b'\n_START_ARTICLE_\nVic Elford\n_START_SECTION_\nRacingkarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nElford b\xc3\xb6rjade som rallyf\xc3\xb6rare 1960 i Mini och k\xc3\xb6rde sedan f\xc3\xb6r Triumphs och Fords fabriksstall och 1967 kom han trea i Korsikanska rallyt i en Porsche. 1968 b\xc3\xb6rjade han t\xc3\xa4vla i sportvagnsracing och vann d\xc3\xa5 Daytona 24-timmars tillsammans med Jochen Neerpasch, Jo Siffert och Rolf Stommelen, Targa Florio med Umberto Maglioli och N\xc3\xbcrburgring 1000 km med Jo Siffert. Samma \xc3\xa5r vann Elford dessutom Monte Carlo-rallyt med David Stone som kartl\xc3\xa4sare i en Porsche 911T och hann \xc3\xa4ven debutera i formel 1 f\xc3\xb6r Cooper. Hans f\xc3\xb6rsta lopp var Frankrikes Grand Prix 1968, d\xc3\xa4r han slutade p\xc3\xa5 fj\xc3\xa4rde plats, vilket ocks\xc3\xa5 blev hans b\xc3\xa4sta resultat i F1. S\xc3\xa4songen 1969 k\xc3\xb6rde han f\xc3\xb6r privatstallet Antique Automobiles. Han kraschade i Tyskland och br\xc3\xb6t d\xc3\xa5 en arm s\xc3\xa5 sv\xc3\xa5rt att hans s\xc3\xa4song var \xc3\xb6ver._NEWLINE_Elford \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde sedan till sportvagnsracing och vann N\xc3\xbcrburgring 1000 km med Kurt Ahrens 1970. Han k\xc3\xb6rde \xc3\xa4ven i CanAm f\xc3\xb6r Chaparral Cars and Shadow. \xc3\x85ret efter vann han N\xc3\xbcrburgring 1000 km igen, denna g\xc3\xa5ngen med Gerard Larrousse i en Porsche 908, samt Sebring 12-timmars. Elford \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde d\xc3\xa4refter till F1 och k\xc3\xb6rde ett lopp f\xc3\xb6r BRM i Tyskland\xc2\xa01971._NEWLINE_\xc3\x85ret efter gick han till det italienska sportvagnsstallet Autodelta, i vilket han stannade tills han slutade t\xc3\xa4vla 1974. Elford var under 1980-talet en kort tid stallchef f\xc3\xb6r det tyska formel 1-stallet ATS.'