b'\n_START_ARTICLE_\nAugust Wilhelm Ambros\n_START_PARAGRAPH_\nAugust Wilhelm Ambros, f\xc3\xb6dd 17 november 1816 och d\xc3\xb6d 28 juni 1876, var en \xc3\xb6sterrikisk musikhistoriker.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nAmbros var egentligen jurist, och blev 1850 anst\xc3\xa4lld vid Prags landsr\xc3\xa4tt. Han blev professor vid universitet och l\xc3\xa4rare i musikhistoria vid konservatoriet. Fr\xc3\xa5n 1872 var han verksam i Wien, dels vid justitiedepartementet, dels vid konservatoriet. Fast\xc3\xa4n Ambros var produktiv som tons\xc3\xa4ttare, bland annat med en m\xc3\xa4ssa, pianokompositioner, opera och s\xc3\xa5nger, ligger hans viktigaste betydelse p\xc3\xa5 musikhistoiens omr\xc3\xa5de. Hans huvudarbete \xc3\xa4r Geschichte der Musik, vilken str\xc3\xa4cker sig till b\xc3\xb6rjan av 1600-talet, men senare fullf\xc3\xb6ljdes av yngre forskare (bland dem Otto Kade och Wilhelm B\xc3\xa4umker). Musikens historia skildras av Ambros mot bakgrunden av kulturhistorien som helhet; han vidgade genom denna metod betraktelses\xc3\xa4ttet inom den musikhistoriska forskningen. Omtalat \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 hans arbete Die Grenzen der Poesie und Musik (1856, riktat mot Eduard Hanslicks Vom Musikalisch-Sch\xc3\xb6nen).'