b'\n_START_ARTICLE_\nLeoniderna\n_START_PARAGRAPH_\nLeoniderna \xc3\xa4r en sv\xc3\xa4rm av meteorer, som tr\xc3\xa4ffar jorden mellan 6 och 30 november varje \xc3\xa5r. Regnet av meteorer beror p\xc3\xa5 att jorden d\xc3\xa5 korsar rester i banan av en komet - Tempel Tuttles komet - , som i form av sm\xc3\xa5 partiklar intr\xc3\xa4der i jordens atmosf\xc3\xa4r med en hastighet av cirka 70\xc2\xa0km/s och d\xc3\xa4rvid f\xc3\xb6rbr\xc3\xa4nns. Maximum intr\xc3\xa4ffar ungef\xc3\xa4r den 17 november._NEWLINE_Namnet kommer av att meteorerna tycks komma fr\xc3\xa5n en radiant i stj\xc3\xa4rnbilden Lejonet (p\xc3\xa5 latin Leo). F\xc3\xb6reteelsen \xc3\xa4r historiskt beskriven s\xc3\xa5 tidigt som \xc3\xa5r 902 d\xc3\xa5 kinesiska astronomer beskrev det hela som ett regn av stj\xc3\xa4rnor och egyptierna namngav \xc3\xa5ret till stj\xc3\xa4rnornas \xc3\xa5r. Detta intr\xc3\xa4ffade efter att kometen \xc3\xa5r 868 passerat jorden och \xc3\xa4ndrat bana.\n_START_SECTION_\nFrekvens\n_START_PARAGRAPH_\nVid ett normalt infl\xc3\xb6de av meteorer tr\xc3\xa4ffas jordatmosf\xc3\xa4ren av mellan 15 och 20 partiklar per timme, eller 15-20 ZHR\xe2\x82\x98\xe2\x82\x90\xe2\x82\x93, f\xc3\xb6r att anv\xc3\xa4nda det astronomiska begreppet. Vissa extrema \xc3\xa5r, som 1966 och 1999, var ZHR\xe2\x82\x98\xe2\x82\x90\xe2\x82\x93 tidvis mellan 5\xc2\xa0000 och 150\xc2\xa0000. \xc3\x84ven \xc3\xa5ren 1833 och 1866 intr\xc3\xa4ffade spektakul\xc3\xa4ra leonidskurar. De kometfragment som frigjorts fr\xc3\xa5n komethuvudet \xc3\xa4r huvudsakligen koncentrerade till ett moln i kometens n\xc3\xa4rhet. Stoftet och kometen har d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r samma omloppstid, cirka 33 \xc3\xa5r, kring solen vilket f\xc3\xb6rklarar de spektakul\xc3\xa4ra meteorskurarna vart trettiotredje \xc3\xa5r._NEWLINE_\xc3\x85r 1833 f\xc3\xb6ll Leonidmeteorerna mot jordatmosf\xc3\xa4ren i s\xc3\xa5 stort antal att observat\xc3\xb6rer kunde se radianten, n\xc3\xa4r meteorerna utstr\xc3\xa5lade fr\xc3\xa5n en tillsynes fast punkt p\xc3\xa5 himlavalvet. Observationerna visade att denna punkt under nattens lopp f\xc3\xb6rflyttade med himlavalvets r\xc3\xb6relse. D\xc3\xa4rmed blev det bevisat att meteorerna kom fr\xc3\xa5n den interplanet\xc3\xa4ra rymden och inte, som ett flertal av d\xc3\xa5tidens forskare h\xc3\xa4vdade, fr\xc3\xa5n jordatmosf\xc3\xa4ren.'