b'\n_START_ARTICLE_\nV\xc3\xa4ringar\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xa4ringar (av fornnordiska v\xc3\xa6ringr, "edsvuren") \xc3\xa4r en nordisk term som syftar p\xc3\xa5 de vikingatida krigare som fr\xc3\xa5n 900-talet till 1100-talet tog lejd hos den bysantinske kejsaren  i dennes livgarde, v\xc3\xa4ringagardet. _NEWLINE_P\xc3\xa5 grekiska kallades de varangoi, ett ord som \xc3\xb6ver tid fick betydelsen skandinav i allm\xc3\xa4nhet, hos s\xc3\xa5v\xc3\xa4l greker som slaver, vilka kallade dem varjager. Namnet v\xc3\xa4ring anses komma av det fornnordiska ordet v\xc3\xa1r, vilket betyder h\xc3\xb6gtidligt l\xc3\xb6fte, och syftar troligen p\xc3\xa5 den trohetsed som nordm\xc3\xa4nnen svor till den bysantinske kejsaren. _NEWLINE_Enligt en teori syftade begreppet \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 alla de nordm\xc3\xa4n som under vikingatiden f\xc3\xb6retog plundrings- och/eller handelsresor \xc3\xb6sterut: det skulle s\xc3\xa5ledes vara en synonym f\xc3\xb6r viking, fast uteslutande en som for i \xc3\xb6sterled, medan de som for v\xc3\xa4sterut kallades vikingar. Fritz Askeberg framlade i en avhandling 1944 en tes om att det bara var nordm\xc3\xa4n som f\xc3\xa4rdades v\xc3\xa4sterut som kallades vikingar och att de som for \xc3\xb6sterut kallades v\xc3\xa4ringar (j\xc3\xa4mf\xc3\xb6r med V\xc3\xa4ringagardet); detta p\xc3\xa5 grundval av de samtida, autentiska k\xc3\xa4llor som finns bevarade. K\xc3\xa4llorna visar enligt Askeberg och Stig Wikander en skiljegr\xc3\xa4ns mellan v\xc3\xa4stnordiskt och \xc3\xb6stnordiskt spr\xc3\xa5komr\xc3\xa5de samt i s\xc3\xb6der utmed Elbelinjen - v\xc3\xa4ster om denna linje finns det inga v\xc3\xa4ringar och \xc3\xb6ster om den inga vikingar. _NEWLINE_Tesen har dock inte slagit igenom, delvis p\xc3\xa5 grund av att begreppet vikingar utvidgats de senaste 200 \xc3\xa5ren s\xc3\xa5 att det ofta syftar p\xc3\xa5 alla skandinaver som levde under vikingatiden samt att det inom modern spr\xc3\xa5kforskning inte anses finnas n\xc3\xa5gon skarp linje mellan de fornnordiska dialekterna p\xc3\xa5 vikingatiden och att en skiljegr\xc3\xa4ns mellan v\xc3\xa4stnordiskt och \xc3\xb6stnordiskt s\xc3\xa5ledes saknas. Dialekterna utgjorde ett kontinuum. Likaledes skall det n\xc3\xa4mnas att det f\xc3\xb6rekommer flera runstenar i Sverige som n\xc3\xa4mner vikingar och varav det, i \xc3\xa5tminstone ett fall, \xc3\xa5syftar sj\xc3\xb6r\xc3\xb6vare som haft sin aktivitet i \xc3\x96stersj\xc3\xb6n. Likas\xc3\xa5 n\xc3\xa4mns i isl\xc3\xa4ndska handskrifter vikingar som h\xc3\xa4rjade i \xc3\xb6stersj\xc3\xb6omr\xc3\xa5det. Detta utesluter inte m\xc3\xb6jligheten att v\xc3\xa4ringar kan ha varit en synonym f\xc3\xb6r vikingar som f\xc3\xb6rekom \xc3\xb6stra Skandinavien.'