b'\n_START_ARTICLE_\nSachsen-Altenburg\n_START_SECTION_\nGeografiska f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden\n_START_PARAGRAPH_\nHertigd\xc3\xb6met Sachsen-Altenburg bestod 1826\xe2\x80\x931918 av tv\xc3\xa5 fr\xc3\xa5n varandra skilda omr\xc3\xa5den, Ostkreis med st\xc3\xa4derna Altenburg, Schm\xc3\xb6lln, G\xc3\xb6\xc3\x9fnitz, Lucka och Meuselwitz med exklaverna Mumsdorf, Rosch\xc3\xbctz, Hilbersdorf, Neukirchen och Ru\xc3\x9fdorf och Westkreis med st\xc3\xa4derna Eisenberg, Kahla, Orlam\xc3\xbcnde och Roda och exklaven Ammelst\xc3\xa4dt. Ostkreis utgjorde ungef\xc3\xa4r samma omr\xc3\xa5de som dagens Landkreis Altenburger Land i fristaten Th\xc3\xbcringen, men dessutom omr\xc3\xa5det runt Ronneburg som idag ligger i Landkreis Greiz. Westkreis ligger idag till stor del i Saale-Holzland-Kreis och till mindre delar \xc3\xa4ven i angr\xc3\xa4nsande Landkreise._NEWLINE_Den \xc3\xb6stra delen av hertigd\xc3\xb6met var svagt kuperad, med fruktbar jordm\xc3\xa5n. De yttersta f\xc3\xb6rgreningarna av Erzgebirge uppfyllde denna del och Th\xc3\xbcringer Walds f\xc3\xb6rgreningar den v\xc3\xa4stra delen. Den sistn\xc3\xa4mnda var mera bergig och jordm\xc3\xa5nen mager. De viktigaste floderna var Saale, Roda, Orla, Pleisse, Sprotte och Wyhra. J\xc3\xa4rnv\xc3\xa4garnas l\xc3\xa4ngd uppgick till 198 km. Huvudn\xc3\xa4ringar var jordbruk och skogshantering. Inv\xc3\xa5narantalet uppgick 1910 till 216\xc2\xa0128 personer (163 inv./km\xc2\xb2), av vilka de flesta var evangeliska kristna, 7\xc2\xa0246 katoliker, 481 andra kristna och 194 judar._NEWLINE_Landets universitet \xc3\xa4r det f\xc3\xb6r den ernestinska linjens besittningar gemensamma i Jena.\n_START_SECTION_\nAdministration och f\xc3\xb6rvaltning\n_START_PARAGRAPH_\nI administrativt h\xc3\xa4nseende indelades Sachsen-Altenburg i en stadskrets (Altenburg) och 3 f\xc3\xb6rvaltningskretsar (Landrats\xc3\xa4mter). Statsf\xc3\xb6rfattningen var konstitutionell enligt grundlagen fr\xc3\xa5n den 29 april 1831, vilken senare dock undergick flera f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar. Sachsen-Altenburg styrdes av en \xc3\xa4rftlig regent, som bar titeln hertig. Enligt lagen av 31 maj 1870 utg\xc3\xb6res representationen (lantdag) av 32 ombud, vilka valdes direkt och bilda en kammare. R\xc3\xb6stber\xc3\xa4ttigade var m\xc3\xa4n \xc3\xb6ver 25 \xc3\xa5r som betalade direkt skatt till staten och minst 6 m\xc3\xa5nader varit bosatta i sin valkrets. Valperioden var tre \xc3\xa5r, och lantdagen skulle under denna tid vara samlad minst en g\xc3\xa5ng. H\xc3\xb6gsta vederb\xc3\xb6rande i statsf\xc3\xb6rvaltningen var en minist\xc3\xa4r, delad i fyra avdelningar: ministeriet f\xc3\xb6r hertigliga huset, utrikes- och kult-\xc3\xa4renden, inrikes-, justitie- och finansministeriet._NEWLINE_R\xc3\xa4ttskipningen handhades av Oberlandesgericht i Jena, en Landgericht och 7 Amtsgerichte._NEWLINE_Budgeten f\xc3\xb6r 1914\xe2\x80\x931916 upptog inkomster och utgifter till 5\xc2\xa0695\xc2\xa0048 mark \xc3\xa5rligen; statens f\xc3\xb6rm\xc3\xb6genhet uppgick i juli 1914 till 4\xc2\xa0772\xc2\xa0757 mark mot 887\xc2\xa0450 marks skuld._NEWLINE_Hertigd\xc3\xb6met, som 18 augusti 1866 intr\xc3\xa4dde i Nordtyska f\xc3\xb6rbundet, hade en r\xc3\xb6st i f\xc3\xb6rbundsr\xc3\xa5det och Altenburg var huvudstad. 1876 uppr\xc3\xa4ttades i Ostkreis de b\xc3\xa5da f\xc3\xb6rvaltningsdistrikten Altenburg och Schm\xc3\xb6lln och i Westkreis uppr\xc3\xa4ttades d\xc3\xa5 f\xc3\xb6rvaltningsdistriktet Roda. 1881 uppl\xc3\xb6stes f\xc3\xb6rvaltningsdistriktet Schm\xc3\xb6lln och omr\xc3\xa5det blev en del av f\xc3\xb6rvaltningsdistriktet Altenburg. \xc3\x85r 1900 \xc3\xb6verf\xc3\xb6rdes f\xc3\xb6rvaltningsdistriketet Roda till Landsratsamt Roda. Samtidigt delades Ostkreis in i den kretsfria staden Altenburg, Landratsamt Altenburg och Landratsamt Ronneburg. 1910 omfattade hertigd\xc3\xb6met 438 Gemeinden. Endast Altenburg hade fler \xc3\xa4n 20\xc2\xa0000 inv\xc3\xa5nare.\n_START_SECTION_\n1603-1672\n_START_PARAGRAPH_\nOmr\xc3\xa5det som senare kom att utg\xc3\xb6ra hertigd\xc3\xb6met Sachsen-Altenburg hade varit i huset Wettins h\xc3\xa4nder sedan 1329. I augusti 1485 sl\xc3\xb6t kurfurst Ernst av Sachsen och hans bror, hertig Albrekt III av Sachsen, ett f\xc3\xb6rdrag i Leipzig. De delade mellan sig upp de territorier som de hade regerat tillsammans sedan 1464, d\xc3\xa5 deras far Fredrik den saktmodige hade avlidit. I november 1572 uppstod, genom ytterligare en delning, de b\xc3\xa5da hertigd\xc3\xb6mena Sachsen-Coburg-Eisenach (till Johan Kasimir av Sachsen-Coburg-Eisenach och hans bror Johan Ernst av Sachsen-Coburg-Eisenach) och Sachsen-Weimar (till Johan Vilhelm av Sachsen). N\xc3\xa5gra m\xc3\xa5nader senare, i mars 1573, avled Johan Vilhelm och hans son, Fredrik Vilhelm I av Sachsen-Weimar, tog \xc3\xb6ver regentskapet i Sachsen-Weimar. Efter hans bortg\xc3\xa5ng i b\xc3\xb6rjan av juli 1602 tog i sin tur hans yngre bror, Johan III av Sachsen-Weimar, \xc3\xb6ver. \xc3\x85ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5, 1603, kom s\xc3\xa5 den delning som skapade hertigd\xc3\xb6met Sachsen-Altenburg. Johan III:s fyra brors\xc3\xb6ner Johan Filip, Fredrik, Johan Vilhelm och Fredrik Vilhelm II tilldelades Sachsen-Altenburg, fast under f\xc3\xb6rmyndarskap. Hertig Fredrik Vilhelm II ut\xc3\xb6kade territoriet 1640 och 1660. Hans son, Fredrik Wilhelm III, avled i april 1672, endast 14 \xc3\xa5r gammal, och i och med det utslocknade linjen och hertigd\xc3\xb6met Sachsen-Altenburg delades i maj upp mellan Sachsen-Gotha och Sachsen-Weimar.\n_START_SECTION_\n1826-1918\n_START_PARAGRAPH_\nEfter att linjen Sachsen-Gotha-Altenburg i februari 1825 hade utslocknat tillf\xc3\xb6ll hela Sachsen-Hildburghausen och Saalfeld-delen av Sachsen-Coburg-Saalfeld till Sachsen-Meiningen. Hertig Fredrik III av Sachsen-Hildburghausen fick d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r i geng\xc3\xa4ld Sachsen-Altenburg som sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndigt hertigd\xc3\xb6me i november 1826, efter f\xc3\xb6rhandlingar genom Sachsens kung Fredrik August I. 1848 utbr\xc3\xb6t oroligheter i hertigd\xc3\xb6met och i oktober kom sachsiska, hannoveriska och preussiska trupper till den konservative och reformovillige hertigen Josefs beskydd. Han tvingades dock \xc3\xa4nd\xc3\xa5 slutligen bort fr\xc3\xa5n tronen den 30 november, tv\xc3\xa5 dagar efter att han hade blivit \xc3\xa4nkling. Ist\xc3\xa4llet tog hans yngre bror Georg \xc3\xb6ver._NEWLINE_Redan 1826 var Sachsen-Altenburg en av medlemsstaterna i tyska f\xc3\xb6rbundet. Man fick en f\xc3\xb6rfattning 1831 och gick, som suver\xc3\xa4n f\xc3\xb6rbundsstat, 1833/1834 in i tyska tullf\xc3\xb6reningen. I augusti 1866 blev det en av medlemsstaterna i nordtyska f\xc3\xb6rbundet, efter att ha st\xc3\xa5tt p\xc3\xa5 Preussens sida i dess krig mot \xc3\x96sterrike, och 1871 intr\xc3\xa4dde det i det tyska riket. Den 12 november 1918 abdikerade Sachsen-Altenburgs siste monark, Ernst II, och l\xc3\xa4mnade \xc3\xb6ver till en koalitionsregering. I hertigd\xc3\xb6mets st\xc3\xa4lle bildades fristaten Sachsen-Altenburg.'