b'\n_START_ARTICLE_\nGunnar Suolahti\n_START_PARAGRAPH_\nGunnar Wilhelm Suolahti, till 1906 Palander, f\xc3\xb6dd 16 september 1876 i Tavastehus, d\xc3\xb6d 26 december 1933 i Helsingfors, var en finl\xc3\xa4ndsk historiker och professor i nordisk historia vid Helsingfors universitet 1918\xe2\x80\x9329. Han var \xc3\xa4ven professor i Finlands och Skandinaviens historia 1929\xe2\x80\x9333.\n_START_SECTION_\nKarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nSuolahti var huvudredakt\xc3\xb6r f\xc3\xb6r tidskriften Historiallinen Aikakauskirja 1903\xe2\x80\x9310 och f\xc3\xb6r verket Suomen kulttuurihistoria. Suolahti var k\xc3\xa4nd som en inspirerande universitetsl\xc3\xa4rare som uppfostrade en krets studenter intresserade av kultur- och socialhistoria. Som ordf\xc3\xb6rande f\xc3\xb6r Historiska F\xc3\xb6reningen (Historiallinen Yhdistys) var han i st\xc3\xa4ndig kontakt med unga historiker. Gunnar Suolahtis stilistiska utveckling stegrades och kulminerade i biografin Nuori Yrj\xc3\xb6 Koskinen (1933). Fennomanen Suolahti var sekreterare f\xc3\xb6r gammalfinnarnas ledare Richard Danielson-Kalmari, chefredakt\xc3\xb6r f\xc3\xb6r Raataja och tidskriften Aika 1907-11, kurator f\xc3\xb6r den av gammalfinnar och novembersocialister dominerade Tavastl\xc3\xa4ndska nationen, f\xc3\xb6rfattare till n\xc3\xa4mnda biografi \xc3\xb6ver fennomanh\xc3\xb6vdingen Yrj\xc3\xb6 Koskinen. Bland kollegerna stod utan tvivel Alma S\xc3\xb6derhjelm honom n\xc3\xa4rmast.\n_START_SECTION_\nHistoriesyn\n_START_PARAGRAPH_\nHans egen forskning var inriktad p\xc3\xa5 metodologiska fr\xc3\xa5gor, och han anses vara en representant f\xc3\xb6r Karl Lamprecht i Finland. Lamprecht f\xc3\xb6rknippas med en betoning p\xc3\xa5 kulturhistoria och sociala strukturer p\xc3\xa5 bekostnad av den politiska historien och h\xc3\xa4ndelsehistorien. Matti Klinge reviderar den traditionella bilden av Lamprechts stora inflytande p\xc3\xa5 Suolahti. Suolahti f\xc3\xb6refaller aldrig ha anammat Lamprechts kulturmorfologiska f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar om att historiens uppgift \xc3\xa4r att klarg\xc3\xb6ra lagenligheten i vissa typiska sj\xc3\xa4ls- och intellektuella str\xc3\xb6mningar. Tv\xc3\xa4rtom markerade han avst\xc3\xa5nd mot lamprechtiansk form av kollektivism och ett s\xc3\xb6kande efter "lagenligheter" och morfologiskt-strukturella helheter i det f\xc3\xb6rflutna. _NEWLINE_Matti Klinge menar att Suolahti i allt v\xc3\xa4sentligt var den som fullf\xc3\xb6ljde Topelius program. Han var intresserad av epoker och deras sj\xc3\xa4lsliv, en epoks v\xc3\xa4sen, eller dess typiska drag som en funktion i tiden. Denna inriktning hade aktualiserats redan p\xc3\xa5 1830- och 40-talen av bl.a. av restaurationshistorikerna Guizot och Michelet, av f\xc3\xb6rfattarna Stendhal och Balzac, och sedan i Topelius hela produktion eller i den historiev\xc3\xa4rld d\xc3\xa4r den unge Suolahti v\xc3\xa4xte upp. Som intresserad av tidsepoken som s\xc3\xa5dan \xc3\xa4r han efterf\xc3\xb6ljare till Leopold von Ranke. Suolahti s\xc3\xb6kte inte linearitet i historien eller ett f\xc3\xb6rverkligande av nationalitetstanken eller socialismen, inte heller m\xc3\xa4nsklig full\xc3\xa4ndning eller kulturformer i Comtes, Marx eller Darwins efterf\xc3\xb6ljd. Varje tidsepok var "unmittelbar zu Gott", som Ranke sade, och som s\xc3\xa5dan oberoende av f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ende eller efterf\xc3\xb6ljande tidsepoker. Men detta innebar inte ett \xc3\xa5terv\xc3\xa4ndande till en av Ranke inspirerad politisk historia; epokf\xc3\xb6rklaringen skulle ist\xc3\xa4llet rikta in sig p\xc3\xa5 kulturhistorien. Verket Suomen pappilat 1700-luvulla (1912) \xc3\xa4r ett praktexempel p\xc3\xa5 detta tillsammans med Suomen papisto 1600- ja 1700-luvulla (1920), som utkom i svensk \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning: Finlands pr\xc3\xa4sterskap p\xc3\xa5 1600- och 1700-talen (1927). Mellan allmogen och hovet hade Suolahti funnit ett genuint finskt st\xc3\xa5nd: pr\xc3\xa4sterskapet. Verket utg\xc3\xb6r ett slags syntes \xc3\xb6ver epoken._NEWLINE_P\xc3\xa5 1920-talet b\xc3\xb6rjade han f\xc3\xb6ra kulturhistorien n\xc3\xa4rmare etnografin. Han skrev en bok om bastuns historia och f\xc3\xb6retog hembygdsforskning p\xc3\xa5 landsbygden i Tavastland. P\xc3\xa5 grund av detta fick kulturhistorien en agrart-historiskt-etnografisk inriktning i Finland. I Sverige f\xc3\xb6rde Henrik Sch\xc3\xbcck kulturhistorien n\xc3\xa4rmare id\xc3\xa9- och l\xc3\xa4rdomshistoria. Gunnar Suolahti banade 1936 v\xc3\xa4g f\xc3\xb6r verket Suomen kulttuurihistoria (under Eino Jutikkalas ledning).'