyska kejsard\xc3\xb6me, Kleine historische Schriften (tre band, 1863-81), \xc3\x96sterreich und Deutschland im Revolutionskrieg (1868), Vortr\xc3\xa4ge und Aufs\xc3\xa4tze (1874; tredje upplagan 1885) med mera samt ledde utgivningen av en storartad serie arkivpublikationer (fr\xc3\xa5n 1878)._NEWLINE_Efter \xc3\xb6verflyttandet till Berlin p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjade Sybel forskning r\xc3\xb6rande det nya Tyska rikets tillkomst och erh\xc3\xb6ll genom Otto von Bismarcks tillm\xc3\xb6tesg\xc3\xa5ende tillst\xc3\xa5nd att h\xc3\xa4rf\xc3\xb6r begagna de officiella preussiska statsakterna. I rask f\xc3\xb6ljd utkom 1889-90 banden I-V av Sybels stora arbete Die Begr\xc3\xbcndung des Deutschen Reiches durch Wilhelm I. skildrande det tyska enhetsverkets historia till utg\xc3\xa5ngen av \xc3\xa5r 1866. Det starka framh\xc3\xa5llandet av Bismarcks f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nster v\xc3\xa4ckte emellertid ett visst missn\xc3\xb6je p\xc3\xa5 h\xc3\xb6gsta ort, och efter Bismarcks avg\xc3\xa5ng fr\xc3\xa5n makten ber\xc3\xb6vades Sybel tilltr\xc3\xa4de till det preussiska utrikesarkivet. Tack vare enskilda meddelanden kunde dock han med tv\xc3\xa5 nya delar (VI och VII) 1894 framf\xc3\xb6ra sitt verk till 1870, ehuru dessa delar inte har fullt samma v\xc3\xa4rde som de tidigare. Det v\xc3\xa4ckte uppseende, att kejsaren vid utdelandet av Verdunpriset (f\xc3\xb6r det b\xc3\xa4sta under en fem\xc3\xa5rsperiod utkomna historiska arbetet) f\xc3\xb6rbigick Sybel, ehuru han enh\xc3\xa4lligt f\xc3\xb6reslogs av den h\xc3\xa4rf\xc3\xb6r utsedda kommissionen. Vid sitt 50-\xc3\xa5rsjubileum som professor (1894) fick han emellertid geheimer\xc3\xa5ds- och excellenstitel. Sybels stora arbete utkom i femte upplagan 1892-95 samt i en folkupplaga 1901 (tredje upplagan 1913).'