b'\n_START_ARTICLE_\nJohannes Philoponos\n_START_PARAGRAPH_\nJohannes Philoponos (IPA:\xc2\xa0/f\xc9\xa8\xcb\x88l\xc9\x92p\xc9\x99n\xc9\x99s/; klassisk grekiska: \xe1\xbc\xb8\xcf\x89\xce\xac\xce\xbd\xce\xbd\xce\xb7\xcf\x82 \xe1\xbd\x81 \xce\xa6\xce\xb9\xce\xbb\xcf\x8c\xcf\x80\xce\xbf\xce\xbd\xce\xbf\xcf\x82), f\xc3\xb6dd 490 och d\xc3\xb6d 570, var en grekisk filosof, filolog och teolog, verksam p\xc3\xa5 500-talet e. kr. Han utgick fr\xc3\xa5n ett aristoteliskt filosofiskt perspektiv i sin behandling av trosfr\xc3\xa5gor, och kom d\xc3\xa4rmed att dra ett flertal kontroversiella slutsatser om i synnerhet treenigheten. I sitt mest v\xc3\xa4lk\xc3\xa4nda verk De aeternitate mundi f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte han f\xc3\xb6rklara skapelsen filosofiskt, utan att h\xc3\xa4nvisa till Bibeln.\n_START_SECTION_\nNaturfilosofi\n_START_PARAGRAPH_\nI likhet med mycket av den samtida filosofin bestod Johannes Philoponos verk av kommentarer till Aristoteles skrifter. M\xc3\xa5nga av dessa kommentarer var starkt kritiska, samtidigt som de utvecklade Philoponos egna tankar. I sina kommentarer till Aristoteles Fysiken v\xc3\xa4nde han sig emot flera aristoteliska grundtankar. Kanske mest sl\xc3\xa5ende ifr\xc3\xa5gasatte han Aristoteles tankar om r\xc3\xb6relseenergi, och varf\xc3\xb6r exempelvis en pil fortsatte att r\xc3\xb6ra sig sedan den f\xc3\xb6rlorat kontakten med str\xc3\xa4ngen. Aristoteles hade h\xc3\xa4vdat att luft tr\xc3\xa4ngdes undan framf\xc3\xb6r pilen, lade sig bakom den, och sedan tryckte pilen fram\xc3\xa5t genom luften. Philoponos st\xc3\xa4llde mot detta en primitiv och delvis felaktig, men i m\xc3\xa5nga avseenden med nyare fysik b\xc3\xa4ttre \xc3\xb6verensst\xc3\xa4mmande, teori om r\xc3\xb6relseenergi. Med hj\xc3\xa4lp av experiment som p\xc3\xa5minde om Galileis senare f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k, kunde Philoponos ocks\xc3\xa5 visa att Aristoteles princip att r\xc3\xb6relse var proportionerlig till ett f\xc3\xb6rem\xc3\xa5ls vikt var felaktig._NEWLINE_Philoponos f\xc3\xb6rkastade \xc3\xa4ven Aristoteles tanke att absolut tomhet var en logisk om\xc3\xb6jlighet. Han medgav att det sannolikt faktiskt f\xc3\xb6rh\xc3\xb6ll sig s\xc3\xa5, att fullst\xc3\xa4ndigt vakuum inte existerade i sinnev\xc3\xa4rlden, men menade samtidigt att ett klart begrepp om tomhet inte bara var logiskt m\xc3\xb6jligt, utan en direkt f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ttning f\xc3\xb6r r\xc3\xb6relse \xc3\xb6verhuvudtaget. F\xc3\xb6r att en kropp ska kunna byta plats med en annan, menar Philoponus, m\xc3\xa5ste det (begreppsligt) finnas en tom rymd i vilken detta kan ske.\n_START_SECTION_\nAntieternalism\n_START_PARAGRAPH_\nPhiloponos polemiserade intensivt mot ett flertal hedniska filosofers uppfattning att v\xc3\xa4rlden alltid existerat och alltid skulle existera (s\xc3\xa5 kallad eternalism). I Om v\xc3\xa4rldens evighet mot Proclus angrep han nyplatonisten Proklos id\xc3\xa9er om ett v\xc3\xa4rldsallt utan b\xc3\xb6rjan och slut. Proklos hade menat att Platons dialog Timaeus i allt v\xc3\xa4sentligt bevisade v\xc3\xa4rldens evighet, och att talet om en skapande demiurg skulle f\xc3\xb6rst\xc3\xa5s symboliskt. Mot detta tog Johannes sin utg\xc3\xa5ngspunkt i Aristoteles De Caelo (om himlarna), och f\xc3\xb6rf\xc3\xa4ktade en verklighetsuppfattning d\xc3\xa4r universum hade en definitiv b\xc3\xb6rjan och ett definitivt slut. Skriften \xc3\xa4r fr\xc3\xa4mst bevarad i fragment, men f\xc3\xb6refaller ha inneh\xc3\xa5llit en hel serie filosofiska argument mot v\xc3\xa4rldens evighet._NEWLINE_I sin andra skrift mot eternalismen, Om v\xc3\xa4rldens evighet mot Aristoteles, \xc3\xa4gnade sig Philoponos dels \xc3\xa5t att f\xc3\xb6rsvara l\xc3\xa4ran om skapelsen, och \xc3\xa5t att angripa centrala aristoteliska f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar som legat till grund f\xc3\xb6r l\xc3\xa4ran om en evig v\xc3\xa4rld. Bland annat ifr\xc3\xa5gasatte han Aristoteles f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llning om ett femte element (etern), och f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte p\xc3\xa5 olika s\xc3\xa4tt bevisa att kosmos genom sin begr\xc3\xa4nsning om\xc3\xb6jligen kunde vara o\xc3\xa4ndligt utstr\xc3\xa4ckt i tid.\n_START_SECTION_\nTeologi\n_START_PARAGRAPH_\nMest kontroversiella bland Philoponos id\xc3\xa9er var utan tvivel de teologiska och kristologiska, som br\xc3\xb6t in i samtidens mest infekterade debatter. Genom sitt grundligt filosofiska s\xc3\xa4tt att behandla begreppsliga ting, kom han att omfatta en form av Monofysitism. Han h\xc3\xb6ll f\xc3\xb6r om\xc3\xb6jligt att Kristus kunde vara i besittning av tv\xc3\xa5 naturer, och st\xc3\xa4llde mot detta tanken p\xc3\xa5 en enda natur (om \xc3\xa4n en mycket s\xc3\xa4rskilt sammansatt s\xc3\xa5dan, d\xc3\xa4r element av gudomlighet och m\xc3\xa4nsklighet sammanf\xc3\xb6ll)._NEWLINE_Philoponos kom ocks\xc3\xa5, genom sina f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar om treenigheten att anklagas f\xc3\xb6r Triteism. Hans f\xc3\xb6rst\xc3\xa5else av begreppet hypostas var s\xc3\xa5 influerad av Aristoteles, att han kom att argumentera f\xc3\xb6r att Fadern, Sonen och Den Helige Ande skulle f\xc3\xb6rst\xc3\xa5s som tre distinkta substanser. Eftersom skriften d\xc3\xa4r han framlade denna uppfattning, De trinitate, \xc3\xa4r inkomplett och bara bevarad i en syriansk \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning, har Philoponos f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningar om treenigheten i mycket f\xc3\xa5tt rekonstrueras._NEWLINE_\xc3\x85r 680, ungef\xc3\xa4r hundra \xc3\xa5r efter sin d\xc3\xb6d, f\xc3\xb6rd\xc3\xb6mdes Philoponos vid det Tredje konciliet i Konstantinopel som k\xc3\xa4ttersk, p\xc3\xa5 grund av de tv\xc3\xa5 ovanst\xc3\xa5ende uppfattningarna.'