b"\n_START_ARTICLE_\nThomas Addison\n_START_PARAGRAPH_\nThomas Addison, f\xc3\xb6dd 11 april 1793 i Long Benton, d\xc3\xb6d 29 juni 1860 i Brighton, var en engelsk l\xc3\xa4kare._NEWLINE_Han var professor vid Guy's Hospital i London och \xc3\xa4r mest ber\xc3\xb6md genom den efter honom ben\xc3\xa4mnda sjukdomen Addisons sjukdom, som han f\xc3\xb6rst beskrev i en skrift utgiven 1855. Hans samlade arbeten utgavs 1868 av New Sydenham Society._NEWLINE_Thomas Addison f\xc3\xb6ddes i april 1793 i Long Benton, Northumberland, n\xc3\xa4ra Newcastle i Storbritannien. Han var son till Sarah och Joseph Addison, en speceri- och mj\xc3\xb6lhandlare. Han gick i den lokala byskolan och b\xc3\xb6rjade sedan i Royal Free Grammar skolan i Newcastle. Han hade under skoltiden l\xc3\xa4rt sig latin s\xc3\xa5 bra att han gjorde noteringar i latin och talade det flytande. Thomas pappa ville att han skulle bli advokat, men han b\xc3\xb6rjade ist\xc3\xa4llet p\xc3\xa5 Edinburghs Universitet 1812 som medicinstudent. 1815 tog han emot f\xc3\xb6rstagraden som doktor i medicin. _NEWLINE_Thomas flyttade fr\xc3\xa5n Edinburgh till London samma \xc3\xa5r och blev huskirurg vid Lock's hospital. Tack vare l\xc3\xa4rararna, blev Thomas fascinerad av sjukdomar p\xc3\xa5 huden. Detta intresse som skulle f\xc3\xb6lja honom resten av livet ledde honom till att vara den f\xc3\xb6rsta att beskriva \xc3\xa4ndringarna i huden, den hudf\xc3\xb6r\xc3\xa4ndring som idag \xc3\xa4r typisk f\xc3\xb6r vad som numera heter addisons sjukdom. _NEWLINE_Thomas Addisons minnesv\xc3\xa4rda karri\xc3\xa4r som l\xc3\xa4kare och vetenskapsman \xc3\xa4r vanligtvis daterad till 1817. Addison blev vidarebefordrad till assisterande l\xc3\xa4kare den 14 januari 1824 och 1827 blev han utn\xc3\xa4mnd att f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sa i \xc3\xa4mnet homeopati. 1835 blev Addison inbjuden att f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sa tillsammans med Richard Bright i praktisk medicin, och 1837 var han f\xc3\xa4rdigutbildad l\xc3\xa4kare och b\xc3\xb6rjade arbeta p\xc3\xa5 Guy's sjukhus. N\xc3\xa4r Bright pensionerades fr\xc3\xa5n lektoratet \xc3\xa5r 1840 blev Addison ensam f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sare. Detta gjorde han ensam fram till omkring 1854-55. P\xc3\xa5 den tiden, n\xc3\xa4r medicinstuderande betalade egna avgifter f\xc3\xb6r vissa kurser och f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sningar, s\xc3\xb6kte de oftast efter de duktigaste l\xc3\xa4rarna. Addison var en duktig f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sare och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kom det m\xc3\xa5nga medicinstuderande till hans f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sningar. Thomas var den f\xc3\xb6rsta som beskrev sjukdomen hos m\xc3\xa4nniska som ett syndrom associerat till nedsatt funktion hos binjurarna (1855). Vid den tiden fanns ingen behandling att tillg\xc3\xa5 och den som utvecklade sjukdomen avled. _NEWLINE_Addison \xc3\xa4r idag k\xc3\xa4nd f\xc3\xb6r att beskriva en anm\xc3\xa4rkningsv\xc3\xa4rt bred upps\xc3\xa4ttning av sjukdomar. Hans namn f\xc3\xb6rekommer ofta i medicinska sammanhang. Thomas Addison led av m\xc3\xa5nga depressioner och det var en av anledningarna till att han gick i pension 1860. Tre m\xc3\xa5nader senare begick Thomas sj\xc3\xa4lvmord, n\xc3\xa4rmare best\xc3\xa4mt den 29 juni 1860 i Brighton."