b'\n_START_ARTICLE_\nLytton Strachey\n_START_PARAGRAPH_\nGiles Lytton Strachey, f\xc3\xb6dd 1 mars 1880 i London, d\xc3\xb6d 21 januari 1932 i Ham, Wiltshire, var en brittisk f\xc3\xb6rfattare och ess\xc3\xa4ist, son till sir Richard Strachey. Fr\xc3\xa4mst \xc3\xa4r han ber\xc3\xb6md f\xc3\xb6r sina historiska biografier, som var stilbildande inom den genre som kommit att kallas psykobiografier. Hans texter pr\xc3\xa4glas av ironi och samh\xc3\xa4llskritik.\n_START_SECTION_\nLevnad\n_START_PARAGRAPH_\nStrachey f\xc3\xb6ddes i London i en borgerlig familj vars viktorianska v\xc3\xa4rderingar han v\xc3\xa4xte upp att kritisera. Han fick en god utbildning, f\xc3\xb6rst vid en internatskola i Derbyshire, f\xc3\xb6ljt av Leamington College. Sin h\xc3\xb6gre utbildning fick Strachey vid Liverpool University och universitetet i Cambridge d\xc3\xa4r han studerade, fr\xc3\xa4mst, litteratur och historia i sex \xc3\xa5r, f\xc3\xb6rst vid Trinity College och sedan vid Kings College. Strachey var inte s\xc3\xa4rskilt framg\xc3\xa5ngsrik i sina studier och han misslyckades med att f\xc3\xa5 en forskningstj\xc3\xa4nst vid Trinity. Tiden vid universitet lade dock grunden f\xc3\xb6r Stracheys livsl\xc3\xa5nga prioritering av estetik och konst, och de l\xc3\xa4rdomar han drog som medlem av den elitistiska studentklubben \xe2\x80\x9dthe Apostles\xe2\x80\x9d, vars fr\xc3\xa4msta fokus var att fr\xc3\xa4mja medlemmarnas intresse f\xc3\xb6r konst och filosofi, pr\xc3\xa4glade hans f\xc3\xb6rfattarskap._NEWLINE_Strachey flyttade till London d\xc3\xa4r han kom att \xc3\xa4gna de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren \xc3\xa5t att skriva konst- och litteraturkritik \xc3\xa5t the Spectator. Han blev en av de ledande medlemmarna av Bloomsburygruppen, tillsammans med till exempel Virginia Woolf. Strachey och Woolf var t.o.m. f\xc3\xb6rlovade en kort period, trots att Strachey var \xc3\xb6ppet homosexuell. Han var ocks\xc3\xa5 tillsammans med nationalekononomen John Maynard Keynes, som \xc3\xa4ven han var med i Bloomsburygruppen._NEWLINE_Stracheys levnadspartner kom senare att bli m\xc3\xa5laren Dora Carrington, som visserligen var gift med en annan man men som \xc3\xa4nd\xc3\xa5 valde att leva med Strachey, och att beg\xc3\xa5 sj\xc3\xa4lvmord omedelbart efter Stracheys d\xc3\xb6d i cancer 21 januari 1932._NEWLINE_Under f\xc3\xb6rsta v\xc3\xa4rldskriget var Strachey vapenv\xc3\xa4grare i linje med Bloomsburygruppens pacifistiska filosofi.\n_START_SECTION_\nVerk\n_START_PARAGRAPH_\nStracheys f\xc3\xb6rsta publicerade verk var Landmarks in French Literature (1912). H\xc3\xa4r beskrev Strachey beundrande den franska, klassiska, litteraturen. Hans genombrott kom med Eminent Victorians (1918). Detta verk som best\xc3\xa5r av fyra biografiska ess\xc3\xa4er \xc3\xa4r starkt ironiskt, och Strachey beskriver de framst\xc3\xa5ende viktorianerna, bl.a. Florence Nightingale, i djupt satiriska ordalag som inneb\xc3\xa4r att biografierna gr\xc3\xa4nsar till litter\xc3\xa4ra karikatyrer. Den viktorianska moralen /dubbelmoralen \xc3\xa4r m\xc3\xa5ltavla f\xc3\xb6r Stracheys ironi, men greppet innebar att verket senare kritiserats f\xc3\xb6r sin n\xc3\xa5got \xc3\xb6verdrivna stil och brist p\xc3\xa5 saklighet._NEWLINE_I de b\xc3\xa5da biografierna Queen Victoria (1921) och Elizabeth and Essex (1928) anv\xc3\xa4nder sig Strachey av begrepp och teorier fr\xc3\xa5n psykoanalysen f\xc3\xb6r att beskriva och tolka sina objekt, och influenserna fr\xc3\xa5n Freud \xc3\xa4r tydliga. \xc3\x84ven h\xc3\xa4r har Strachey senare utsatts f\xc3\xb6r kritik d\xc3\xa5 psykobiografin ifr\xc3\xa5gasatts av moderna forskare. Den fr\xc3\xa4msta inv\xc3\xa4ndningen mot genren har varit att psykoanalysen utg\xc3\xa5r fr\xc3\xa5n en dialog, vilket inte \xc3\xa4r m\xc3\xb6jligt vad g\xc3\xa4ller historiska personer, varf\xc3\xb6r resultatet oundvikligen blir spekulativt._NEWLINE_Strachey beundras dock fortfarande f\xc3\xb6r sin ber\xc3\xa4ttarstil och sin underfundiga humor.\n_START_SECTION_\nStrachey inom popul\xc3\xa4rkultur\n_START_PARAGRAPH_\nI filmen Carrington fr\xc3\xa5n 1995 ber\xc3\xa4ttas historien om relationen mellan Strachey och Carrington. Filmen regisserades av Christopher Hampton, och huvudrollerna spelades av Emma Thompson (Carrington) och Jonathan Pryce (Strachey).'