b'\n_START_ARTICLE_\nCarta marina\n_START_PARAGRAPH_\nCarta Marina \xc3\xa4r den tidigaste n\xc3\xa5gorlunda korrekta kartan \xc3\xb6ver Norden och Baltikum. Kartans upphovsman, Olaus Magnus (1490\xe2\x80\x931557), som var bror till Sveriges siste katolske \xc3\xa4rkebiskop Johannes Magnus, lade ner tolv \xc3\xa5rs arbete p\xc3\xa5 kartan innan den trycktes i Venedig \xc3\xa5r 1539. Kartan utgjorde ett f\xc3\xb6rarbete till Olaus Magnus storverk Historia de gentibus septentrionalibus \xe2\x80\x93 Historia om de nordiska folken, och av kartans bilder \xc3\xa5terfinns \xc3\xb6ver hundra \xc3\xa4ven i boken._NEWLINE_\xc3\x85r 1572 publicerade Antonio Lafreri en f\xc3\xb6rminskad kopia av Carta marina i Rom. I dag finns ett tiotal exemplar av denna karta bevarade. Lafreris karta ersatte i \xc3\xb6ver 300 \xc3\xa5r den ursprungliga kartan, som under l\xc3\xa5ng tid tycktes helt f\xc3\xb6rsvunnen fram till dess ett exemplar \xc3\xa5teruppt\xc3\xa4cktes \xc3\xa5r 1886 vid Hof- und Staatsbibliothek i M\xc3\xbcnchen, d\xc3\xa4r den fortfarande f\xc3\xb6rvaras. \xc3\x85r 1962 \xc3\xa5terfanns ytterligare en av originalkartorna i Schweiz. Kartan f\xc3\xb6rv\xc3\xa4rvades av Uppsala universitetsbibliotek Carolina Rediviva under ledning av Hans Sallander. Upplagan var sannolikt ganska liten, vilket f\xc3\xb6rklarar kartans s\xc3\xa4llsynthet._NEWLINE_Kartorna fr\xc3\xa5n 1539 \xc3\xa4r of\xc3\xa4rgade liksom Lafreris nytryck fr\xc3\xa5n 1572. Alla \xc3\xa4ldre f\xc3\xa4rgade kartor \xc3\xa4r handf\xc3\xa4rgade, tryckta f\xc3\xa4rgkopior framst\xc3\xa4lldes inte f\xc3\xb6rr\xc3\xa4n i b\xc3\xb6rjan av 1900-talet._NEWLINE_I Kungliga biblioteket finns ett f\xc3\xa4rglagt exemplar av Lafreris Carta marina (1572), och f\xc3\xa4rgerna anses vara samtida.\n_START_SECTION_\n\xc3\x96vrigt\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 kartan finns \xc3\xa5tminstone tre \xc3\xb6ar utritade som inte existerar i verkligheten. V\xc3\xa4ster om Island finns Hvitsark. Mellan Orkney\xc3\xb6arna och F\xc3\xa4r\xc3\xb6arna finns "Tile" utritat, som enligt kartan hade 30\xc2\xa0000 inv\xc3\xa5nare, och h\xc3\xa4r avses troligen det mytiska landet Thule. Utanf\xc3\xb6r Murmansk st\xc3\xa5r "Insula Magnetum", som troddes vara platsen f\xc3\xb6r den Magnetiska nordpolen.'