b'\n_START_ARTICLE_\nDemokratiska republiken Kongos historia\n_START_PARAGRAPH_\nDemokratiska republiken Kongos historia brukar ofta r\xc3\xa4knas fr\xc3\xa5n det att omr\xc3\xa5det underkastades europeisk kolonisering i slutet av 1800-talet men redan f\xc3\xb6r 80 000 \xc3\xa5r sedan kom de f\xc3\xb6rsta m\xc3\xa4nniskorna till Kongob\xc3\xa4ckenet. F\xc3\xb6r kulturerna och statsbildningarna i omr\xc3\xa5det spelade Kongofloden och dess bifl\xc3\xb6den en central roll f\xc3\xb6r handel och m\xc3\xa5nga n\xc3\xa4ringar.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rhistorisk tid till f\xc3\xb6rkolonial tid\n_START_PARAGRAPH_\nArkeologiska bevis finns f\xc3\xb6r att m\xc3\xa4nniskor har bott i vad som idag utg\xc3\xb6r Demokratiska republiken Kongo sedan 80 000 \xc3\xa5r tillbaka, under \xc3\xa4ldre sten\xc3\xa5ldern. Regnskogarna beboddes fr\xc3\xa5n ca 2500 f.Kr av pygm\xc3\xa9folkens j\xc3\xa4gar- och samlarsamh\xc3\xa4llen. Sudanfolk och niloter fr\xc3\xa5n Nord- och \xc3\x96stafrika f\xc3\xb6rde boskapssk\xc3\xb6tsel och jordbrukstekniker till omr\xc3\xa5det kring 800-talet f.Kr. Bantufolk b\xc3\xb6rjade troligtvis vandra in i nordv\xc3\xa4stra Centralafrika under 400-talet e.Kr samtidigt som sten\xc3\xa5lderns verktyg och tekniker \xc3\xb6vergavs i och med \xc3\xb6verg\xc3\xa5ngen till j\xc3\xa4rn\xc3\xa5ldern. Denna folkvandring, kallad bantuexpansionen, ledde till en befolknings\xc3\xb6kning som blev grunden f\xc3\xb6r bildandet av lokala och regionala handelsf\xc3\xb6rbindelser och s\xc3\xa5 sm\xc3\xa5ningom st\xc3\xb6rre statsbildningar. I Upembas\xc3\xa4nkan l\xc3\xa4ngs Lualabafloden, i norra delen av dagens Katanga, uppstod p\xc3\xa5 400-talet en kultur som runt tusen \xc3\xa5r senare skulle utmynna i bildandet av Lubariket. D\xc3\xa4remellan utvecklades och f\xc3\xb6ll dock en rad andra kulturer och samh\xc3\xa4llen, som byggde p\xc3\xa5 f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngaren likt hur det romerska samh\xc3\xa4llet till stor del byggde p\xc3\xa5 antik grekisk kultur.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rkoloniala statsbildningar\n_START_PARAGRAPH_\nDe mest k\xc3\xa4nda f\xc3\xb6rkoloniala statsbildningarna var Kongoriket som uppstod under 1400-talet vid Kongoflodens mynning, Kubariket som p\xc3\xa5 1500-talet uppstod genom sammanslagningen av flera h\xc3\xb6vdingad\xc3\xb6men kring Kasaifloden och Sankurufloden, Lubariket som uppstod i Upembas\xc3\xa4nkan p\xc3\xa5 1500-talet samt Lundariket som uppstod i s\xc3\xb6der p\xc3\xa5 1600-talet. Samtliga dessa riken gick under mot slutet av 1800-talet d\xc3\xa5 de europeiska kolonialmakterna delade upp Afrika mellan sig. Dock fanns europeisk n\xc3\xa4rvaro i kustregionerna sedan 1600-talet d\xc3\xa5 Kungariket Portugal hade anlagt handelsstationer och s\xc3\xa5 sm\xc3\xa5ningom b\xc3\xb6rjat l\xc3\xa4gga under sig vad som skulle bli kolonin Portugisiska V\xc3\xa4stafrika i s\xc3\xb6der._NEWLINE_Slavhandeln i Afrika expanderade fr\xc3\xa5n 1600-talet och fram\xc3\xa5t, deltog gjorde vissa lokala folk liksom arabiska slavhandlare i norr och \xc3\xb6ster samt europ\xc3\xa9er l\xc3\xa4ngs kusterna i v\xc3\xa4ster. Runt fem miljoner afrikaner skeppades fr\xc3\xa5n Kongos och Angolas kustregioner.\n_START_SECTION_\nKolonialtiden\n_START_PARAGRAPH_\nEuropeiska initiativ till utforskning av Kongos djupare inre regioner kulminerade i 1876 \xc3\xa5rs geografiska konferens i Bryssel d\xc3\xa4r Internationella Afrikas\xc3\xa4llskapet bildades med syfte att ge alla europeiska kolonialmakter del av sina expeditioner i omr\xc3\xa5det. S\xc3\xa4llskapet, en sammanslutning av geografer och uppt\xc3\xa4cktsresande, skulle officiellt fr\xc3\xa4mja utforskning av regionen men i realiteten dominerades det av kung Leopold II av Belgien som hade personliga ambitioner vad g\xc3\xa4llde Kongo. Han anlitade den brittiske uppt\xc3\xa4cktsresanden Henry Morton Stanley, som hade erfarenhet av tidigare expeditioner till Centralafrikas inre, att resa upp l\xc3\xa4ngs Kongofloden och f\xc3\xb6retr\xc3\xa4da Leopolds intressen gentemot den inf\xc3\xb6dda befolkningen. Vid Kongokonferensen 1884-85 beslutades att Kongob\xc3\xa4ckenet inte skulle \xc3\xb6verl\xc3\xa5tas till n\xc3\xa5gon av de etablerade kolonialmakterna utan ist\xc3\xa4llet tillfalla en "neutral" part som skulle garantera handelsr\xc3\xa4ttigheterna p\xc3\xa5 Kongofloden. Denna neutrala part blev kungen av Belgien som genom en ny bulvanorganisation, Internationella Kongos\xc3\xa4llskapet, fick kontroll \xc3\xb6ver omr\xc3\xa5det. Kongos\xc3\xa4llskapets m\xc3\xa5l var till skillnad fr\xc3\xa5n det gamla Afrikas\xc3\xa4llskapet \xc3\xb6ppet ekonomiska och det fungerade som ett privat\xc3\xa4gt bolag med europeiska aktie\xc3\xa4gare. Eftersom Leopold II av Belgien bakom kulisserna kontrollerade Internationella Kongos\xc3\xa4llskapet kom vad som sedermera kallades Kongofristaten, med alla dess naturresurser och inf\xc3\xb6dda folk, att behandlas som kungens privata egendom.\n_START_SECTION_\nNepotism och ekonomisk kollaps\n_START_PARAGRAPH_\nI november 1973 b\xc3\xb6rjade Mobutu \xc3\xa4ven genomf\xc3\xb6ra reformer p\xc3\xa5 det ekonomiska omr\xc3\xa5det med grund i sitt program f\xc3\xb6r "zairianisering"; m\xc3\xa5nga utl\xc3\xa4ndska storf\xc3\xb6retags verksamhet i landet skulle \xc3\xb6vertas av den inhemska befolkningen. N\xc3\xa5got f\xc3\xb6rstatligande var det dock inte utan man tv\xc3\xa5ngs\xc3\xb6verf\xc3\xb6rde helt enkelt plantager, koncessioner och fast egendom fr\xc3\xa5n f\xc3\xb6retagen till en liten grupp privatpersoner som stod n\xc3\xa4ra Mobutu. Befolkningen i stort gynnades inte alls och \xc3\xa4ven n\xc3\xa4r Mobutu backade och tvingades g\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 att staten skulle ta \xc3\xb6ver storf\xc3\xb6retagens egendom s\xc3\xa5 fortsatte i praktiken den politiska eliten runt Mobutu att vara de fr\xc3\xa4msta f\xc3\xb6rm\xc3\xa5nstagarna. Den zairiska ekonomin fullst\xc3\xa4ndigt kollapsade n\xc3\xa4r de nya \xc3\xa4garna negligerade eller plundrade sina nya f\xc3\xb6retag innan de likviderades; befolkningen drabbades snabbt av massarbetsl\xc3\xb6shet och hela sektorer av ekonomin stannade upp n\xc3\xa4r verksamheten dog ut. Amerikanska och belgiska storf\xc3\xb6retag hade p\xc3\xa5 Mobutus order inte drabbats av n\xc3\xa5gra f\xc3\xb6rstatliganden men i slutet av 1974 intensifierades Mobutus revolution n\xc3\xa4r officiell kritik riktades mot de som plundrade ekonomin och partimedlemmar tvingades ge tillbaka den egendom de k\xc3\xb6pt fr\xc3\xa5n staten. De enorma belgiska f\xc3\xb6retagen i landet b\xc3\xb6rjade samtidigt att f\xc3\xb6rstatligas vilket slog tillbaka mot ekonomin omedelbart eftersom Mobutus n\xc3\xa4rmaste \xc3\xa5terigen gjorde enorma privata vinster p\xc3\xa5 att auktionera ut f\xc3\xb6retagens tillg\xc3\xa5ngar och sedan l\xc3\xa5ta f\xc3\xb6retagen g\xc3\xa5 under och alla deras anst\xc3\xa4llda bli arbetsl\xc3\xb6sa._NEWLINE_Den zairiska statskassan erh\xc3\xb6ll liksom befolkningen i stort inte mycket av zairianiseringen medan Mobutu och hans innersta krets blev f\xc3\xb6rm\xc3\xb6gna. 1975 avslutades det ekonomiska programmet och f\xc3\xb6retagens ursprungliga \xc3\xa4gare \xc3\xa5tergavs stora delar av dem men f\xc3\xb6r den zairiska befolkningen hade det hela varit en katastrof. Med den zairiska milit\xc3\xa4ren lojalt under sin kontroll kunde Mobutu forts\xc3\xa4tta den sedan kolonialtiden p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende plundringen av landets naturresurser, och \xc3\xa4ven om det emellan\xc3\xa5t f\xc3\xb6rekom kuppf\xc3\xb6rs\xc3\xb6k och mindre uppror satt han s\xc3\xa4kert som landets oinskr\xc3\xa4nkte ledare fram till kalla krigets slut.\n_START_SECTION_\nSlutet p\xc3\xa5 Mobutu-eran\n_START_PARAGRAPH_\nAmerikanskt bist\xc3\xa5nd till Zaire minskade under 1980- och 90-talen vilket tvingade Mobutu att l\xc3\xa5ta inf\xc3\xb6ra flerpartisystem \xc3\xa5r 1990. Genuina demokratiska reformer uteblev dock och Mobutu h\xc3\xb6ll sig kvar vid makten. Missn\xc3\xb6jet bland medborgarna v\xc3\xa4xte och 1991 br\xc3\xb6t omfattande kravaller ut i huvudstaden n\xc3\xa4r soldater inte fick sina l\xc3\xb6ner utbetalda. Belgien och Frankrike intervenerade f\xc3\xb6r att skydda v\xc3\xa4sterl\xc3\xa4nningar i Kinshasa 1991 och \xc3\xa5terigen 1993 n\xc3\xa4r omfattande upplopp \xc3\xa5terigen br\xc3\xb6t ut p\xc3\xa5 grund av Mobutus v\xc3\xa4gran att sl\xc3\xa4ppa makten och ekonomins totala kollaps. Konflikten mellan president Mobutu och oppositionen lamslog hela det politiska systemet men Mobutu var nu internationellt isolerad och mycket f\xc3\xb6rsvagad inom landet.\n_START_SECTION_\nFred och samlingsregering\n_START_PARAGRAPH_\nEn provisorisk f\xc3\xb6rfattning antogs i Kinshasa den 4 april 2003 och satte formellt punkt f\xc3\xb6r det krig som p\xc3\xa5g\xc3\xa5tt sedan 1998. F\xc3\xb6rfattningen stadgade att landet under h\xc3\xb6gst tv\xc3\xa5 och ett halvt \xc3\xa5r skulle styras av en samlingsregering med i princip alla betydande politiska krafter representerade. De dominerande grupperna i samlingsregeringen liksom det provisoriska parlamentet var president Joseph Kabila med allierade, de b\xc3\xa5da rebellr\xc3\xb6relserna RCD (ofta kallad RCD-Goma efter den stad i \xc3\xb6stra Kongo d\xc3\xa4r dess h\xc3\xb6gkvarter ligger) och MLC samt den civila oppositionen. Tv\xc3\xa5 utbrytargrupper ur RCD, RCD-Befrielser\xc3\xb6relsen och RCD-National, den l\xc3\xb6st sammansatta regeringstrogna j\xc3\xa4garmilisen mai-mai samt civilsamh\xc3\xa4llesorganisationer var ocks\xc3\xa5 representerade i s\xc3\xa5v\xc3\xa4l regering som parlament.\n_START_SECTION_\nFortsatta konflikter\n_START_PARAGRAPH_\nRespekten f\xc3\xb6r fredsavtalet och den provisoriska f\xc3\xb6rfattningen var p\xc3\xa5 sina h\xc3\xa5ll ganska begr\xc3\xa4nsad, och nya konflikth\xc3\xa4rdar hade blossat upp i Kongos \xc3\xb6stra provinser mellan v\xc3\xa4pnade grupper som inte omfattades av fredsavtalet. _NEWLINE_Kongos grannl\xc3\xa4nder fortsatte att ge sitt st\xc3\xb6d till olika parter i konflikten: Angola, Namibia och Zimbabwe st\xc3\xb6ttade den kongolesiska centralregeringen. Rwanda st\xc3\xb6ttade RCD-Goma, Uganda st\xc3\xb6ttade MLC, Burundi befann sig i fortsatt krig med hutudominerade kongolesiska gerillagrupper. Grannlandet Sudan st\xc3\xb6ttade gerillan ADF, best\xc3\xa5ende av exilugandier i kamp i f\xc3\xb6rsta hand mot sitt hemlands regering. Decenniers vanstyre och en svagt utvecklad nationsk\xc3\xa4nsla i den kolonialt skapade, konstlade statsbildningen talade mot en stabil, fredlig utveckling. Runt 3,9 miljoner m\xc3\xa4nniskor ber\xc3\xa4knas ha d\xc3\xb6tt direkt eller indirekt p\xc3\xa5 grund av konflikterna i Kongo 1998-2004.\n_START_SECTION_\nNy f\xc3\xb6rfattning\n_START_PARAGRAPH_\nDen 17 maj 2005 antogs en ny f\xc3\xb6rfattning av parlamentet som stadgade att presidenten ska utses i allm\xc3\xa4nna val f\xc3\xb6r fem \xc3\xa5r och kunna omv\xc3\xa4ljas en g\xc3\xa5ng, att ledam\xc3\xb6terna av parlamentets b\xc3\xa5da kamrar skall tills\xc3\xa4ttas genom allm\xc3\xa4nna val och att presidenten skall utse premi\xc3\xa4rminister p\xc3\xa5 rekommendation av det parti som har en majoritet av parlamentets ledam\xc3\xb6ter. F\xc3\xb6rfattningen godk\xc3\xa4ndes senare i en folkomr\xc3\xb6stning och 2003 \xc3\xa5rs provisoriska f\xc3\xb6rfattning ersattes men de allm\xc3\xa4nna valen sk\xc3\xb6ts upp till n\xc3\xa4stf\xc3\xb6ljande \xc3\xa5r.\n_START_SECTION_\nPresident- och parlamentsval 2006\n_START_PARAGRAPH_\nDen 30 juli 2006 h\xc3\xb6lls i Kongo ett allm\xc3\xa4nt val till b\xc3\xa5de parlamentet och presidentposten. Det var det f\xc3\xb6rsta demokratiska valet i landet sedan parlamentsvalet i maj 1960 inf\xc3\xb6r Belgiska Kongos avkolonisering och n\xc3\xa4ra tiotusen politiker t\xc3\xa4vlade om de femhundra platserna i parlamentet medan det i presidentvalet fanns trettiotre kandidater att v\xc3\xa4lja emellan. Enligt officiella siffror l\xc3\xa5g valdeltagandet p\xc3\xa5 runt 80 procent._NEWLINE_Sittande presidenten Joseph Kabila vann 45 procent av r\xc3\xb6sterna i presidentvalet och hans huvudmotst\xc3\xa5ndare, vicepresidenten Jean-Pierre Bemba fick 20 procent. Den 20 till 22 augusti, sedan valresultatet meddelats, drabbade de tv\xc3\xa5 presidentkandidaternas styrkor samman p\xc3\xa5 Kinshasas gator. 23 personer d\xc3\xb6dades innan polis och FN-trupper lyckades vinna kontroll \xc3\xb6ver staden. Eftersom ingen presidentkandidat fick \xc3\xb6ver 50 procent av r\xc3\xb6sterna s\xc3\xa5 h\xc3\xb6lls en andra valomg\xc3\xa5ng mellan Kabila och Bemba den 29 oktober 2006 i samband med valen till provinsf\xc3\xb6rsamlingarna. Valmyndigheten meddelade onsdagen den 15 november att Joseph Kabila hade vunnit presidentvalet med 58,05 procent av r\xc3\xb6sterna mot Jean-Pierre Bembas 41,9 procent. _NEWLINE_Tisdagen den 21 november attackerade Jean-Pierre Bembas anh\xc3\xa4ngare H\xc3\xb6gsta domstolens lokaler i Kinshasa. Dagen d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 gav den nyvalde presidenten Joseph Kabila ett ultimatum till FN:s fredsbevarande styrka i landet: Om inte MONUC inom 48 timmar hade sett till att Bembas milisstyrkor l\xc3\xa4mnade huvudstaden Kinshasa s\xc3\xa5 hotade Kabila att s\xc3\xa4tta in arm\xc3\xa9n ist\xc3\xa4llet. Ett 50-tal av Bembas soldater gav sig av fr\xc3\xa5n Kinshasa den 23 november. Bemba ber\xc3\xa4knades dock fortfarande ha mer \xc3\xa4n 500 soldater kvar i staden. H\xc3\xb6gsta domstolen avslog den 27 november Jean-Pierre Bembas \xc3\xb6verklagande av valresultatet. Bemba accepterade dagen d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 h\xc3\xb6gsta domstolens utslag och lovade att axla rollen som oppositionsledare.'