b'\n_START_ARTICLE_\nEmil Herrmann\n_START_PARAGRAPH_\nEmil Herrmann, f\xc3\xb6dd 9 april 1812 i Dresden, d\xc3\xb6d 16 april 1885 i Gotha, var en tysk jurist._NEWLINE_Herrmann blev 1834 juris doktor och privatdocent i Leipzig, 1836 extra ordinarie professor i Kiel, 1842 ordinarie professor d\xc3\xa4r, 1847 i G\xc3\xb6ttingen, 1868 i Heidelberg och var 1873\xe2\x80\x931878 president f\xc3\xb6r det evangeliska \xc3\xb6verkyrkor\xc3\xa5det i Berlin.  _NEWLINE_Herrmann debuterade som kriminalist, straffr\xc3\xa4tten f\xc3\xb6rblev hans favoritomr\xc3\xa5de, till vilket han gav \xc3\xa5tskilliga bidrag, b\xc3\xa5de i tidskrifter, s\xc3\xa5ledes i "Archiv des Criminalrechts", f\xc3\xb6r vilken han var medutgivare fr\xc3\xa5n 1852, och i separata skrifter, till exempel Zur Beurtheilung des Entwurfs eines Criminalgesetzbuches f\xc3\xbcr das K\xc3\xb6nigreich Sachsen (1836) och den f\xc3\xb6r sin tid utm\xc3\xa4rkta skildringen av Johann Freiherr zu Schwarzenberg (1841). _NEWLINE_Vid sidan h\xc3\xa4rav bearbetade han Codex i br\xc3\xb6derna Albert och Moritz Kriegels utg\xc3\xa5va av "Corpus juris civilis" (1843), och tillsammans med \xc3\xa5tta kolleger (Nicolaus Falck, Johannes Christiansen, Carl Otto von Madai, Johann Gustav Droysen, Georg Waitz, Johann Christian Ravit, Lorenz von Stein och Marcus T\xc3\xb6nsen) utgav han den lilla skriften Staats- und Erbrecht des Herzogthums Schleswig. Kritik des Commissionsbedenkens \xc3\xbcber die Successionsverh\xc3\xa4ltnisse des Herzogthums Schleswig (1846). _NEWLINE_Fr\xc3\xa5n mitten av 1840-talet inriktade han sig med kraft p\xc3\xa5 kyrkor\xc3\xa4tten och de kyrkliga fr\xc3\xa5gorna, hans talrika hith\xc3\xb6rande arbeten \xc3\xa4r till st\xc3\xb6rsta delen skrivna med legislativa syften, bland annat Ueber die Stellung der Religionsgemeinschaften im Staate, besonders nach dem Hannoverschen Verfassungsrecht und den Grundrechten (1849) och Die nothwendigen Grundlagen einer die consistoriale und synodale Ordnung vereinigenden Kirchenverfassung (1862) - han var den egentliga skaparen av den nya preussiska kyrkof\xc3\xb6rfattningen. _NEWLINE_Under sv\xc3\xa5ra f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden stod Herrmann i spetsen f\xc3\xb6r den preussiska kyrkof\xc3\xb6rvaltningen \xe2\x80\x93 man kan exempelvis t\xc3\xa4nka p\xc3\xa5 det sv\xc3\xa5rl\xc3\xb6sta \xc3\xa4rendet kring Theodor Hossbach. Han _NEWLINE_var en f\xc3\xb6rtrolig v\xc3\xa4n till Isaak August Dorner, i vars brevv\xc3\xa4xling med Hans Lassen Martensen han ofta omtalas, men betraktades som en motst\xc3\xa5ndare av de ortodoxa kyrkom\xc3\xa4nnen (Immanuel Hegel, Ottomar Hermes med flera), vars hela h\xc3\xa5llning, vilken fann st\xc3\xb6d hos kejsar Vilhelm, gav anledning till, att han s\xc3\xb6kte avsked. I sina Erindringer omtalar Niels Lassen Hermann med stor sympati.'