b'\n_START_ARTICLE_\nLa morte d\'Orfeo\n_START_PARAGRAPH_\nLa morte d\'Orfeo (Orfeus d\xc3\xb6d) \xc3\xa4r en italiensk opera (tragicommedia pastorale) i fem akter med musik av Stefano Landi.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\n1618 utn\xc3\xa4mnde Marco Cornaro, biskop av Padua, Landi till kapellm\xc3\xa4stare. \xc3\x85ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 komponerade han sin f\xc3\xb6rsta opera och valde, som m\xc3\xa5nga andra operatons\xc3\xa4ttare, myten om Orfeus som \xc3\xa4mne f\xc3\xb6r sitt f\xc3\xb6rstlingsverk. Men Landis opera var ovanlig ut tv\xc3\xa5 aspekter; dels att handlingen b\xc3\xb6rjar efter Eurydikes d\xc3\xb6d, dels att musiken fj\xc3\xa4rmade sig fr\xc3\xa5n den florentinska musikreformen med dess emfas p\xc3\xa5 recitativ mot en form som inkorporerade ensembler och k\xc3\xb6rpartier, d\xc3\xa4rmed f\xc3\xb6reb\xc3\xa5dande den s\xc3\xa5 kallade "romerska" operan (med dramatiska handlingar och recitativ som matchade texternas olikheter som skulle dominerade de n\xc3\xa4rmaste decennierna. Operan hade premi\xc3\xa4r i Rom 1619.\n_START_SECTION_\nHandling\n_START_PARAGRAPH_\nEfter Euridices d\xc3\xb6d har Orfeo avsagts sig alla v\xc3\xa4rldsliga n\xc3\xb6jen men han v\xc3\xa4ljer \xc3\xa4nd\xc3\xa5 att fira sin f\xc3\xb6delsedag dock utan vin och kvinnor. Detta retar upp Bacco s\xc3\xa5 denne beordrar menaderna att slita s\xc3\xb6nder Orfeo som hamnar i d\xc3\xb6dsriket. V\xc3\xa4l d\xc3\xa4r misslyckas Euridice att k\xc3\xa4nna igen sin forne make. Orfeo dricker ur gl\xc3\xb6mskans brunn och l\xc3\xa5ter sig f\xc3\xb6ras upp till gudarnas boning Olympen.'