b'\n_START_ARTICLE_\nBithynien\n_START_PARAGRAPH_\nBithynien var under antiken ett landskap och kungad\xc3\xb6me, och senare en romersk provins, i Mindre Asien, mellan Svarta havet, Paflagonien, Galatien, Frygien och Mysien. Landets inre var uppfyllt av skogrika berg, exempelvis Olympos. Sangarios var namnet p\xc3\xa5 den st\xc3\xb6rsta floden. P\xc3\xa5 kusten anlades tidigt grekiska kolonier, s\xc3\xa5som Chalkedon och Herakleia. Landet beboddes ursprungligen av fryger, sedan av de thrakiska stammarna thyner och bithyner.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nBithynien var under en tid kuvat av lyderna, sedan av perserna. Under striderna efter Alexander den stores d\xc3\xb6d blev det omkring 297 f\xc3\xb6re Kristus ett oberoende kungarike, vars regenter vanligen hette Nikomedes eller Prusias. De utvidgade sitt rike, gynnade konster och vetenskaper samt anlade blomstrande st\xc3\xa4der, som huvudstaden Nikomedia och Prusa. Mest bekant av regenterna \xc3\xa4r Prusias I, som Hannibal s\xc3\xb6kte tillflykt undan romarna hos. Den siste kungen var Nikomedes IV, som vid sin d\xc3\xb6d 75 f\xc3\xb6re Kristus testamenterade landet \xc3\xa5t romarna. Pompejus gjorde sedan Bithynien och den besegrade Mithridates pontiska kungarike till en romersk provins (Pontus och Bithynien). Plinius den yngre uts\xc3\xa5gs \xc3\xa5r 111 till st\xc3\xa5th\xc3\xa5llare \xc3\xb6ver provinsen av kejsar Trajanus, en post han innehade till sin d\xc3\xb6d \xc3\xa5r 113.\n_START_SECTION_\nEfter romartiden\n_START_PARAGRAPH_\nMellan 1074 och 1097 beh\xc3\xa4rskades omr\xc3\xa5det av seldjukerna, men det \xc3\xa5tertogs under det f\xc3\xb6rsta korst\xc3\xa5get. I slutet av 1400-talet er\xc3\xb6vrades det av Osmanska riket.'