b'\n_START_ARTICLE_\nElektrokardiografi\n_START_SECTION_\nAnv\xc3\xa4ndning\n_START_PARAGRAPH_\nHj\xc3\xa4rtats kontraktioner beror p\xc3\xa5 elektriska aktiviteter som startar i Sinusknuta. D\xc3\xa4rifr\xc3\xa5n g\xc3\xa5r de via AV-knutan vidare ner till spetsen av hj\xc3\xa4rtat d\xc3\xa4r de v\xc3\xa4nder upp\xc3\xa5t och g\xc3\xa5r genom purkinjefiber tillbaka samtidigt som hj\xc3\xa4rtat kontraherar. Dessa elektriska impulser sprider sig \xc3\xa4ven i de salta kroppsv\xc3\xa4tskorna och \xc3\xa4r tillr\xc3\xa4ckligt stora f\xc3\xb6r att m\xc3\xa4ta via elektroder p\xc3\xa5 kroppen. _NEWLINE_Med hj\xc3\xa4lp av EKG kan man sedan utl\xc3\xa4sa de elektriska aktiviteterna i hj\xc3\xa4rtats olika delar. Man kan \xc3\xa4ven uppt\xc3\xa4cka vilka delar av hj\xc3\xa4rtat som har f\xc3\xb6r litet blodfl\xc3\xb6de eller har blivit skadat p\xc3\xa5 grund av n\xc3\xa5gon blodpropp i n\xc3\xa5got kransk\xc3\xa4rl.\n_START_SECTION_\nElektroder och avledningar\n_START_PARAGRAPH_\nEKG:t registreras med hj\xc3\xa4lp av elektroder som f\xc3\xa4sts p\xc3\xa5 huden. Elektrodernas signaler kopplas sedan samman till det som kallas avledningar, och som \xc3\xa4r det som syns som en graf. Man anv\xc3\xa4nder totalt 10 elektroder, och de s\xc3\xa4tts enligt ett visst system p\xc3\xa5 armar, ben och br\xc3\xb6stet. Avledningarna, som \xc3\xa4r 12 till antalet, delas in i extremitetsavledningar och br\xc3\xb6stavledningar (precordiala avledningar). Extremitetsavledningarna f\xc3\xa5s genom att j\xc3\xa4mf\xc3\xb6ra elektroder medan en br\xc3\xb6stavledning representeras av en elektrod. P\xc3\xa5 det f\xc3\xa4rdiga EKG:t avspeglar sedan de olika avledningarna hj\xc3\xa4rtats aktivitet sett fr\xc3\xa5n olika h\xc3\xa5ll. Extremitetsavledningarna \xc3\xa5terspeglar aktiviteten i frontalplan, och br\xc3\xb6stavledningarna \xc3\xa5terspeglar transversalplanet.\n_START_SECTION_\nP-v\xc3\xa5g\n_START_PARAGRAPH_\nP-v\xc3\xa5gen representerar f\xc3\xb6rmakens depolarisering fr\xc3\xa5n -80 mV till +20 mV, vilket leder till kontraktion i f\xc3\xb6rmaken._NEWLINE_Om P-v\xc3\xa5gen genereras i sinusknutan s\xc3\xa5 b\xc3\xb6r avledningarna II och -aVR vara positiva._NEWLINE_En f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngd P-v\xc3\xa5g (>0,12 s; v\xc3\xa4nsterf\xc3\xb6rmaksf\xc3\xb6rstoring; P-mitrale) eller en P-v\xc3\xa5g med f\xc3\xb6r h\xc3\xb6g amplitud (> 3mm; h\xc3\xb6gerf\xc3\xb6rmaksf\xc3\xb6rstoring; P-pulmonale) \xc3\xa4r ett tecken p\xc3\xa5 f\xc3\xb6rmaksdilatation._NEWLINE_Avsaknad av P-v\xc3\xa5g i kombination med variabel RR-tid \xc3\xa4r en indikation p\xc3\xa5 f\xc3\xb6rmaksflimmer._NEWLINE_Vid f\xc3\xb6rmaksfladder urskiljs ett flertal P-v\xc3\xa5gor mellan varje QRS komplex, vilket ger baslinjen ett utpr\xc3\xa4glat s\xc3\xa5gtandsm\xc3\xb6nster.\n_START_SECTION_\nPQ-tid\n_START_PARAGRAPH_\nTiden mellan P-v\xc3\xa5gens b\xc3\xb6rjan och QRS-komplexet. Normalv\xc3\xa4rdet ligger mellan 120 och 210 ms. F\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngd PQ-tid kan bero p\xc3\xa5 AV-block. F\xc3\xb6r kort tid kan bero p\xc3\xa5 accesorisk ledning f\xc3\xb6rbi AV-knutan, vilket ses vid till exempel Wolff-Parkinson-White-syndromet d\xc3\xa5 man \xc3\xa4ven ser en s\xc3\xa5 kallad delta-v\xc3\xa5g i b\xc3\xb6rjan p\xc3\xa5 QRS-komplexet till f\xc3\xb6ljd av en f\xc3\xb6r tidig depolarisation av kamrarna. P\xc3\xa5 engelska kallas motsvarande str\xc3\xa4cka PR-interval.\n_START_SECTION_\nST-str\xc3\xa4cka\n_START_PARAGRAPH_\nStr\xc3\xa4ckan mellan S-v\xc3\xa5gen och slutet av T-v\xc3\xa5gen._NEWLINE_En f\xc3\xb6rh\xc3\xb6jd ST-str\xc3\xa4cka (kurvan \xc3\xa4r f\xc3\xb6rskjuten i y-led i f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande till baslinjen) ses vid till exempel hj\xc3\xa4rtinfarkt. ST-str\xc3\xa4ckan skall inte vara f\xc3\xb6rh\xc3\xb6jd mer \xc3\xa4n 1 mm fr\xc3\xa5n den isoelektriska baslinjen (i avledningarna V1 och V2 upp till 2 mm).\n_START_SECTION_\nQT-tid\n_START_PARAGRAPH_\nAvst\xc3\xa5ndet mellan Q-v\xc3\xa5gen och T-v\xc3\xa5gens slut, det vill s\xc3\xa4ga kamrarnas depolarisation och repolarisation._NEWLINE_En f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngd QT-tid har visats ge en \xc3\xb6kad ben\xc3\xa4genhet f\xc3\xb6r ventrikul\xc3\xa4ra arytmier och pl\xc3\xb6tslig d\xc3\xb6d (ex. L\xc3\xa5ngt QT-syndrom; LQTS)_NEWLINE_QT-tiden \xc3\xa4r beroende av hj\xc3\xa4rtfrekvensen, vilket g\xc3\xb6r att vanligtvis anv\xc3\xa4nds QTc som korrigerar f\xc3\xb6r detta._NEWLINE_QT = uppm\xc3\xa4tt QT tid_NEWLINE_RR = uppm\xc3\xa4tt avst\xc3\xa5nd mellan tv\xc3\xa5 slag_NEWLINE_\xc3\x96vre normalgr\xc3\xa4ns f\xc3\xb6r Qtc \xc3\xa4r 0,43 s hos m\xc3\xa4n och 0,44 s hos kvinnor.\n_START_SECTION_\nT-v\xc3\xa5g\n_START_PARAGRAPH_\nT-v\xc3\xa5gen representerar repolarisationen av kamrarna tillbaka till -80 mV. Normalt sett har man t-v\xc3\xa5gor med samma polaritet som QRS-komplexet och dessa kallas konkordanta. Diskordanta (inverterade) t-v\xc3\xa5gor ses vid vissa patologiska tillst\xc3\xa5nd.\n_START_SECTION_\nU-v\xc3\xa5g\n_START_PARAGRAPH_\nEn smal U-v\xc3\xa5g kan ibland ses, ofta \xc3\xb6verlagrad i T-v\xc3\xa5gen, denna tros bero p\xc3\xa5 repolarisationen av hj\xc3\xa4rtats papillarmuskler.\n_START_SECTION_\nTP-tid\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4r hj\xc3\xa4rtrytmen \xc3\xb6kar, exempelvis vid tr\xc3\xa4ning, minskar tiden mellan vart hj\xc3\xa4rtslag. Det mesta av denna minskning sker i intervallet mellan T-v\xc3\xa5gen och b\xc3\xb6rjan av n\xc3\xa4sta P-v\xc3\xa5g. \xc3\x84ven QT-tiden minskar lite, men inte lika signifikant.\n_START_SECTION_\nEKG och hj\xc3\xa4rtljud\n_START_PARAGRAPH_\nHj\xc3\xa4rtat avger sitt karakteristiska ljud n\xc3\xa4r klaffarna sl\xc3\xa5r igen, vilket l\xc3\xa4karen brukar lyssna p\xc3\xa5 genom ett stetoskop. Det f\xc3\xb6rsta, lite dovare \xc3\xa4r n\xc3\xa4r segelklaffarna mellan f\xc3\xb6rmaken och kamrarna st\xc3\xa4ngs och det lite h\xc3\xb6gre ljudet n\xc3\xa4r fickklaffarna som pumpar blodet ut ur hj\xc3\xa4rtat st\xc3\xa4ngs. _NEWLINE_St\xc3\xa4ngningarna skall komma vid r\xc3\xa4tt tidpunkt f\xc3\xb6r att hj\xc3\xa4rtat skall fungera korrekt. Dr. Carl J. Wiggers fr\xc3\xa5n USA skapade ett diagram, Wiggersdiagrammet, som tydligg\xc3\xb6r f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet mellan de olika faserna i hj\xc3\xa4rtat och de m\xc3\xa4tbara atributen. I det ser man bland annat att f\xc3\xb6rmaksst\xc3\xa4ngningarna sker vid R-v\xc3\xa5gens topp medan kammarst\xc3\xa4ngningarna sker vid T-v\xc3\xa5gens slut.'