b'\n_START_ARTICLE_\nLockheed P-3 Orion\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nI augusti 1957 utf\xc3\xa4rdade USA:s flotta en specifikation p\xc3\xa5 ett nytt havs\xc3\xb6vervaknings- och ub\xc3\xa5tsjaktflygplan med l\xc3\xa4ngre r\xc3\xa4ckvidd och st\xc3\xb6rre uth\xc3\xa5llighet \xc3\xa4n sin f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare Lockheed P-2 Neptune. L\xc3\xa5g kostnad och snabb leverans var ocks\xc3\xa5 krav som tvingade flygplanstillverkarna att basera sin design p\xc3\xa5 en redan existerande konstruktion. Lockheed valde att utg\xc3\xa5 fr\xc3\xa5n sitt bepr\xc3\xb6vade passagerarflygplan Lockheed L-188 Electra som hade en attraktiv kombination av h\xc3\xb6g fart p\xc3\xa5 h\xc3\xb6g h\xc3\xb6jd och god br\xc3\xa4nsleekonomi p\xc3\xa5 l\xc3\xa5g h\xc3\xb6jd. Man hade dock inte behov av den l\xc3\xa5nga passagerarkabinen, s\xc3\xa5 skrovet kortades 2,13 meter, vilket ocks\xc3\xa5 minskade vikten. Trots det blev Orion l\xc3\xa4ngre \xc3\xa4n Electra p\xc3\xa5 grund av stj\xc3\xa4rtbommen._NEWLINE_De tre f\xc3\xb6rsta prototyperna var ombyggda Electra-flygplan utan avkortad flygkropp. Jungfruflygningen genomf\xc3\xb6rdes 19 augusti 1958 och ett \xc3\xa5r senare fick Lockheed ett kontrakt p\xc3\xa5 en f\xc3\xb6rsta serie om sju flygplan med den officiella beteckningen P3V-1\xc2\xa0Orion. Dessa flygplan genomgick omfattande tester av flottans testpiloter vid Patuxent River och 16 juni 1962 godk\xc3\xa4ndes den f\xc3\xb6r tj\xc3\xa4nstg\xc3\xb6ring.\n_START_SECTION_\nKubakrisen\n_START_PARAGRAPH_\nKnappt hade den f\xc3\xb6rsta divisionen (VP-8) f\xc3\xa5tt sina Orions i oktober 1962 innan de ombaserades till Bermuda f\xc3\xb6r att uppr\xc3\xa4tth\xc3\xa5lla den amerikanska \xe2\x80\x9dkarant\xc3\xa4nen\xe2\x80\x9d av Kuba under Kubakrisen.\n_START_SECTION_\nKonstruktion\n_START_PARAGRAPH_\nOrions huvudsakliga uppgift \xc3\xa4r ub\xc3\xa5tsjakt och en stor del av flygplanets utrustning \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 dedicerad f\xc3\xb6r ub\xc3\xa5tsjakt. Den kan b\xc3\xa4ra med sig 87 sonarbojar som f\xc3\xa4lls i fallsk\xc3\xa4rm och som s\xc3\xa4nker en hydrofon n\xc3\xa4r de tr\xc3\xa4ffar vattenytan. Orion har en kraftfull centraldator f\xc3\xb6r att behandla de ljud som sonarbojarna samlar in och s\xc3\xa4nder vidare till flygplanet. En magnetometer sitter monterad l\xc3\xa4ngst bak p\xc3\xa5 en l\xc3\xa5ng stj\xc3\xa4rtbom f\xc3\xb6r att inte st\xc3\xb6ras av flygplanets eget magnetf\xc3\xa4lt. Den kan uppt\xc3\xa4cka magnetf\xc3\xa4ltet fr\xc3\xa5n en ub\xc3\xa5t med st\xc3\xa5lskrov i undervattensl\xc3\xa4ge. Radarn kan fr\xc3\xa5n h\xc3\xb6g h\xc3\xb6jd uppt\xc3\xa4cka fartyg p\xc3\xa5 upp till 250\xc2\xa0km, men p\xc3\xa5 l\xc3\xa5g h\xc3\xb6jd kan den \xc3\xa4ven uppt\xc3\xa4cka periskopet fr\xc3\xa5n en snorklande ub\xc3\xa5t p\xc3\xa5 kortare h\xc3\xa5ll._NEWLINE_Orion har tillverkats i tre huvudvarianter; P-3A, P-3B och P-3C. \xc3\x84ven efter att produktionen upph\xc3\xb6rt har planen fortsatt att uppgraderas, framf\xc3\xb6r allt med kraftigare centraldator, k\xc3\xa4nsligare signalspaningsutrustning och b\xc3\xa4ttre kommunikation.'