b'\n_START_ARTICLE_\nKungariket Bulgarien\n_START_SECTION_\nMellankrigstiden\n_START_PARAGRAPH_\nI september 1918 br\xc3\xb6t serberna, britterna, fransm\xc3\xa4nnen och grekerna genom den makedoniska fronten, och tsar Ferdinand tvingades s\xc3\xb6ka fred. Stambolijski f\xc3\xb6respr\xc3\xa5kade demokratiska reformer, men inte revolution. F\xc3\xb6r att bli av med revolution\xc3\xa4rerna, \xc3\xb6vertalade han Ferdinand att avg\xc3\xa5 till f\xc3\xb6rm\xc3\xa5n f\xc3\xb6r sin son Boris III. Revolution\xc3\xa4rerna trycktes tillbaka och arm\xc3\xa9n uppl\xc3\xb6stes. Vid freden i Neuilly i november 1919 f\xc3\xb6rlorade Bulgarien sin egeiska kust till Grekland och n\xc3\xa4stan allt sitt makedoniska territorium till Jugoslavien, och tvingades ge tillbaka Dobrudzja till Rum\xc3\xa4nien, fyra mindre gr\xc3\xa4nsomr\xc3\xa5den i v\xc3\xa4st till Serbien (trakterna kring Bosilegrad, Tsaribrod, Strumica och Kula) och V\xc3\xa4stra Thrakien till Grekland. Vid valet i mars 1920 vann agrarpartiet en stor majoritet, och Stambolijski bildade Bulgariens f\xc3\xb6rsta verkligt demokratiska regering._NEWLINE_Stambolijski m\xc3\xb6tte stora sociala problem i det \xc3\xa4nnu fattiga landet, d\xc3\xa4r de flesta fortfarande var sm\xc3\xa5brukare. Bulgarien var belastat med stora krigsskadest\xc3\xa5nd till Jugoslavien och Rum\xc3\xa4nien, och hade \xc3\xa4ven att hantera den problematiska situationen med flyktingar d\xc3\xa5 probulgariska makedonier tvingades l\xc3\xa4mna jugoslaviska Makedonien._NEWLINE_Stambolijski lyckades genomdriva flera sociala reformer, \xc3\xa4ven om oppositionen fr\xc3\xa5n tsaren, gods\xc3\xa4garna och officerarna i den starkt minskade, men fortfarande inflytelserika arm\xc3\xa9n, var stark. En annan bitter fiende var Inre makedoniska revolution\xc3\xa4ra organisationen (VMRO), som ville ha krig f\xc3\xb6r att er\xc3\xb6vra Makedonien \xc3\xa5t Bulgarien. Inf\xc3\xb6r denna m\xc3\xa4ngd fiender allierade Stambolijski sig med det bulgariska kommunistpartiet och \xc3\xb6ppnade f\xc3\xb6r relationer med Sovjetunionen. _NEWLINE_I mars 1923 skrev Stambolijski ett avtal med Jugoslavien, d\xc3\xa4r den nya gr\xc3\xa4nsen erk\xc3\xa4ndes, och man enades om matt f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ka sl\xc3\xa5 tillbaka VMRO. Detta kom att utl\xc3\xb6sa nationalistiska reaktioner, och den 9 juni 1923 genomf\xc3\xb6rdes en statskupp d\xc3\xa4r Stambolijski d\xc3\xb6dades. En h\xc3\xb6gerregering ledd av Aleksand\xc4\x83r Tsankov tog \xc3\xb6ver, st\xc3\xb6dd av tsaren, arm\xc3\xa9n och VMRO, som f\xc3\xb6rtryckte b\xc3\xb6nderna och kommunisterna. Kommunistledaren Georgi Dimitrov flydde till Sovjetunionen. F\xc3\xb6rtrycket \xc3\xb6kade efter det andra av tv\xc3\xa5 misslyckade mordattentat mot tsaren genom attentatet mot Sveta Nedelja-kyrkan 1925 (det f\xc3\xb6rsta skedde i bergspasset Arabakonak). 1926 \xc3\xb6vertalade tsaren Tsankov att avg\xc3\xa5 och en mer moderat regering ledd av Andrej Ljaptjev tog \xc3\xb6ver. Amnesti beviljades, men kommunisterna f\xc3\xb6rblev f\xc3\xb6rbjudna. Agrarpartiet med sin agrarianismiska ideologi, omorganiserades, och vann 1931 \xc3\xa5rs val i fyrpartiallians med bland annat Demokratiska partiet, under ledning av Nikola Mushanov. _NEWLINE_Just d\xc3\xa5 den politiska stabiliteten \xc3\xa5terst\xc3\xa4llts, drabbade den stora depressionen Bulgarien, och den sociala sp\xc3\xa4nningen steg igen. I maj 1934 genomf\xc3\xb6rdes \xc3\xa4nnu en statskupp, agrarerna f\xc3\xb6rtrycktes igen, och en auktorit\xc3\xa4r regim ledd av Kimon Georgiev bildades, med st\xc3\xb6d av tsar Boris. I april 1935 tog Boris makten, och styrde genom marionettpremi\xc3\xa4rministrarna Georgi Kyoseivanov (1935-1940) och Bogdan Filov (1940-1943). Tsarens regim f\xc3\xb6rbj\xc3\xb6d alla oppositionspartiet och allierade Bulgarien med det nazistiska Tyskland och fascistiska Italien. Fast\xc3\xa4n Balkanpakten skrevs p\xc3\xa5 1938 och \xc3\xa5terst\xc3\xa4llde goda relationer med Jugoslavien och Grekland, fortsatte de territoriella tvisterna att sjuda.\n_START_SECTION_\nKommunistkupp\n_START_PARAGRAPH_\nFosterl\xc3\xa4ndska fronten grep makten i Sofia efter en statskupp 1944, och satte upp en bred koalition ledd av tidigare ledaren Kimon Georgiev med bland andra socialdemokraterna och agrarerna. I freden till\xc3\xa4ts Bulgarien beh\xc3\xa5lla s\xc3\xb6dra Dobrudzja, men avsade sig formellt alla anspr\xc3\xa5k p\xc3\xa5 grekiska och jugoslaviska territorier. 150\xc2\xa0000 bulgarer f\xc3\xb6rdrevs fr\xc3\xa5n grekiska Thrakien. Kommunisterna intog f\xc3\xb6rst en mindre roll i den nya regering, men de sovjetiska representanterna fick alltmer inflytande. En kommunistkontrollerad folkmilis inr\xc3\xa4ttades, som trakasserade och hotade de icke-kommunistiska partierna._NEWLINE_Den 1 februari 1945 visades de nya maktf\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandena i Bulgarien d\xc3\xa5 prins Kirill, tidigare premi\xc3\xa4rminister Bogdan Filov, och hundratals andra tj\xc3\xa4nstem\xc3\xa4n i den gamla regimen arresterades f\xc3\xb6r krigsf\xc3\xb6rbrytelser. I juni 1945 hade Kirill och \xc3\xb6vriga styrande, 32 tidigare ministrar och m\xc3\xa5nga andra, blivit avr\xc3\xa4ttade. I september 1946 avskaffades monarkin genom folkomr\xc3\xb6stning, och den unga tsaren Simeon gick i exil. Kommunisterna tog nu \xc3\xb6ppet \xc3\xb6ver makten, med Vasil Kolarov som president och Dimitrov som premi\xc3\xa4rminister. De fria val som utlovades 1946 var uppenbart riggade, och bojkottades av oppositionen. Agrarpartiet v\xc3\xa4grade att samarbeta med det nya systemet, och i juni 1947 arresterades deras ledare Nikola Petkov. Trots starka internationella protester avr\xc3\xa4ttades han i september 1947. Detta blev det slutliga konstaterandet av att en kommunistisk regim etablerats i Bulgarien.'