b'\n_START_ARTICLE_\nGudr\xc3\xb6d Bj\xc3\xb6rnsson\n_START_PARAGRAPH_\nGudr\xc3\xb6d Bj\xc3\xb6rnsson (Gu\xc3\xb0r\xc3\xb6\xc3\xb0r Bjarnarson), d\xc3\xb6d omkring 968, var en norsk fylkeskung i Vestfold. Han var son till Bj\xc3\xb6rn k\xc3\xb6pman och sonson till Harald h\xc3\xa5rfagre._NEWLINE_I den maktkamp som uppstod n\xc3\xa4r den \xc3\xa5ldrande Harald h\xc3\xa5rfagre gradvis drog sig tillbaka och \xc3\xb6verl\xc3\xa4t allt mer av rikets sk\xc3\xb6tsel p\xc3\xa5 sina s\xc3\xb6ner blev Bj\xc3\xb6rn k\xc3\xb6pman m\xc3\xb6rdad av sin halvbror Erik blodyx. Gudr\xc3\xb6d Bj\xc3\xb6rnsson, som d\xc3\xa5 \xc3\xa4nnu var ett barn, togs om hand av sin farbror Olav Haraldsson, kung i Vingulmark (ungef\xc3\xa4r nuvarande \xc3\x96stfold). Olav gjorde emellertid snart uppror mot Erik blodyx, men f\xc3\xb6ll i kampen, varefter Gudr\xc3\xb6d tillsammans med Olavs j\xc3\xa4mn\xc3\xa5rige son Tryggve m\xc3\xa5ste fly till Upplanden._NEWLINE_Sedan H\xc3\xa5kon den gode hade \xc3\xa5terkommit till Norge och f\xc3\xb6rdrivit Erik blodyx fick Gudr\xc3\xb6d kungatitel och \xc3\xa5terfick sin faders rike som l\xc3\xa4n. Men efter H\xc3\xa5kons fall i slaget p\xc3\xa5 Fitjar, 961, blev Eriks son Harald gr\xc3\xa5f\xc3\xa4ll kung, vilket f\xc3\xb6rsvagade Gudr\xc3\xb6ds st\xc3\xa4llning. Harald var notoriskt misst\xc3\xa4nksam mot alla lydkungar som tidigare hade st\xc3\xb6tt hans motst\xc3\xa5ndare. Enligt Snorre Sturlasson beseglades Gudr\xc3\xb6ds \xc3\xb6de sedan han berusad r\xc3\xa5kat hamna i en s\xc3\xa5 kallad mannajafna\xc3\xb0r (\xe2\x80\x9dj\xc3\xa4mf\xc3\xb6relse mellan m\xc3\xa4n\xe2\x80\x9d) \xe2\x80\x93 en slags ordstrid som omtalas som ett stort n\xc3\xb6je, i synnerhet vid dryckeslag. N\xc3\xa5gon h\xc3\xa4vdade att Harald gr\xc3\xa5f\xc3\xa4ll var den fr\xc3\xa4mste av h\xc3\xa5rfagres \xc3\xa4ttlingar i allt. Gudr\xc3\xb6d, som ocks\xc3\xa5 han var sonson till Harald h\xc3\xa5rfagre, blev sur och menade sig vara j\xc3\xa4mngod med \xe2\x80\x9dgr\xc3\xa5f\xc3\xa4llen\xe2\x80\x9d. Han sade sig ocks\xc3\xa5 vara beredd att pr\xc3\xb6va det. \xe2\x80\x9dB\xc3\xa5da greps genast av h\xc3\xa4ftig vrede, s\xc3\xa5 att de utmanade varandra till kamp och grep till sina vapen. Men de som var f\xc3\xb6rst\xc3\xa5ndiga och mindre druckna hejdade dem och gick emellan.\xe2\x80\x9d_NEWLINE_Kort efter detta fyllesnack befann sig Gudr\xc3\xb6d p\xc3\xa5 g\xc3\xa4stning vid nuvarande T\xc3\xb8nsberg. D\xc3\xa5 omringades g\xc3\xa5rden pl\xc3\xb6tsligt av Harald gr\xc3\xa5f\xc3\xa4lls m\xc3\xa4n, och n\xc3\xa4r Gudr\xc3\xb6d med sitt folk gick ut f\xc3\xb6r att se vad som var p\xc3\xa5 f\xc3\xa4rde blev de nedhuggna._NEWLINE_Namnet p\xc3\xa5 Gudr\xc3\xb6d Bj\xc3\xb6rnssons hustru \xc3\xa4r inte k\xc3\xa4nt, men hon s\xc3\xa4gs ha varit av god \xc3\xa4tt och de hade sonen Harald som l\xc3\xa4mnades till uppfostran hos lendmannen Hroe den vite i Grenland (den syd\xc3\xb6stligaste delen av Telemark fylke). Ynglingen blev d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kallad Harald den grenlandske. Hans son var Olof den helige.'