b'\n_START_ARTICLE_\nPart\xc3\xa5iga hovdjur\n_START_SECTION_\nAllm\xc3\xa4n kroppsbyggnad och p\xc3\xa4ls\n_START_PARAGRAPH_\nDe flesta part\xc3\xa5iga hovdjur \xc3\xa4r medelstora till stora djur som g\xc3\xa5r p\xc3\xa5 fyra ben. N\xc3\xa4r det g\xc3\xa4ller kroppsformen kan man urskilja tv\xc3\xa5 typer. Den f\xc3\xb6rsta typen har en kraftig kropp, korta ben och ett stort huvud (svindjur och flodh\xc3\xa4star). Den andra typen k\xc3\xa4nnetecknas av en j\xc3\xa4mf\xc3\xb6relsevis smal kropp med l\xc3\xa5nga smala ben (kameldjur och idisslare). Storleken varierar betydligt mellan de olika arterna. De minsta arterna finns i gruppen mushjortar med en kroppsl\xc3\xa4ngd p\xc3\xa5 ned till 45 centimeter och en vikt omkring 1,5 kilogram. De st\xc3\xb6rsta medlemmarna \xc3\xa4r flodh\xc3\xa4sten, med en kroppsl\xc3\xa4ngd p\xc3\xa5 5 meter och en vikt p\xc3\xa5 4,5 ton, respektive giraffen, med en h\xc3\xb6jd p\xc3\xa5 5,5 meter och en kroppsl\xc3\xa4ngd p\xc3\xa5 4,7 meter. Hos de flesta part\xc3\xa5iga hovdjur ses en utpr\xc3\xa4glad k\xc3\xb6nsdimorfism, som bland annat kommer till uttryck i en skillnad i storlek: hanarna \xc3\xa4r vanligen betydligt st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n honorna. Vidare finns horn hos hjortdjur vanligen endast hos hannarna (undantaget ren). Hos slidhornsdjuren b\xc3\xa4r oftast b\xc3\xa5da k\xc3\xb6nen horn men hannarnas \xc3\xa4r vanligen st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n honornas. Andra skillnader mellan k\xc3\xb6nen kan ses i p\xc3\xa4lsens f\xc3\xa4rg och i t\xc3\xa4ndernas uppbyggnad._NEWLINE_Med undantag av flodh\xc3\xa4starna, som n\xc3\xa4stan saknar h\xc3\xa5r, har alla part\xc3\xa5iga hovdjur en t\xc3\xa4t p\xc3\xa4ls som varierar i l\xc3\xa4ngd och f\xc3\xa4rg bl.a. beroende p\xc3\xa5 klimatet i utbredningsomr\xc3\xa5det. N\xc3\xa5gra av de arter som lever i kalla omr\xc3\xa5den byter p\xc3\xa4ls varje \xc3\xa5r f\xc3\xb6re den kalla \xc3\xa5rstiden. P\xc3\xa4lsens f\xc3\xa4rg \xc3\xa4r vanligen inte i\xc3\xb6gonenfallande och \xc3\xa4r oftast i huvudsak gul, gr\xc3\xa5, brun eller svart.\n_START_SECTION_\nExtremiteternas yttre uppbyggnad\n_START_PARAGRAPH_\nSom tidigare n\xc3\xa4mnts har part\xc3\xa5iga hovdjur f\xc3\xa5tt sitt namn p\xc3\xa5 grund av ett j\xc3\xa4mnt antal t\xc3\xa5r (tv\xc3\xa5 eller fyra) \xe2\x80\x93 som f\xc3\xb6rekommer hos de flesta arter. Bara hos navelsvinet \xc3\xa4r antalet t\xc3\xa5r vid de bakre f\xc3\xb6tterna reducerad till tre. Symmetriaxeln i benet ligger f\xc3\xb6r alla part\xc3\xa5iga hovdjur mellan den ursprungliga tredje och fj\xc3\xa4rde t\xc3\xa5n. De tv\xc3\xa5 mellersta t\xc3\xa5rna \xc3\xa4r mest utvecklade. Den ursprungliga f\xc3\xb6rsta t\xc3\xa5n saknas hos alla medlemmar. T\xc3\xa5n har endast \xc3\xa5terfunnits hos fossila exemplar. Den andra och femte t\xc3\xa5n \xc3\xa4r olika utbildade hos de olika djuren. Hos flodh\xc3\xa4star \xc3\xa4r de riktade fram\xc3\xa5t och fullt anv\xc3\xa4ndbara. Hos alla \xc3\xb6vriga part\xc3\xa5iga hovdjur sitter de p\xc3\xa5 fotens baksida eller \xc3\xa4r helt reducerade, obefintliga. Djur i grupperna suina och mushjortar anv\xc3\xa4nder dessa t\xc3\xa5r vid g\xc3\xa5ng i tr\xc3\xa4skmarker f\xc3\xb6r att \xc3\xb6ka fotens yta. Men hos de flesta av arterna n\xc3\xa5r de bakre t\xc3\xa5rna inte ner till marken. Hos n\xc3\xa5gra grupper som kameldjur och giraffer \xc3\xa4r dessa t\xc3\xa5r s\xc3\xa4rskilt starkt tillbakabildade och de har inte ens rudimenten kvar._NEWLINE_Ibland betecknas t\xc3\xa5rnas avslutande del som "hovar" men egentligen \xc3\xa4r detta namn avsett f\xc3\xb6r h\xc3\xa4stdjur. Hos part\xc3\xa5iga "hovdjur" \xc3\xa4r kl\xc3\xb6var det r\xc3\xa4tta ordet. Kl\xc3\xb6varna \xc3\xa4r bildade av horn\xc3\xa4mne och best\xc3\xa5r ursprungligen av tre delar men dessa \xc3\xa4r ibland sammanvuxna. Vanligen \xc3\xa4r kl\xc3\xb6varna p\xc3\xa5 frambenen bredare och gr\xc3\xb6vre samt har en st\xc3\xb6rre insk\xc3\xa4rning i mitten. Hos kameldjur \xc3\xa4r kl\xc3\xb6varna reducerade till naglar. T\xc3\xa5rna sitter p\xc3\xa5 en elastisk fotsula av bindv\xc3\xa4v.\n_START_SECTION_\nExtremiteternas skelettdelar\n_START_PARAGRAPH_\nBenen i mellersta delen av b\xc3\xa5de fr\xc3\xa4mre och bakre foten har en tendens att v\xc3\xa4xa samman. Hos suina och flodh\xc3\xa4star \xc3\xa4r de f\xc3\xb6renade av fast bindv\xc3\xa4v och hos kameldjur och idisslare \xc3\xa4r \xc3\xb6verg\xc3\xa5ngarna mellan de olika benen bara synlig som en smal r\xc3\xa4nna._NEWLINE_Benens muskler ligger ofta n\xc3\xa4ra djurets torso, kroppen, och detta bidrar till att benen ser smala ut. Nyckelben saknas och skulderbladen \xc3\xa4r mycket flexibla, vilket f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttrar djurens r\xc3\xb6rlighet n\xc3\xa4r de springer.'