b'\n_START_ARTICLE_\nJean Buridan\n_START_PARAGRAPH_\nJean Buridan, \xc3\xa4ven k\xc3\xa4nd under den latinska namnfornmen Johannes Buridanus (cirka\xc2\xa01295\xe2\x80\x931356), var en fransk logiker och filosof, utbildad i Paris. Han f\xc3\xb6ddes i B\xc3\xa9thune strax s\xc3\xb6der om Lille i Frankrike. Han blev sedermera rektor 1327 i Paris. Att han skulle ha blivit utdriven fr\xc3\xa5n staden f\xc3\xb6r en k\xc3\xa4rleksaff\xc3\xa4r med den franska drottningen \xc3\xa4r med s\xc3\xa4kerhet en myt eftersom han hade en h\xc3\xb6g position i staden \xc3\xa5ren mellan 1348 och 1358._NEWLINE_Buridan b\xc3\xb6rjade sin forskning med att unders\xc3\xb6ka tr\xc3\xb6ghet hos en kropp ur ett fysiskt perspektiv men gled v\xc3\xa4l mer \xc3\xb6ver \xc3\xa5t att unders\xc3\xb6ka den ur en rent psykologisk synvinkel. Hans kanske mest k\xc3\xa4nda insats var en ny r\xc3\xb6relseteori som ifr\xc3\xa5gsatte den etablerade aristoteliska, enligt vilken det var i r\xc3\xb6relse satt luft som drev kastade eller skjutna projektiler fram\xc3\xa5t. Buridan menade att detta var fel och inf\xc3\xb6rde i st\xc3\xa4llet begreppet impetus och h\xc3\xa4vdade att detta var en kraft fr\xc3\xa5n till exempel en b\xc3\xa5gskyttes hand som via b\xc3\xa5gstr\xc3\xa4ngen \xc3\xb6verf\xc3\xb6rdes till pilen. Det som f\xc3\xb6rsvagade impetus och till sist fick pilen att falla ner var enligt Buridan luftens friktion. Denna teori blev allm\xc3\xa4nt accepterad vid de stora europeiska l\xc3\xa4ros\xc3\xa4tena och h\xc3\xb6ll st\xc3\xa4llningarna som den ledande teorin om r\xc3\xb6relse en bit in p\xc3\xa5 1600-talet. Galileo Galilei var v\xc3\xa4l insatt i Buridans teorier och experiment n\xc3\xa4r han p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjade sitt eget arbete._NEWLINE_Han f\xc3\xb6rfattade Summula de dialectica eller Compendium logic (Paris, 1487), och skrev \xc3\xa4ven Politik, Etik och andra verk i sann aristotelisk anda men han \xc3\xa4gnade ingen m\xc3\xb6da \xc3\xa5t teologi._NEWLINE_Han var beundrare och efterf\xc3\xb6ljare till William av Ockham och en konsekvent nominalist. Han \xc3\xa4gnade sig speciellt mycket \xc3\xa5t etiska och psykologiska fr\xc3\xa5gor. D\xc3\xa4r han visade p\xc3\xa5 en karakteristisk f\xc3\xb6rening av skepticism och dogmatism. Han blev ber\xc3\xb6md f\xc3\xb6r sina unders\xc3\xb6kningar av den fria viljan._NEWLINE_Hans psykologi till\xc3\xa4t inte att beslut togs utan att de var f\xc3\xb6rst\xc3\xa5ndsm\xc3\xa4ssigt v\xc3\xa4lmotiverat avv\xc3\xa4gda. Han gav oss aforismen \xc3\x85snan mellan h\xc3\xb6tapparna \xe2\x80\x93 Buridans \xc3\xa5sna (i hans texter var det egentligen hundar) \xe2\x80\x93 \xc3\xa5snan som i obeslutsamhet sv\xc3\xa4lter till d\xc3\xb6ds mellan tv\xc3\xa5 identiskt lika h\xc3\xb6tappar. Att m\xc3\xa4nniskans val best\xc3\xa4ms av vad som f\xc3\xb6r henne synes vara det st\xc3\xb6rre goda, leder till att en m\xc3\xa4nniska som st\xc3\xa4lls mellan tv\xc3\xa5 lika \xc3\xa5tr\xc3\xa5v\xc3\xa4rda alternativ kommer att f\xc3\xb6rsm\xc3\xa4kta i evig obeslutsamhet.'