b'\n_START_ARTICLE_\nRustning\n_START_SECTION_\nHistorik\n_START_PARAGRAPH_\nKrigare f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rkte i skyddande syfte sina dr\xc3\xa4kter med metall- och l\xc3\xa4derdelar redan f\xc3\xb6r tusentals \xc3\xa5r sedan. Under antiken kan man b\xc3\xb6rja tala om faktiska rustningar.\n_START_SECTION_\nRom\n_START_PARAGRAPH_\nLorica \xc3\xa4r det latinska namnet f\xc3\xb6r rustning. Tre typer av rustning anv\xc3\xa4ndes under perioder allm\xc3\xa4nt inom romarrikets arm\xc3\xa9er. D\xc3\xa4rtill kommer den s\xc3\xa5 kallade "muskelrustningen". Denna \xc3\xa4r k\xc3\xa4nd fr\xc3\xa5n avbildningar av kejsare som Marcus Aurelius, men tros endast ha burits av h\xc3\xb6ga ledare.\n_START_SECTION_\nLorica hamata\n_START_PARAGRAPH_\nLorica hamata \xc3\xa4r den \xc3\xa4ldsta typen av rustning av de tre. Den anv\xc3\xa4ndes redan l\xc3\xa5ngt f\xc3\xb6re romarriket, den anv\xc3\xa4ndes av syrierna i Fr\xc3\xa4mre Orienten redan 600 f.Kr. Romarna tros ha l\xc3\xa4rt sig tekniken i samband med att de f\xc3\xb6rlorade ett antal slag mot de keltiska gallerna (i nuvarande Frankrike)._NEWLINE_Lorica hamata \xc3\xa4r en sorts ringbrynja som anv\xc3\xa4ndes inom den Romerska republiken fr\xc3\xa5n det f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5rhundradet. En ringbrynja best\xc3\xa5r av ringv\xc3\xa4v. Den anv\xc3\xa4ndes framf\xc3\xb6r allt av Auxilia, det vill s\xc3\xa4ga trupper best\xc3\xa5ende av personer som ej var romerska medborgare. \xc3\x84ven trupper best\xc3\xa5ende av romerska medborgare anv\xc3\xa4nde Lorica hamata. Lorica hamata-rustningarna tillverkades av brons eller j\xc3\xa4rn. Det var en flexibel, p\xc3\xa5litlig och stark rustning. En ringbrynja bestod normalt av 10 000\xe2\x80\x9320 000 ringar. Den var konstruerad s\xc3\xa5 att varje ring gick igenom fyra andra. Vanligast var att ringarna nitades ihop i efterhand, men brynjor med stansade ringar f\xc3\xb6rekom ocks\xc3\xa5._NEWLINE_Ringbrynjan var arbetskr\xc3\xa4vande att tillverka, men anses ha kunnat anv\xc3\xa4ndas i \xc3\xa5rtionden om den sk\xc3\xb6ttes v\xc3\xa4l. Smuts fick s\xc3\xa4llan f\xc3\xa4ste genom att ringarna kontinuerligt gnids mot varandra n\xc3\xa4r brynjan anv\xc3\xa4nds. Rost var d\xc3\xa4remot ett problem, som l\xc3\xb6stes genom att brynjan lades i en tunna med sand som rullades till rosten slipats bort._NEWLINE_Lorica hamata fungerade s\xc3\xa5 v\xc3\xa4l att framkomsten av den ber\xc3\xb6mda Lorica segmentata \xe2\x80\x93 som gav b\xc3\xa4ttre skydd trots att den bara v\xc3\xa4gde en tredjedel \xe2\x80\x93 aldrig ledde till att Lorica hamata f\xc3\xb6rsvann. Faktum \xc3\xa4r att arm\xc3\xa9n under det sena romarriket \xc3\xa5tergick till Lorica hamata n\xc3\xa4r segmentata hade slutat anv\xc3\xa4ndas.\n_START_SECTION_\nLorica segmentata\n_START_PARAGRAPH_\nLorica segmentata var en typ av rustning som \xe2\x80\x93 till skillnad fr\xc3\xa5n Lorica hamata \xe2\x80\x93 enbart anv\xc3\xa4ndes inom Romarriket. Det latinska ordet anv\xc3\xa4ndes f\xc3\xb6rst under 1500-talet (dess ursprungliga ben\xc3\xa4mning \xc3\xa4r ok\xc3\xa4nd)._NEWLINE_Lorica segmentata var en segmenterad rustning vilket framg\xc3\xa5r av namnet. Den best\xc3\xa5r av metallbrickor gjorda av j\xc3\xa4rn, sammanl\xc3\xa4nkade med l\xc3\xa4derband p\xc3\xa5 insidan. Brickorna \xc3\xb6verlappade varandra och bildade tv\xc3\xa5 horisontella delar fram och bak. Den \xc3\xb6vre kroppen och skuldrorna skyddades \xc3\xa4ven av st\xc3\xb6rre br\xc3\xb6st och ryggplattor. Eftersom det gick att enkelt dela rustningen i fyra delar kunde den lagras och transporteras mycket utrymmessn\xc3\xa5lt. Under perioden som segmentata anv\xc3\xa4ndes modifierades den flera g\xc3\xa5nger, och minst tre klart skilda varianter fanns._NEWLINE_Den idag antagna tidsperiod n\xc3\xa4r Lorica segmentata anv\xc3\xa4ndes \xc3\xa4r fr\xc3\xa5n \xc3\xa5r 0 eller n\xc3\xa5gra \xc3\xa5r f\xc3\xb6re till omkring \xc3\xa5r 300. Rustningen fick dock bara st\xc3\xb6rre spridning under de tv\xc3\xa5 f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5rhundradena efter Kristus._NEWLINE_Fr\xc3\xa5gan om vem som bar Lorica segmentata \xc3\xa4r omdebatterad. En vanlig teori \xc3\xa4r att bara de romerska legion\xc3\xa4rerna fick b\xc3\xa4ra segmentatan medan Auxilia-trupperna fick b\xc3\xa4ra hamatan. Tv\xc3\xa5 t\xc3\xa4nkbara motiv har lyfts fram. Det f\xc3\xb6rsta \xc3\xa4r att den romerska ledningen genom att ge legion\xc3\xa4rerna s\xc3\xa4krare och dyrare utrustning ville lyfta fram deras socialt h\xc3\xb6gre status. Det andra \xc3\xa4r att legion\xc3\xa4rerna och Auxilia anv\xc3\xa4ndes i olika typer av strid och d\xc3\xa4rmed hade olika skyddsbehov._NEWLINE_Kunskap om Lorica segmentata har forskningen i f\xc3\xb6rsta hand f\xc3\xa5tt genom de detaljerade relieferna i Trajanuskolonnen. Utifr\xc3\xa5n dessa bilder har man sedan l\xc3\xa4ttare kunnat tolka de ibland s\xc3\xb6nderrostade rester man \xc3\xa5terfunnit. Det var f\xc3\xb6rst 1964 som ett avg\xc3\xb6rande fynd gjordes n\xc3\xa4r man i Corbridge, Storbritannien fann en tr\xc3\xa4l\xc3\xa5da med tolv segmentata-sektioner. Utifr\xc3\xa5n dessa kunde sedan realistiska rekonstruktioner skapas och tidigare, mindre fynd s\xc3\xa4ttas in i ett nytt sammanhang. Det var efter detta fynd som de tre typerna av segmentata kunde urskiljas.\n_START_SECTION_\nMedeltiden\n_START_PARAGRAPH_\nUnder tidig medeltid hade man huvudsakligen ringbrynja som skydd i strid, tillsammans med hj\xc3\xa4lm och sk\xc3\xb6ld. Man k\xc3\xa4nde till brynjan av sammanfl\xc3\xa4tade j\xc3\xa4rnringar redan fr\xc3\xa5n 600\xe2\x80\x93400-talen f.Kr. (enligt vissa uppgifter fr\xc3\xa5n Syrierna i Fr\xc3\xa4mre Orienten, enligt andra fr\xc3\xa5n kelterna i Gallien). Den tycks ha varit ett bra skydd eftersom den var i allm\xc3\xa4nt bruk under hela medeltiden. Brynjan liknade till formen kjorteln i den fredliga vardagliga dr\xc3\xa4kten. Som skydd f\xc3\xb6r benen fanns s\xc3\xa4rskilda brynjehosor och f\xc3\xb6r skydd av huvudet hade man ofta en brynjehuva som f\xc3\xb6ll ned \xc3\xb6ver axlarna och endast l\xc3\xa4mnade ansiktet bart. Hj\xc3\xa4lmen var dock det vanliga skyddet f\xc3\xb6r huvudet och var under \xc3\xa4ldre medeltiden oftast rund och upp\xc3\xa5t spetsig._NEWLINE_P\xc3\xa5 1100-talet b\xc3\xb6rjade riddare b\xc3\xa4ra ett skydd av h\xc3\xa5rt l\xc3\xa4der \xc3\xb6ver ringbrynjan. En form av brynja var en ringpansarskjorta, den s\xc3\xa5 kallade hauberken, som var en tr\xc3\xb6ja av l\xc3\xa4der med p\xc3\xa5sydda j\xc3\xa4rnringar eller sm\xc3\xa5 metallfj\xc3\xa4ll som skyddade mot sv\xc3\xa4rdshugg och lansst\xc3\xb6tar. Metallfj\xc3\xa4llen gjordes efter hand st\xc3\xb6rre. Den tilltagande effektiviteten hos anfallsvapnen gjorde att skyddsbehovet \xc3\xb6kade och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte man i mesta m\xc3\xb6jliga m\xc3\xa5n undvika skarvar mellan rustningens pl\xc3\xa5tar. Vid 1300-talets slut smidde man hela br\xc3\xb6st- och ryggharnesk. Str\xc3\xa4van efter tillr\xc3\xa4ckligt skydd ledde under 1400-talet till att ryttaren helt blev kl\xc3\xa4dd i j\xc3\xa4rn.\n_START_SECTION_\n1500-talet\n_START_PARAGRAPH_\nUtvecklingen av riddarnas rustning under 1300- och 1400-talen ledde fram till dess full\xc3\xa4ndning under 1500-talet med en rustning av metall som helt t\xc3\xa4ckte ryttarens kropp. Den bestod av hj\xc3\xa4lm, ofta med uppf\xc3\xa4llbart visir, ringkrage som gick runt halsen och \xc3\xb6ver axlarna, br\xc3\xb6stharnesk som nedtill f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngdes av bukskenor med h\xc3\xb6ftsk\xc3\xb6rt, ryggharnesk som nedtill f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngdes av ett l\xc3\xa4ndsk\xc3\xb6rt, l\xc3\xa5rskenor, ledade arm- och benskenor samt handskar och skor._NEWLINE_Det blev under 1500-talet allt st\xc3\xb6rre skillnader mellan de f\xc3\xb6rn\xc3\xa4mas rustningar och de rustningar som anv\xc3\xa4ndes i de krigf\xc3\xb6randes arm\xc3\xa9er. F\xc3\xb6r b\xc3\xa5de rytteriet och infanteriet f\xc3\xb6renklades konstruktionen f\xc3\xb6r att g\xc3\xb6ra den l\xc3\xa4mpligare och bekv\xc3\xa4mare f\xc3\xb6r f\xc3\xa4ltbruk men rustningen var fortfarande en otymplig och tung bepansring som t\xc3\xa4ckte hela kroppen. Under senare h\xc3\xa4lften av 1500-talet s\xc3\xb6kte man g\xc3\xb6ra alla rustningens delar skotts\xc3\xa4kra \xc3\xa4ven f\xc3\xb6r musk\xc3\xb6tkulor och blev d\xc3\xa4rigenom betydligt tyngre.\n_START_SECTION_\n1600-talet\n_START_PARAGRAPH_\nI b\xc3\xb6rjan av 1600-talet b\xc3\xb6rjade riddarrustningen mista sin betydelse till f\xc3\xb6ljd av eldvapnens utveckling. Vid kavalleriet reducerades det tunga helpansaret till br\xc3\xb6st- och ryggharnesk  (gemensamt kallat kyrass) f\xc3\xb6r skydd av \xc3\xb6verkroppen samt ringkrage och hj\xc3\xa4lm. F\xc3\xb6r skydd av benen anv\xc3\xa4ndes h\xc3\xb6ga st\xc3\xb6vlar._NEWLINE_F\xc3\xb6r att skydda fotfolket s\xc3\xa5 mycket som m\xc3\xb6jligt och f\xc3\xb6r att minska rustningens tyngd inskr\xc3\xa4nkte man sig sedan 1600-talets f\xc3\xb6rsta decennium ofta till att utrusta knektarna endast med ett skotts\xc3\xa4kert men mycket tungt br\xc3\xb6stharnesk, ringkrage och hj\xc3\xa4lm (stormhatt). F\xc3\xb6r skydd av h\xc3\xa4nderna bars handskar, ofta av j\xc3\xa4rn, vars kragar skyddade armen till armb\xc3\xa5gen.\n_START_SECTION_\n1700-talet till nutid\n_START_PARAGRAPH_\nHarnesk och hj\xc3\xa4lmar av olika utseenden och konstruktion har fortsatt att anv\xc3\xa4ndas \xc3\xa4nda in i nutiden och begagnas fortfarande som skyddsvapen av alla l\xc3\xa4nders krigsmakter._NEWLINE_Harnesk i sin nuvarande form kallas pansarv\xc3\xa4st eller skyddsv\xc3\xa4st. Under amerikanska inb\xc3\xb6rdeskriget begagnades till exempel ofta en sorts st\xc3\xa5lv\xc3\xa4star som bestod av flera st\xc3\xa5lskivor vilka ibland kunde vara fastnitade med varandra och ibland f\xc3\xb6renade med g\xc3\xa5ngj\xc3\xa4rn. De var \xc3\xb6verkl\xc3\xa4dda med tyg och bars under vapenrocken.\n_START_SECTION_\nAnv\xc3\xa4ndning\n_START_PARAGRAPH_\nUnder rustningen bars en tjockt vadderad och genomsydd vapentr\xc3\xb6ja (t.ex. en gambeson eller en aketon) och under harneskkragen en mycket tjockt vadderad krage. Enligt en engelsk uppgift fr\xc3\xa5n 1500-talet skulle vapentr\xc3\xb6jan vara fodrad med satin samt f\xc3\xb6rsedd med h\xc3\xa5l f\xc3\xb6r luftv\xc3\xa4xlingens skull. Satinfodret gjorde vapentr\xc3\xb6jan angen\xc3\xa4mare att b\xc3\xa4ra eftersom man ibland inte hade n\xc3\xa5got underplagg under den._NEWLINE_Under kyrassen bars vanligen l\xc3\xa4derkyller vilket i Sverige vanligtvis var av \xc3\xa4lg- eller hjorthud.\n_START_SECTION_\nDjurrustningar\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x84ven h\xc3\xa4star kunde f\xc3\xb6rses med rustning som skyddade h\xc3\xa4stens \xc3\xb6verdel, hals och panna. Ryttarens och h\xc3\xa4stens tunga rustningar kr\xc3\xa4vde stora h\xc3\xa4star. I den paradrustning som tillverkades av den tyske rustningssmeden Kunz Lochner \xc3\xa5t Sigismund II August ing\xc3\xa5r en h\xc3\xa4strustning och en harnesksadel.'