b'\n_START_ARTICLE_\nHertigd\xc3\xb6met Sachsen\n_START_SECTION_\nSachsen under Frankerriket\n_START_PARAGRAPH_\nI det er\xc3\xb6vrade landet uppr\xc3\xa4ttades \xc3\xa5tta biskopsstift (Osnabr\xc3\xbcck, Verden, Bremen, Paderborn, Minden, Halberstadt, Hildesheim och M\xc3\xbcnster). F\xc3\xb6r dess v\xc3\xa4rldsliga f\xc3\xb6rvaltning insattes grevar och markgrevar. Den av Karl utf\xc3\xa4rdade Lex saxonum ("sachsarnas lag"; troligen 802) bekr\xc3\xa4ftade den sachsiska adelns r\xc3\xa4ttigheter och bidrog att f\xc3\xb6rsona den med frankerna. Efter 804 h\xc3\xb6r man inte heller l\xc3\xa4ngre talas om slitningar, sachsarna blev trogna mot riket och sin nya tro och k\xc3\xa4mpade of\xc3\xb6rsonligt med sina hedniska grannar venderna och nordm\xc3\xa4nnen._NEWLINE_D\xc3\xa5 det alltmer f\xc3\xb6rsvagade karolingiska riket inte kunde ge tillr\xc3\xa4ckligt skydd, b\xc3\xb6rjade en rik och ansedd adlig sl\xc3\xa4kt, ludolfingerna, att taga ledningen i de permanenta gr\xc3\xa4nsstriderna mot slaverna. Dess stamfader Ludolf (d\xc3\xb6d 866) bekl\xc3\xa4ddes av konung Ludvig den tyske med markgrevlig r\xc3\xa4ttighet och n\xc3\xa4mnes en g\xc3\xa5ng som hertig \xc3\xb6ver de \xc3\xb6stliga sachsarna. Hans andre son, Otto (d\xc3\xb6d 912), ut\xc3\xb6vade p\xc3\xa5 konung Konrads tid verklig hertiglig myndighet, och Sachsen r\xc3\xa4knades fr\xc3\xa5n denna tid som ett av de fem tyska stamhertigd\xc3\xb6mena. Vid denna tid f\xc3\xb6renades Th\xc3\xbcringen med Sachsen. D\xc3\xa5 med Ottos son Henrik ludolfingernas \xc3\xa4tt 919 vann tyska kronan, f\xc3\xb6rblev Sachsen till en b\xc3\xb6rjan helt och h\xc3\xa5llet under kungens omedelbara f\xc3\xb6rvaltning. Men den sachsiska hertigv\xc3\xa4rdigheten \xc3\xa5teruppr\xc3\xa4ttades 960, d\xc3\xa5 Henriks son Otto I (936\xe2\x80\x93973) \xc3\xb6verl\xc3\xa4t hertigd\xc3\xb6met \xc3\xa5t greve Hermann Billung (d\xc3\xb6d 973). Till en b\xc3\xb6rjan var den hertigliga myndigheten inskr\xc3\xa4nktare \xc3\xa4n de forne stamhertigarnas, men Hermans \xc3\xa4ttlingar, billungarna, visste att utvidga sina befogenheter och sin sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet._NEWLINE_De saliske kejsarnas str\xc3\xa4vanden att h\xc3\xa4vda sin myndighet i Sachsen (kejsar Henrik III byggde t.ex. en borg i Goslar, d\xc3\xa4r han g\xc3\xa4rna vistades) m\xc3\xb6tte motst\xc3\xa5nd fr\xc3\xa5n b\xc3\xa5de hertigarna och adeln; under kejsar Henrik IV var Sachsen h\xc3\xa4rden f\xc3\xb6r stormannaoppositionen mot konungen (det stora sachsarupproret 1073-75). Billungarna fullf\xc3\xb6ljde fejderna mot sina slaviska grannar; men de er\xc3\xb6vringar, som d\xc3\xa4runder gjordes \xc3\xb6ster om Elbe och Saale och som organiserades i markgrevskap, kom inte i varaktig politisk f\xc3\xb6rbindelse med hertigd\xc3\xb6met Sachsen._NEWLINE_D\xc3\xa5 \xc3\xa4tten utslocknade, 1106, f\xc3\xb6rl\xc3\xa4nades Sachsen \xc3\xa5t Lothar av Supplinburg. N\xc3\xa4r han sj\xc3\xa4lv blivit kejsare, gav han det i sin tur 1137 \xc3\xa5t hertigen av Bayern, Henrik den stolte av huset Welf, som p\xc3\xa5 m\xc3\xb6dernet h\xc3\xa4rstammade fr\xc3\xa5n den gamla hertig\xc3\xa4tten. Henriks son,_NEWLINE_Henrik Lejonet (1142-80) vann genom sina er\xc3\xb6vrings- och omv\xc3\xa4ndelset\xc3\xa5g mot slaverna stora omr\xc3\xa5den (bland annat st\xc3\xb6rre delen av nuvarande Mecklenburg) \xc3\xa5t sitt hertigd\xc3\xb6me. Men den katastrof, som 1180 drabbade honom, gjorde ocks\xc3\xa5 slut p\xc3\xa5 hertigd\xc3\xb6met Sachsen i dess forna utstr\xc3\xa4ckning._NEWLINE_Henrik fick beh\xc3\xa5lla endast sina familjegods (se Braunschweig); den hertigliga v\xc3\xa4rdigheten i de v\xc3\xa4stliga delarna av landet (Westfalen) tillf\xc3\xb6ll \xc3\xa4rkebiskopen av K\xc3\xb6ln, och \xc3\xa5tskilliga furstar, som f\xc3\xb6rut st\xc3\xa5tt under den sachsiske hertigens \xc3\xb6verh\xc3\xb6ghet, erk\xc3\xa4ndes som riksomedelbara._NEWLINE_Den nye hertigen av Sachsen, Bernhard (d\xc3\xb6d 1212), av huset Askanien, fick p\xc3\xa5 sin lott endast n\xc3\xa5gra sm\xc3\xa4rre omr\xc3\xa5den vid mellersta och nedre Elbe. Detta hertigd\xc3\xb6me (det yngre hertigd\xc3\xb6met Sachsen), som f\xc3\xb6r \xc3\xb6vrigt 1260 delades p\xc3\xa5 tv\xc3\xa5 linjer, Sachsen-Lauenburg och Sachsen-Wittenberg, spelade i Tysklands historia endast en underordnad roll. Efter l\xc3\xa5ngvariga strider fick den wittenbergska linjen sin r\xc3\xa4tt att deltaga i kejsarvalet, sin kurfurstev\xc3\xa4rdighet, bekr\xc3\xa4ftad 1356. 1423, d\xc3\xa5 denna linje utslocknade, f\xc3\xb6rl\xc3\xa4nades dess l\xc3\xa4nder och kurfurstev\xc3\xa4rdigheten \xc3\xa5t markgreve Fredrik IV av Meissen och Th\xc3\xbcringen, av huset Wettin.'