b'\n_START_ARTICLE_\nSamvetsklausulen\n_START_PARAGRAPH_\nDen s\xc3\xa5 kallade samvetsklausulen, som antogs i samband med Svenska kyrkans kyrkom\xc3\xb6te 1958, var t\xc3\xa4nkt att garantera en fortsatt hemortsr\xc3\xa4tt och ett samvetsskydd f\xc3\xb6r de pr\xc3\xa4ster som motsatte sig den ordning med kvinnliga pr\xc3\xa4ster som riksdagen antagit v\xc3\xa5ren 1958 och som kyrkom\xc3\xb6tet d\xc3\xa4refter accepterade h\xc3\xb6sten samma \xc3\xa5r (efter att f\xc3\xb6rst ha r\xc3\xb6stat emot ordningen \xc3\xa5r 1957)._NEWLINE_Samvetsklausulen garanterade att den som var emot kvinnliga pr\xc3\xa4ster inte skulle beh\xc3\xb6va tj\xc3\xa4nstg\xc3\xb6ra "in sacris" med kvinnopr\xc3\xa4ster. De pr\xc3\xa4stkandidater som var emot nyordningen skulle ocks\xc3\xa5 kunna avl\xc3\xa4gga sina pr\xc3\xa4stl\xc3\xb6ften utan att beh\xc3\xb6va bejaka ordningen, och de som var biskopar skulle inte emot sin vilja tvingas att viga kvinnor till pr\xc3\xa4ster._NEWLINE_Samvetsklausulen s\xc3\xa5gs som en viktig del av reformen fr\xc3\xa5n Svenska kyrkans sida, men kom snart att urholkas. Efter 1958 har regeringen aldrig utn\xc3\xa4mnt en "kvinnopr\xc3\xa4stmotst\xc3\xa5ndare" till biskop (med undantag f\xc3\xb6r Visby stift 1962 och G\xc3\xb6teborgs stift 1970 d\xc3\xa5 alla tre kandidaterna som regeringen kunde v\xc3\xa4lja p\xc3\xa5 motsatte sig ordningen). Denna utveckling f\xc3\xb6ruts\xc3\xa5g domprosten Gustaf Adolf Danell som sj\xc3\xa4lv var p\xc3\xa5 f\xc3\xb6rslagsrum i \xc3\xa5tta olika biskopsval, men aldrig uts\xc3\xa5gs till biskop (vilket troligen berodde just p\xc3\xa5 hans avvisande h\xc3\xa5llning till ordningen med kvinnliga pr\xc3\xa4ster). \xc3\x84ven i fr\xc3\xa5ga om utn\xc3\xa4mningar av domprostar kom regeringarna att n\xc3\xa4stan helt utesluta dem som avvisade ordningen med kvinnliga pr\xc3\xa4ster. _NEWLINE_Successivt har samvetsklausulen upph\xc3\xb6rt att g\xc3\xa4lla och dess tidigare formella juridiska status \xc3\xa4r omtvistad._NEWLINE_Riksdagen upph\xc3\xa4vde 1958 \xc3\xa5rs lag om kvinnas beh\xc3\xb6righet till pr\xc3\xa4sterlig tj\xc3\xa4nst efter beslut i kyrkom\xc3\xb6tet 1982. Lagen om j\xc3\xa4mst\xc3\xa4lldhet mellan kvinnor och m\xc3\xa4n i arbetslivet (1979:1118) kom d\xc3\xa4rigenom att g\xc3\xa4lla fullt ut ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6r Svenska kyrkans verksamhet. Samvetsklausulen kunde d\xc3\xa4rmed inte l\xc3\xa4ngre \xc3\xa5beropas. Motst\xc3\xa5ndet fortsatte emellertid och kyrkom\xc3\xb6tet 1993 beslutade d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r att den som motsatte sig kollegor av kvinnligt k\xc3\xb6n inte skulle f\xc3\xa5 pr\xc3\xa4stvigas. Inte heller det betyder att motst\xc3\xa5ndet upph\xc3\xb6rt. Svenska kyrkans fria synod som bildades efter kyrkom\xc3\xb6tet 1982 mots\xc3\xa4tter sig pr\xc3\xa4ster av kvinnligt k\xc3\xb6n. Organisationen best\xc3\xa5r av ungef\xc3\xa4r 1 500 medlemmar, b\xc3\xa5de pr\xc3\xa4ster och lekm\xc3\xa4n. Som en reaktion mot beslutet 1993 bildades \xc3\xa4ven Missionsprovinsen.'