b'\n_START_ARTICLE_\nAurorarosenfink\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nAurorarosenfinken \xc3\xa4r en liten (12,5 cm) och slank rosenfink med spetsig n\xc3\xa4bb och l\xc3\xa5ng, kluven stj\xc3\xa4rt. Den \xc3\xa4r mycket lik praktrosenfinken, men \xc3\xa4r n\xc3\xa5got mindre med smalare n\xc3\xa4bb och kortare stj\xc3\xa4rt._NEWLINE_Hane av underarten eos (se nedan) har sk\xc3\xa4rtonad gr\xc3\xa5aktig ovansida med svartaktiga streck som kontrasterar med r\xc3\xb6drosa \xc3\xb6vergump, \xc3\xb6gonbrynsstreck, nedre huvudsida, strupe och undersida. Ansiktet \xc3\xa4r m\xc3\xb6rkare och r\xc3\xb6dare. Honan liknar en ung rosenfink men har ett tydligt ljusare \xc3\xb6gonbrynsstreck, gr\xc3\xa5are ovansida och vitare undersida, med t\xc3\xa4tare och m\xc3\xb6rkare streckning. J\xc3\xa4mf\xc3\xb6rt med fl\xc3\xa4ckvingad och brun rosenfink \xc3\xa4r den blekare, vitare undertill med bredare m\xc3\xb6rka streck samt saknar ljusa teckningar p\xc3\xa5 tertialerna. _NEWLINE_Hane av nominatformen waltoni j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rs i litteraturen med praktrosenfinken (C. pulcherrimus) som den traditionellt behandlats som underart till. J\xc3\xa4mf\xc3\xb6rt med denna \xc3\xa4r den n\xc3\xa5got st\xc3\xb6rre, med blekare sandbrun och mer finstreckad ovansida, brunare vingar med breda ljusa kanter samt djupare r\xc3\xb6drosa i \xc3\xb6gonbrynsstreck och p\xc3\xa5 undersidan hos hanen.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4ten\n_START_PARAGRAPH_\nBland l\xc3\xa4tena h\xc3\xb6rs best\xc3\xa4mda "pink" eller "tink", f\xc3\xa4ltsparvlika "tsip" eller "tsick" samt h\xc3\xa5rda "piprit" eller skallrande "tvitt-itt-itt-itt". S\xc3\xa5ngen finns inte beskriven i litteraturen.\n_START_SECTION_\nLevnadss\xc3\xa4tt\n_START_PARAGRAPH_\nAurorarosenfinken h\xc3\xa4ckar i h\xc3\xb6ga bergstrakter p\xc3\xa5 mellan 3950 och 4900 meters h\xc3\xb6jd. Den ses i torra sluttningar med sparsam v\xc3\xa4xtlighet, men \xc3\xa4ven alp\xc3\xa4ngar och intill skogsbryn och i buskmarker med rhododendron, havtorn och en. Vintertid hittas den i samma milj\xc3\xb6er men p\xc3\xa5 l\xc3\xa4gre niv\xc3\xa5er. F\xc3\xb6dan \xc3\xa4r inte k\xc3\xa4nd i detalj men tros best\xc3\xa5 av olika sorters sm\xc3\xa5 fr\xc3\xb6n som den f\xc3\xb6dos\xc3\xb6ker efter p\xc3\xa5 marken. Inget \xc3\xa4r k\xc3\xa4nt om dess h\xc3\xa4ckningsbiologi.\n_START_SECTION_\nStatus och hot\n_START_PARAGRAPH_\nArten har ett stort utbredningsomr\xc3\xa5de och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt f\xc3\xb6r n\xc3\xa5got substantiellt hot. Utifr\xc3\xa5n dessa kriterier kategoriserar internationella naturv\xc3\xa5rdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). V\xc3\xa4rldspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket lite k\xc3\xa4nd och s\xc3\xa4llsynt.\n_START_SECTION_\nNamn\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xa5gelns vetenskapliga artnamn hedrar Herbert James Walton (1869-1938), generall\xc3\xb6jtnant och kirurg i British Army verksam i Indien, Kina och Tibet.'