b'\n_START_ARTICLE_\nWheatstones brygga\n_START_PARAGRAPH_\nWheatstones brygga, uppfunnen av Charles Wheatstone, \xc3\xa4r en anv\xc3\xa4ndning av bryggkopplingen, en elektrisk krets d\xc3\xa4r tre k\xc3\xa4nda och ett ok\xc3\xa4nt motst\xc3\xa5nd kopplas \xc3\xb6ver en galvanometer f\xc3\xb6r att med stor noggrannhet best\xc3\xa4mma det ok\xc3\xa4nda motst\xc3\xa5ndet. D\xc3\xa5 det med metoden ocks\xc3\xa5 g\xc3\xa5r att detektera mycket sm\xc3\xa5 variationer i det fj\xc3\xa4rde motst\xc3\xa5ndet, anv\xc3\xa4nds den ofta i till\xc3\xa4mpningar d\xc3\xa4r det fj\xc3\xa4rde motst\xc3\xa5ndet utg\xc3\xb6r en sensor som reagerar p\xc3\xa5 n\xc3\xa5gon yttre fysikalisk storhet.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nDen ursprungliga m\xc3\xa4tkretsen var ett "hugskott" som den brittiske fysikern Samuel Hunter Christie, publicerade 1833 som sin "diamantmetod". Ordet "diamant" kan i engelskan associera till figuren romb eller till spelkortet "ruter ess". 1843 f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttrade Wheatstone metoden, och blev k\xc3\xa4nd som metodens uppfinnare._NEWLINE_Senare utvidgade James Clerk Maxwell metoden f\xc3\xb6r till\xc3\xa4mpning \xc3\xa4ven i v\xc3\xa4xelstr\xc3\xb6mskretsar.\n_START_SECTION_\nTill\xc3\xa4mpningar\n_START_PARAGRAPH_\nEftersom det \xc3\xa4r betydligt enklare att avl\xc3\xa4sa en skala \xc3\xa4n att justera in ett noll\xc3\xa4ge, anv\xc3\xa4nds i praktiken f\xc3\xb6r det mesta metod tv\xc3\xa5 ovan. Matematiken integreras naturligtvis i en automatisk reglerkrets, s\xc3\xa5 att resultatet st\xc3\xa5r att avl\xc3\xa4sa direkt p\xc3\xa5 en display, eller kopplat till ett centralt \xc3\xb6vervakningssystem.\n_START_SECTION_\nWheatstones brygga medels v\xc3\xa4xelstr\xc3\xb6m\n_START_PARAGRAPH_\nMed Wheatstones brygga kan man best\xc3\xa4mma v\xc3\xa4rdet hos godtycklig elektrisk komponent. Man beh\xc3\xb6ver dock h\xc3\xa5lla i huvudet att det \xc3\xa4r impedansen eller reaktansen hos komponenten som \xc3\xa4r avg\xc3\xb6rande n\xc3\xa4r man driver den med v\xc3\xa4xelstr\xc3\xb6m. Vad man g\xc3\xb6r \xc3\xa4r att man skickar en sinussignal, Vosc, \xc3\xb6ver bryggan och m\xc3\xa4ter U. N\xc3\xa4r U \xc3\xa4r noll avl\xc3\xa4ser man potentiometerns l\xc3\xa4ge. Det \xc3\xa4r dock inte lika l\xc3\xa4tt som att bara ta det procentuella v\xc3\xa4rdet hos potentiometern. Men n\xc3\xa4r man v\xc3\xa4l insett det \xc3\xa4r g\xc3\xa5ngen r\xc3\xa4ttfram. F\xc3\xb6r att f\xc3\xa5 riktigt bra spann i avl\xc3\xa4sningarna (det vill s\xc3\xa4ga f\xc3\xb6r att kunna m\xc3\xa4ta vitt skilda reaktanser) beh\xc3\xb6ver dock Vosc vara svepbar i frekvens._NEWLINE_Som exempel kan n\xc3\xa4mnas att om potentiometern st\xc3\xa5r p\xc3\xa5 70% (f\xc3\xb6r att g\xc3\xb6ra U noll) \xc3\xa4r reaktansf\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet uppifr\xc3\xa5n 30% till 70% eller tre till sju. DUT (Device Under Test) \xc3\xa4r d\xc3\xa5 allts\xc3\xa5 7/3 st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n Zref. I fallet induktans \xc3\xa4r det l\xc3\xa4tt att r\xc3\xa4kna d\xc3\xa5_NEWLINE_dvs reaktansen, , \xc3\xa4r proportionell mot induktansen, L, medan det i fallet kondensatorer \xc3\xa4r inverterat enligt_NEWLINE_Resistanser fungerar dock alltid.'