b'\n_START_ARTICLE_\nMaktdelningsprincipen\n_START_PARAGRAPH_\nMaktdelningsprincipen, maktf\xc3\xb6rdelningsl\xc3\xa4ran, \xc3\xa4r en doktrin som inneb\xc3\xa4r att den offentliga makten i en stat konstitutionellt f\xc3\xb6rdelas p\xc3\xa5 olika maktpoler, f\xc3\xb6r att dessa ska uppv\xc3\xa4ga och ut\xc3\xb6va kontroll \xc3\xb6ver varandra i syfte att f\xc3\xb6rhindra maktmissbruk. Maktdelningsprincipen \xc3\xa4r ett fundamentalt begrepp i moderna parlamentariska demokratier och utg\xc3\xb6r en av dess grundvalar. Sverige och andra nordiska l\xc3\xa4nder \xc3\xa4r del av n\xc3\xa5gra f\xc3\xa5 l\xc3\xa4nder som inte till\xc3\xa4mpar en maktdelningsprincip, d\xc3\xa5 dessa ist\xc3\xa4llet till\xc3\xa4mpar en folksuver\xc3\xa4nitetsprincip vilken inneb\xc3\xa4r att all offentlig makt utg\xc3\xa5r fr\xc3\xa5n folket (RF 1:1) och d\xc3\xa4r folkets representanter i Riksdagen har den slutgiltiga makten i samtliga fr\xc3\xa5gor, detta d\xc3\xa5 den lagstiftande och d\xc3\xb6mande makten i praktiken utg\xc3\xa5r ifr\xc3\xa5n parlamentet. USA och Storbritannien \xc3\xa4r l\xc3\xa4nder med en tydlig maktdelning och d\xc3\xa4r principen om denna har f\xc3\xa5tt ett stort genomslag.\n_START_SECTION_\nMaktdelning under antiken\n_START_PARAGRAPH_\nAristoteles som var l\xc3\xa4rjunge till Platon och d\xc3\xa4rmed ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6rde ett arv vidare fr\xc3\xa5n Sokrates utvecklande Platons syn p\xc3\xa5 staten som byggde p\xc3\xa5 att bevara en t\xc3\xa4nkt urstat och lade ett historiskt perspektiv p\xc3\xa5 konstitutioner. Aristoteles beskriver hur stadsstaterna fr\xc3\xa5n att ha styrts av som primitiva kungad\xc3\xb6men i h\xc3\xa4nderna p\xc3\xa5 env\xc3\xa5ldsh\xc3\xa4rskare utvecklats till mogna och fullfj\xc3\xa4drade republiker. Det, menar han, var bra och gott vid en tidpunkt och utvecklingsstadium d\xc3\xa4r antalet dygdiga individer var begr\xc3\xa4nsat men hade spelat ut sin roll.\n_START_SECTION_\nModern tid\n_START_PARAGRAPH_\nDen franska politiska upplysningsfilosofen Charles de Secondat de Montesquieu (1689-1755) anses vara den som utvecklade den tredelade maktdelningen, den s.k. trias politica, men tanken framtr\xc3\xa4der tydligt hos hans f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare Samuel Rutherfords Lex, Rex (1644) och hos John Locke. _NEWLINE_I Montesquieus stora arbete Om lagarnas anda framst\xc3\xa4ller han sin doktrin om maktdelning, och f\xc3\xb6rklarar dess n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndighet utifr\xc3\xa5n historiska och samtida statsbildningar. Verket bygger p\xc3\xa5 analyser av olika statsskick, orsaken till ofrihet, politiska misslyckanden och staters fall, utifr\xc3\xa5n ett tredelat maktbegrepp: verkst\xc3\xa4llande makt, lagstiftande makt och d\xc3\xb6mande makt. Han sl\xc3\xa5r utifr\xc3\xa5n sina analyser fast att en monarki som verkst\xc3\xa4llande men begr\xc3\xa4nsad makt \xc3\xa4r att f\xc3\xb6redra framf\xc3\xb6r rena folkstyrelser, eftersom det senare inte skulle inneb\xc3\xa4ra en maktdelning. Framf\xc3\xb6r allt Romerska republiken analyseras, och perioder av denna har varit f\xc3\xb6red\xc3\xb6mlig enligt Montesquieus mening. Id\xc3\xa9n till maktdelning f\xc3\xa5r Montesquieu n\xc3\xa4r han analyserar den brittiska statsmakten, och ibland betraktas England som hans influens. Det \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 d\xc3\xa4r parlamentarismen uppst\xc3\xa5r._NEWLINE_Maktdelning p\xc3\xa5 olika s\xc3\xa4tt hade emellertid f\xc3\xb6rekommit sedan antiken, men vad Montesquieu gjorde var att ge fenomenet en vetenskaplig teori med tillh\xc3\xb6rande terminologi samt f\xc3\xb6rklara varf\xc3\xb6r maktdelning \xc3\xa4r det b\xc3\xa4sta styrelseskicket. Grundtankarna och terminologin \xc3\xa4r fundamental f\xc3\xb6r demokratibegreppet, \xc3\xa4ven f\xc3\xb6r dem som inte delar hans syn p\xc3\xa5 monarki.\n_START_SECTION_\nMaktdelningens principer\n_START_PARAGRAPH_\nI Montesquieus efterf\xc3\xb6ljd delas traditionellt statsmaktens f\xc3\xa4lt i tre delar: den verkst\xc3\xa4llande makten (vanligen regering eller president), den lagstiftande makten (vanligen ett parlament eller en kongress) och den d\xc3\xb6mande makten (ett domstolsv\xc3\xa4sen) \xe2\x80\x94 dessa instanser skall sinsemellan vara oberoende f\xc3\xb6r att uppfylla kriterierna p\xc3\xa5 maktdelning. _NEWLINE_Central f\xc3\xb6r denna princip \xc3\xa4r en materiell konstitutionalism, det vill s\xc3\xa4ga att det skall finnas en skriven grundlag och att staten legitimeras och manifesteras genom denna lag, enligt kontraktualismen. De flesta l\xc3\xa4nder i v\xc3\xa4stv\xc3\xa4rlden har numera en s\xc3\xa5dan skriven grundlag (med Storbritannien som notabelt undantag). I grundlagen skall vidare de olika maktinstanserna regleras, deras befogenheter och skyldigheter klarg\xc3\xb6ras, samt individens friheter s\xc3\xa4kras. _NEWLINE_En huvudsaklig m\xc3\xa5ls\xc3\xa4ttning med maktdelning \xc3\xa4r att motverka despotism och diktatur, och att verka f\xc3\xb6r nationell maktbalans, genom ett samh\xc3\xa4llsf\xc3\xb6rdrag. Om n\xc3\xa5gon medlem i en instans missbrukat sin makt skall den personen i idealfallet avs\xc3\xa4ttas, straffas, eller varnas. D\xc3\xa4rf\xc3\xb6r brukar maktdelningen inbegripa kontrollbefogenheter, till exempel i form av riksr\xc3\xa4tt, riksrevision, eller i ett utskott i parlamentet. I praktiken spelar massmedierna en betydelsefull roll genom att upplysa medborgare om maktmissbruk, s\xc3\xa5 att medborgarna i allm\xc3\xa4nna val kan visa sitt missn\xc3\xb6je eller samtycke till fortsatt f\xc3\xb6rtroende f\xc3\xb6r makthavarna.\n_START_SECTION_\nHorisontell och vertikal maktdelning\n_START_PARAGRAPH_\nMontesquieus maktdelning kallas ofta f\xc3\xb6r horisontell maktdelning. En annan maktdelning, som delar den nationella, regionala och lokala makten kallas vertikal maktdelning. En decentraliserad stats vertikala maktdelning kan som i Sverige ta sig uttryck i att separera riksdag, landsting och kommun.\n_START_SECTION_\nMaktdelning, demokrati och folksuver\xc3\xa4nitet\n_START_PARAGRAPH_\nSedan politikens f\xc3\xa4lt under 1900-talet vuxit och i flera l\xc3\xa4nder kommit att n\xc3\xa4rma sig den privata sf\xc3\xa4ren med sociala fr\xc3\xa5gor, har stater modifierat och f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndrat maktdelningen i sina styren. Maktdelning st\xc3\xa4lls numera ibland i motsats till parlamentarismen. J\xc3\xb6rgen Hermansson i \xe2\x80\x9dOm att t\xc3\xa4mja folkmakten\xe2\x80\x9d, Maktdelning (SOU 1999:76), beskriver Sveriges system som motsats till den maktdelning som \xc3\xa4r f\xc3\xb6refintlig i USA, och menar att Sverige i sin parlamentarism inte har annat \xc3\xa4n en arbetsf\xc3\xb6rdelande maktdelning; maktdelningen \xc3\xa4r inte lika renodlad som i USA. Den d\xc3\xb6mande makten har en starkare roll i presidentstyren, i och med att det finns en f\xc3\xb6rfattningsdomstol. I presidentstyren manifesteras maktdelningen genom att de tre maktomr\xc3\xa5dena har var sitt oberoende organ vilka \xc3\xa4ven har till uppgift att kontrollera och balansera varandra. Mot denna traditionella definition av maktdelning, st\xc3\xa4ller Hermansson begreppet i ljuset av maktspridning genom valsystem, proportionellt valsystem som till exempel Sverige har, kontra det majoritetsvalssystem som finns i till exempel USA, och resonerar f\xc3\xb6r att en s\xc3\xa5dan renodlad maktdelning som USA har inte \xc3\xa4r en n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndig f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ttning f\xc3\xb6r demokratin. Den avg\xc3\xb6rande skillnaden ligger i ansvarsutkr\xc3\xa4vandet som \xc3\xa4r l\xc3\xa4gre i parlamentariska system._NEWLINE_Hermansson beskriver \xc3\xa4ven hur maktdelningens konstitutionalism och krav p\xc3\xa5 r\xc3\xa4ttss\xc3\xa4kerhet kan komma i konflikt med folksuver\xc3\xa4nitetsprincipen. S\xc3\xa5 tolkar \xc3\xa4ven Sven-Ola Lindeberg grundlagen \xe2\x80\x94 att all makt utg\xc3\xa5r fr\xc3\xa5n folket \xc3\xa4r enligt honom of\xc3\xb6renligt med maktdelning. I USA, vars grundlag brukar framh\xc3\xa5llas som urtypen f\xc3\xb6r en konstitution som bygger p\xc3\xa5 maktdelning, menas tv\xc3\xa4rt om att b\xc3\xa5de folksuver\xc3\xa4nitetsprincipen och maktdelning \xc3\xa4r deras grundval, och att dessa b\xc3\xa5da principer \xc3\xa4r kompatibla eftersom folket delegerar sin makt genom representativ demokrati. Att parlamentarism skulle av n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndighet utesluta maktdelning, har ocks\xc3\xa5 vederlagts av Cameron och Falleti vid American Political Science Association (2004), d\xc3\xa4r Storbritannien menas ha en maktdelning, men utan check-and-balances som k\xc3\xa4nnetecknar USA. Enligt denna uppfattning uppstod fell\xc3\xa4sningen av Montesquieu vid tillkomsten av USA:s konstitution och av politiska sk\xc3\xa4l._NEWLINE_Mot bakgrund av teorier som Hermansson delvis redog\xc3\xb6r f\xc3\xb6r, diskuterar Joakim Nergelius i samma utredning som denne, och h\xc3\xa4vdar att i Sverige har folksuver\xc3\xa4nitetsprincipen, tv\xc3\xa4rt emot andra v\xc3\xa4sterl\xc3\xa4ndska l\xc3\xa4nder, stipulerats i grundlagen till att g\xc3\xa4lla all offentlig makt p\xc3\xa5 ett direkt s\xc3\xa4tt, varf\xc3\xb6r det vuxit fram en skepsis mot att den d\xc3\xb6mande makten skall v\xc3\xa4xa sig f\xc3\xb6r stark. Detta b\xc3\xb6r inte belysas genom att demokratin kan tolkas utifr\xc3\xa5n ett individ- eller samh\xc3\xa4llsperspektiv. Maktdelning, menar Nergelius, handlar om f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet mellan offentliga organ, och om att fastst\xc3\xa4lla gr\xc3\xa4nsen f\xc3\xb6r statens makt mot individens friheter. _NEWLINE_I USA anses maktdelningsprincipen vara en garanti mot egenm\xc3\xa4ktighet, tyranni och env\xc3\xa4lde, och d\xc3\xa4rmed en av demokratins mest centrala f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ttningar. Om principen inneb\xc3\xa4r att folkviljan underkuvas, \xc3\xa4r maktdelningen \xc3\xa4nd\xc3\xa5 lika oveders\xc3\xa4glig som demokratin.'