b'\n_START_ARTICLE_\nHeaven 17\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nEfter att ha l\xc3\xa4mnat The Human League bildade Martyn Ware produktionsbolaget British Electric Foundation som var avsett f\xc3\xb6r olika musikaliska projekt. Efter att ha givit ut n\xc3\xa5gra skivor som B.E.F anlitade Ware och Marsh s\xc3\xa5ngaren Glenn Gregory och blev Heaven 17. Gruppen var fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan bara var t\xc3\xa4nkt som en tillf\xc3\xa4llig del av B.E.F-projektet. Inom en vecka hade de skrivit och gjort en demo av l\xc3\xa5ten "(We Don\'t Need This) Fascist Groove Thang" som f\xc3\xb6renade The Human Leagues musikaliska filosofi med nya inslag av funkbas och dansgolvsrytmer. L\xc3\xa5ten blev Heaven 17\'s singeldebut 1981. "(We Don\'t Need This) Fascist Groove Thang" utn\xc3\xa4mndes till veckans singel i musiktidningen NME, men bannlystes av BBC f\xc3\xb6r sitt politiska inneh\xc3\xa5ll. Gruppens f\xc3\xb6rsta album Penthouse and Pavement genererade inga st\xc3\xb6rre framg\xc3\xa5ngar p\xc3\xa5 singellistan i Storbritannien, men albumet gick \xc3\xa4nd\xc3\xa5 upp till 14:e plats p\xc3\xa5 UK Albums Chart. _NEWLINE_1983 fick de sin f\xc3\xb6rsta verkligt stora hitsingel med l\xc3\xa5ten "Temptation" som gick upp p\xc3\xa5 andra plats p\xc3\xa5 UK Singles Chart. Den var med p\xc3\xa5 albumet The Luxury Gap vilket \xc3\xa4ven genererade hitsingeln "Come Live With Me" som n\xc3\xa5dde femte plats p\xc3\xa5 singellistan och topp 20-hiten "Crushed by the Wheels of Industry". The Luxury Gap blev gruppens st\xc3\xb6rsta framg\xc3\xa5ng med fj\xc3\xa4rde plats p\xc3\xa5 brittiska albumlistan och certifierades med en guldskiva i Storbritannien. 1984 sl\xc3\xa4pptes albumet How Men Are vilket blev gruppens sista framg\xc3\xa5ngsrika album. Singlarna "Sunset Now" och "This is Mine" blev topp 30-hits, och albumet n\xc3\xa5dde 12:e plats p\xc3\xa5 listan. Vid mitten av 1980-talet blev Martyn Ware en framg\xc3\xa5ngsrik musikproducent f\xc3\xb6r andra artister och Heaven 17\'s aktivitet minskade. Man gav ut n\xc3\xa5gra album och singlar som inte fick s\xc3\xa4rskilt mycket kommersiell framg\xc3\xa5ng._NEWLINE_Heaven 17 var under 1980-talet en ren studiogrupp, sitt f\xc3\xb6rsta liveframtr\xc3\xa4dande gjorde de f\xc3\xb6rst 1997. Gruppen var noga med att ha full konstn\xc3\xa4rlig kontroll p\xc3\xa5 allt de gjorde, inte bara vad det g\xc3\xa4llde musiken utan \xc3\xa4ven skivomslag, musikvideor och hur de presenterades visuellt. Gruppens h\xc3\xa5llning har beskrivits som postmodernism. Omslagbilden p\xc3\xa5 debutalbumet Penthouse and Pavement var en p\xc3\xa5 samma g\xc3\xa5ng ironisk kritik och ett omfamnande av f\xc3\xb6retagarbranschen. Gruppen var ofta mycket politiska i sina texter, och kunde i l\xc3\xa5tar som "Crushed by the Wheels of Industry" fr\xc3\xa5n 1983 blanda skildringar av massarbetsl\xc3\xb6shet med ett upplyftande dansgolvssound. _NEWLINE_2007 l\xc3\xa4mnade Ian Craig Marsh gruppen. Ware och Gregory fortsatte som duo, i livesammanhang f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rkta med s\xc3\xa5ngerskan Billie Godfrey. Heaven 17 har under 2000-talet influerat m\xc3\xa5nga artister, bland andra La Roux som de \xc3\xa4ven har framtr\xc3\xa4tt tillsammans med.'