b'\n_START_ARTICLE_\nJohann Georg von Eckhart\n_START_PARAGRAPH_\nJohann Georg von Eckhart, (f\xc3\xb6re adlandet Eccard), f\xc3\xb6dd 7 september 1664 i Duingen n\xc3\xa4ra Hildesheim, d\xc3\xb6d 9 februari 1730 i W\xc3\xbcrzburg, var en tysk historiker och filolog._NEWLINE_Eckhart var 1694-1706 Gottfried Wilhelm von Leibniz behj\xc3\xa4lplig vid dennes historiska arbeten samt blev 1706 professor i historia i Helmstedt, 1714 hannoveransk historiograf och 1716 kunglig bibliotekarie i Hannover. \xc3\x85r 1719 adlades han av kejsar Karl VI. Av ekonomiskt obest\xc3\xa5nd och andra orsaker drevs han 1723 att rymma fr\xc3\xa5n Hannover, \xc3\xb6vergick 1724 till romersk-katolska kyrkan och blev samma \xc3\xa5r historiograf och geheimer\xc3\xa5d hos furstbiskopen av W\xc3\xbcrzburg. _NEWLINE_Tillsammans med Leibniz och Johann Jacob Mascov "st\xc3\xa5r Eckhart p\xc3\xa5 tr\xc3\xb6skeln till den nyare tyska historieskrivningen". Hans f\xc3\xb6rn\xc3\xa4msta historiska verk \xc3\xa4r Commentarii de rebus Franci\xc3\xa6 orientalis et episcopatus wirceburgensis (tv\xc3\xa5 band, 1729, ofullbordat). Dessutom f\xc3\xb6rfattade han Historia studii etymologici lingu\xc3\xa6 germanic\xc3\xa6 (1711) och utgav en m\xc3\xa4ngd k\xc3\xa4llskrifter r\xc3\xb6rande Tysklands \xc3\xa4ldre historia.'