b'\n_START_ARTICLE_\nRelaskop\n_START_PARAGRAPH_\nRelaskop \xc3\xa4r ett instrument som anv\xc3\xa4nds f\xc3\xb6r att best\xc3\xa4mma grundyta i skogsbest\xc3\xa5nd vid skogsuppskattning. Grundytan \xc3\xa4r summan av alla tr\xc3\xa4dstammars genomsk\xc3\xa4rningsarea vid h\xc3\xb6jden 1.3 meter, inom ett omr\xc3\xa5de med arealen 1 hektar.\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nRelaskopet uppfanns av \xc3\x96sterrikaren Walter Bitterlich p\xc3\xa5 1930-talet. Instrumentet kom snabbt att f\xc3\xa5 stort genomslag i skogsbruket p\xc3\xa5 grund av sin enkelhet. Grundytan i ett best\xc3\xa5nd best\xc3\xa4ms genom att endast r\xc3\xa4kna antalet tr\xc3\xa4d som fyller ut instrumentets spalt fr\xc3\xa5n en given m\xc3\xa4tpunkt. Metoden har stor anv\xc3\xa4ndning \xc3\xa4n idag (2018), \xc3\xa4ven om moderna tekniker f\xc3\xb6r skogsuppskattning inneb\xc3\xa4r att betydelsen av relaskopm\xc3\xa4tning minskar. Relaskopet kan utnyttjas f\xc3\xb6r flera syften. En vanlig till\xc3\xa4mpning \xc3\xa4r att ett skogsbest\xc3\xa5nds virkesvolym best\xc3\xa4ms med hj\xc3\xa4lp av en tabell som har grundyta och medelh\xc3\xb6jd som ing\xc3\xa5ngsvariabler.\n_START_SECTION_\nInstrumentet\n_START_PARAGRAPH_\nEtt relaskop best\xc3\xa5r ofta av en enkel plastbricka med en 1 cm bred spalt\xc3\xb6ppning. Till spalten \xc3\xa4r normalt kopplat en 50 cm l\xc3\xa5ng kedja. Vid f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet 1:50 mellan spaltbredd och kedjel\xc3\xa4ngd har relaskopet r\xc3\xa4knefaktorn 1, d.v.s. grundytan erh\xc3\xa5lls som summan av antalet r\xc3\xa4knade stammar som fyller spalten. Vid andra f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden mellan spaltbredd och kedjel\xc3\xa4ngd erh\xc3\xa5lls andra r\xc3\xa4knefaktorer. I t\xc3\xa4t skog anv\xc3\xa4nds t.ex. ofta r\xc3\xa4knefaktorn 2, vilket inneb\xc3\xa4r att antalet r\xc3\xa4knade tr\xc3\xa4d ska multipliceras med 2 d\xc3\xa5 grundytan ber\xc3\xa4knas.  _NEWLINE_I Sverige anv\xc3\xa4nds normalt enkla instrument av ovan beskrivet slag. I andra l\xc3\xa4nder, s\xc3\xa4rskilt d\xc3\xa4r skogarna \xc3\xa4r mycket kuperade, anv\xc3\xa4nds ist\xc3\xa4llet optiska instrument som korrigerar f\xc3\xb6r att marken inte \xc3\xa4r plan. Utan s\xc3\xa5dan korrektion blir grundytebest\xc3\xa4mningen beh\xc3\xa4ftad med systematiska fel. Bilden till denna artikel \xc3\xa4r ett exempel p\xc3\xa5 ett s\xc3\xa5dant instrument, ett s.k. Spegelrelaskop. Med denna typ av instrument kan \xc3\xa4ven tr\xc3\xa4dets diameter vid olika h\xc3\xb6jder l\xc3\xa4ngs stammen m\xc3\xa4tas.\n_START_SECTION_\nStatistiska principer\n_START_PARAGRAPH_\nRelaskopets teori h\xc3\xa4rleds enklast genom s.k. stickprovsteori, d\xc3\xa4r det visar sig att sannolikheten f\xc3\xb6r att ett tr\xc3\xa4d ska bli medr\xc3\xa4knat vid relaskopering \xc3\xa4r proportionell mot dess genomsk\xc3\xa4rningsarea vid h\xc3\xb6jden 1.3 meter. Vid best\xc3\xa4mning av grundyta b\xc3\xb6r man ocks\xc3\xa5 ta h\xc3\xa4nsyn till att grundytan varierar mellan olika delar av ett best\xc3\xa5nd, vilket inneb\xc3\xa4r att noggrannheten i best\xc3\xa4mningen av grundyta \xc3\xb6kar ju fler m\xc3\xa4tningar som genomf\xc3\xb6rs.'