b'\n_START_ARTICLE_\nFriuliska\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nSpr\xc3\xa5ket har samma ursprung som ladinska och kallas stundom \xc3\xb6stlig ladinska. Bel\xc3\xa4gg f\xc3\xb6r friuliskan finns bevarade fr\xc3\xa5n 1000-talet, med litter\xc3\xa4ra verk och poesi sedan 1300-talet. Den italienska nationalismen gjorde under 1800-talets andra h\xc3\xa4lft g\xc3\xa4llande att friuliskan skulle vara en italiensk dialekt; detta \xc3\xb6vergavs dock under 1900-talet (i mer vetenskapliga sammanhang anses det i dag snarare vara en dialekt av r\xc3\xa4toromanska) och spr\xc3\xa5ket genomgick en ren\xc3\xa4ssans.  Under 1800- och 1900-talen var flera diktare aktiva p\xc3\xa5 friuliska, d\xc3\xa4ribland Caterina Percoto, Pier Paolo Pasolini, Domenico Naldini och Leonardo Zanier.'