b'\n_START_ARTICLE_\nDarius Milhaud\n_START_PARAGRAPH_\nDarius Milhaud, f\xc3\xb6dd 4 september 1892 i Aix-en-Provence, d\xc3\xb6d 22 juni 1974 i Gen\xc3\xa8ve, var en fransk tons\xc3\xa4ttare och professor.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nMilhaud v\xc3\xa4xte upp i ett v\xc3\xa4lb\xc3\xa4rgat hem i Aix-en-Provence och kom 1909 till Paris d\xc3\xa4r han studerade vid musikkonservatoriet 1910-1914 f\xc3\xb6r Charles-Marie Widor. Vid tj\xc3\xa4nstg\xc3\xb6ring 1917-1919 p\xc3\xa5 ambassaden i Rio de Janeiro kom han i kontakt med diktaren Paul Claudel, som d\xc3\xa4r var hans chef. Efter hemkomsten till Paris \xc3\xa5terupptog han umg\xc3\xa4nget med Arthur Honegger och blev medlem i modernistfalangen Les Six - sex tons\xc3\xa4ttare i Jean Cocteaus n\xc3\xa4rhet, som k\xc3\xa4mpade f\xc3\xb6r nya tong\xc3\xa5ngar och rytmer i musiken._NEWLINE_Efter ett bes\xc3\xb6k i USA 1922 anv\xc3\xa4nde han jazzrytmer och drog p\xc3\xa5 sig kritik f\xc3\xb6r ettriga klanger och "bruitism". Tiden verkade emellertid f\xc3\xb6r Milhaud, som etablerade sig alltmer som ledamot av franska radior\xc3\xa5det och i r\xc3\xa5dgivande kommitt\xc3\xa9n f\xc3\xb6r de franska operascenerna samt fr\xc3\xa5n 1937 i h\xc3\xb6gsta ledningen f\xc3\xb6r musikkonservatoriet. Han var utomlands som pianist och dirigent och framf\xc3\xb6rde sina egna verk i bland annat Ryssland, USA, Tyskland, Spanien, Portugal och Italien. D\xc3\xa5 Tyskland angrep Frankrike 1940 flydde han med hustrun till USA och blev f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sare och l\xc3\xa4rare i komposition vid Mills College i Oakland, en tj\xc3\xa4nst som han uppeh\xc3\xb6ll till 1971. Han uts\xc3\xa5gs \xc3\xa4ven till professor vid Musikkonservatoriet i Paris 1947 och han undervisade d\xc3\xa4r i komposition till 1972. P\xc3\xa5 s\xc3\xa5 s\xc3\xa4tt undervisade han samtidigt p\xc3\xa5 tv\xc3\xa5 kontinenter och bland hans elever kan n\xc3\xa4mnas jazzmusikern Dave Brubeck, minimalisten Steve Reich, symfonikern Allan Pettersson och avantgardisterna Karlheinz Stockhausen, Larry Austin och Iannis Xenakis.\n_START_SECTION_\nMusik\n_START_PARAGRAPH_\nMilhaud var en oerh\xc3\xb6rt produktiv tons\xc3\xa4ttare och musiken fl\xc3\xb6dade fr\xc3\xa5n 1910-talet praktiskt taget oavbrutet, med \xc3\xb6ver 400 numrerade opus. Han har j\xc3\xa4mte m\xc3\xa5nga l\xc3\xa4ttviktiga alster \xc3\xa4ven komponerat storslagna operaverk och helgjutna symfoniska kompositioner samt kammarmusik och vokallyrik. Han uppvisade stor mottaglighet f\xc3\xb6r olika impulser och har gett uttryck f\xc3\xb6r judiska traditioner, s\xc3\xa5v\xc3\xa4l som motiv fr\xc3\xa5n den provensalska folkmusiken. Han har \xc3\xa4ven, f\xc3\xb6rutom av jazzen, influerats av brasiliansk popul\xc3\xa4rmusik och nordamerikansk folkmusik.'