b'\n_START_ARTICLE_\nSynoden i Whitby\n_START_PARAGRAPH_\nSynoden i Whitby var en synod som h\xc3\xb6lls i Whitby i Northumbria \xc3\xa5r 664. Kung Oswiu av Northumbria fastst\xc3\xa4llde d\xc3\xa5 hur man i hans kungad\xc3\xb6me skulle r\xc3\xa4kna ut tiden f\xc3\xb6r p\xc3\xa5sk och att munkar skulle b\xc3\xa4ra tonsur enligt romersk-katolska kyrkans praxis, ist\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r att iaktta de seder och bruk som iriska munkar f\xc3\xb6ljde i Iona och dess systerkloster. Synoden sammankallades i Hilda av Whitbys kloster i Streonshalh (Strean\xc3\xa6shalch), senare kallat Whitby Abbey.\n_START_SECTION_\nSammankallande av synoden\n_START_PARAGRAPH_\nEn viktig person i sammankallandet av synoden var Alhfrith, Oswiu\'s son och vicekung i Deira. Henry Mayr-Harting s\xc3\xa5g honom som "huvudorsak till de problem som ledde till synoden". I b\xc3\xb6rjan av 660-talet f\xc3\xb6rvisade Alhfrith Ionas munkar fr\xc3\xa5n klostret i Ripon och gav det som f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ning till Wilfrid, en pr\xc3\xa4stman fr\xc3\xa5n Northumbria som nyss \xc3\xa5terv\xc3\xa4nt fr\xc3\xa5n Rom. Alhfriths position vid hovet, hans befordran av Wilfrid (som senare skulle bli talesperson f\xc3\xb6r Roms syn p\xc3\xa5 p\xc3\xa5sktiden vid synoden) bidrog till synen att han bidrog kraftigt till sin fars sammankallelse till synod._NEWLINE_Synoden h\xc3\xb6lls i Strean\xc3\xa6shalch, vid ett kloster tillh\xc3\xb6rigt Hilda av Whitby, som var en m\xc3\xa4ktig adelsperson och sj\xc3\xa4lv anh\xc3\xa4ngare av Ionas praxis. \xc3\x84ven om det i huvudsak \xc3\xa4r accepterat att synoden h\xc3\xb6lls p\xc3\xa5 den plats som senare kom att kallas Whitby \xc3\xa4r man inte helt s\xc3\xa4ker. Ett m\xc3\xb6jligt alternativ skulle kunna vara Strensall, inte l\xc3\xa5ngt fr\xc3\xa5n York._NEWLINE_Iona representerades av Colm\xc3\xa1n av Lindisfarne som var biskop av Northumbria. Som talesperson f\xc3\xb6r Rom hade drottning Eanfl\xc3\xa6d s\xc3\xa4nt sin kaplan Romanus, tillsammans med Agilbert, en frankisk biskop som ocks\xc3\xa5 uppr\xc3\xa4tth\xc3\xb6ll en biskopsstol i England. Eftersom Agilbert inte talade fornengelska och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inte kunde f\xc3\xb6ra en avancerad diskussion, uts\xc3\xa5gs Wilfrid till huvudf\xc3\xb6rhandlare f\xc3\xb6r Rom. Kung Oswiu ledde synoden och f\xc3\xb6rbeh\xc3\xb6ll sig r\xc3\xa4tten till utslagsr\xc3\xb6st, och d\xc3\xa4rigenom utg\xc3\xb6ra kungsord f\xc3\xb6r den ena eller andra sidan.\n_START_SECTION_\nResultat\n_START_PARAGRAPH_\nSynoden i Whitby fastst\xc3\xa4llde romersk praxis att g\xc3\xa4lla och "inordnade d\xc3\xa4rigenom kyrkan i Northumbria i den romersk-katolska kulturens mittf\xc3\xa5ra." Biskopss\xc3\xa4tet i Northumbria \xc3\xb6verf\xc3\xb6rdes till York fr\xc3\xa5n Lindisfarne. Wilfrid, som varit huvudf\xc3\xb6rhandlare f\xc3\xb6r Roms st\xc3\xa5ndpunkt, blev senare biskop av Northumbria medan Colman och hans anh\xc3\xa4ngare fr\xc3\xa5n Iona drog sig tillbaka dit. Colm\xc3\xa1n fick ta med sig n\xc3\xa5gra av Aidans reliker, eftersom Aidan varit s\xc3\xa5 viktig d\xc3\xa5 Ionas kristna tradition kom till Northumbria. F\xc3\xb6r att ers\xc3\xa4tta de kyrkom\xc3\xa4n som nu l\xc3\xa4mnade sina \xc3\xa4mbeten valde Oswiu i huvudsak irl\xc3\xa4ndare fr\xc3\xa5n de delar av Irland som f\xc3\xb6ljde Roms tradition (vilket st\xc3\xb6rre delen av Irland redan gjorde under 660-talet).\n_START_SECTION_\nArv och historisk betydelse\n_START_PARAGRAPH_\nOm fokus under synoden i Whitby l\xc3\xa5g p\xc3\xa5 just de beslut som fattades var det bara en av m\xc3\xa5nga r\xc3\xa5dslag kring hur p\xc3\xa5sken skulle ber\xc3\xa4knas i den romersk-katolska kristenheten under tidig medeltid. Synoden betonade fr\xc3\xa5gan om hur p\xc3\xa5sktiden skulle ber\xc3\xa4knas och hur en korrekt tonsur skulle se ut., och r\xc3\xb6rde bara den del av engelska kyrkan som tillh\xc3\xb6rde biskopsstolen i Lindisfarne \xe2\x80\x93 det vill s\xc3\xa4ga, det var en angel\xc3\xa4genhet f\xc3\xb6r Northumbria. Wilfrids f\xc3\xb6respr\xc3\xa5kande f\xc3\xb6r den romerska p\xc3\xa5sken har kallats "en triumfatorisk inslagning av en \xc3\xb6ppen d\xc3\xb6rr" eftersom st\xc3\xb6rre delen av Irland redan antagit romersk praxis och Iona d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r "redan l\xc3\xb6pte risken att bli knuffade \xc3\xa5t sidan av sina iriska rivaler"._NEWLINE_Om fokus under synoden i Whitby d\xc3\xa4remot l\xc3\xa5g p\xc3\xa5 eventuella konsekvenser \xc3\xa4r det m\xc3\xb6jligt att se dess effekt som mer \xc3\xa4n bara beslut om h\xc3\xa5rklippning och p\xc3\xa5skdatum. Den kan ist\xc3\xa4llet ses som ett viktigt steg p\xc3\xa5 v\xc3\xa4gen f\xc3\xb6r en eventuell romersk-katolisering av kyrkan i England. Denna katolisering skulle visserligen ha skett i alla fall, utan synoden i Whitby. Inte desto mindre, framf\xc3\xb6rallt efter reformationen, har synoden symboliskt setts som en kamp mellan den keltiska kyrkan och den romersk-katolska kyrkan. Oswius beslut skulle d\xc3\xa4rmed ses som ett underkuvande av den keltiska kyrkan till Roms f\xc3\xb6rdel. Det finns en p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende diskussion om huruvida det verkligen kan s\xc3\xa4gas ha funnits en reell kamp mellan en keltisk kyrka mot en romersk-katolsk kyrka, f\xc3\xb6re respektive efter Whitby. Till ganska nyligen omfattade universitetskursen i kyrkohistoria vid Scottish Divinity Faculty perioden fr\xc3\xa5n Apostlag\xc3\xa4rningarna till \xc3\xa5r 664 f\xc3\xb6r att sedan forts\xc3\xa4tta fr\xc3\xa5n 1560. Patrick Wormald s\xc3\xa4ger:_NEWLINE_Fr\xc3\xa5n George Buchanans tid, d\xc3\xa5 de f\xc3\xb6rsta tankarna p\xc3\xa5 skapandet av en skotsk kyrka d\xc3\xb6k upp, till ett h\xc3\xa4pnadsv\xc3\xa4ckande sent datum, fanns det motiv f\xc3\xb6r en antiromersk, antiepiskopal och, under 1800-talet, antiinstitutionell h\xc3\xa5llning i den Columbanska eller "keltiska" kyrkan. /.../ Tanken att det fanns en "keltisk" kyrka enligt n\xc3\xa5gon slags postreformatorisk syn \xc3\xa4r fortfarande ohyggligt sv\xc3\xa5rt att radera ur studenternas hj\xc3\xa4rnor."_NEWLINE_Oavsett hur det ligger till \xc3\xa4r symboliken av en keltisk kyrka viktig f\xc3\xb6r dess anh\xc3\xa4ngare efter reformationen._NEWLINE_Genom att placera synoden i dess r\xc3\xa4tta historiska kontext har ocks\xc3\xa5 historiker, specialiserade p\xc3\xa5 den anglosaxiska tiden, noterat synodens betydelse f\xc3\xb6r de samtida politiska sp\xc3\xa4nningarna. Henry Mayr-Harting ans\xc3\xa5g att Alhfriths intresse f\xc3\xb6r att sammankalla synoden skall ses som ett uttryck f\xc3\xb6r dennes \xc3\xb6nskan att utmana sin far om tronen i Bernicia och f\xc3\xb6r att ers\xc3\xa4tta Colm\xc3\xa1n med en biskop som var mer samst\xc3\xa4mmig med Alhfrith sj\xc3\xa4lv.'