b'\n_START_ARTICLE_\nUnderjorden (bok)\n_START_SECTION_\nMottagande\n_START_PARAGRAPH_\nEva Str\xc3\xb6m skrev i Sydsvenskan: "Sonetten har en f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att framkalla monotoni om den blir alltf\xc3\xb6r taktfast, men Malte Persson steppar elegant ur f\xc3\xa4llan med ett och annat dansant snedsteg. Sonetten brukar \xc3\xa4ven f\xc3\xb6rleda poeter till ett h\xc3\xb6gtidligt ordval. Lyckligtvis inte s\xc3\xa5 hos Malte Persson vars avsp\xc3\xa4nda vokabul\xc3\xa4r \xc3\xa4r lika uppdaterad som ett sms. ... Malte Perssons djupdykning ner i den stockholmska tunnelbanan som korsats med grekisk mytologi har blivit en fr\xc3\xa4sch och kvick diktsamling, d\xc3\xa4r sonettformens pentameter utg\xc3\xb6r diktens levande hj\xc3\xa4rtslag." Nikanor Teratologen recenserade boken i Tidningen Kulturen, d\xc3\xa4r han beskrev sonetterna som "stillsamt grymma och forms\xc3\xa4kra". Han j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rde boken med Inlandsbanan av Erik Beckman, som Persson hade skrivit f\xc3\xb6rordet till n\xc3\xa4r den nyutgavs 2002. Teratologen skrev: "Beckmans Inlandsbanev\xc3\xa4rld \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 \'ett slags Hades\', dock med en hel del comic relief genom burleskerier och ordlekar och det faktum att man i alla fall ibland kan sk\xc3\xa5da ut \xc3\xb6ver det \xc3\xb6dsliga nordiska vinterlandskapet. Sonetterna om tunnelbanan ber\xc3\xa4ttar i texten och mellan raderna om ett mer helvetiskt tillslutet och rymningss\xc3\xa4kert inferno - s\xc3\xa5 \xc3\xa4r de ju ocks\xc3\xa5 skrivna drygt fyra decennier l\xc3\xa4ngre fram i v\xc3\xa5r sk\xc3\xb6na nya v\xc3\xa4rld i det vi som \xc3\xa4r gammalmodiga envisas med att forts\xc3\xa4tta kalla Sverige." I Expressen skrev Mikael van Reis: "I den goda sonetten skall rimmet vara utan tv\xc3\xa5ng, n\xc3\xa4stan k\xc3\xa4nnas som en tillf\xc3\xa4llighet och \xc3\xa4nd\xc3\xa5 ge frasen elegant fasthet. Sm\xc3\xa4rta fordrar \xc3\xa4nd\xc3\xa5 ett l\xc3\xa4tt sinne._NEWLINE_Malte Persson har tvivelsutan den vigheten, men \xc3\xa4r mer konstflitigt fr\xc3\xa4ck \xc3\xa4n just elegant." Reis fortsatte: "H\xc3\xa4r finns lite obligatoriska nickar \xc3\xa5t Keats (dock ett ode!), Stagnelius, Nerval, Baudelaire, Rilke, Pound och resten av stj\xc3\xa4rng\xc3\xa4nget. L\xc3\xa4saren f\xc3\xa5r smickras en smula och l\xc3\xa4saren bockar av och ler. Risken d\xc3\xa5 \xc3\xa4r att hamna i lillgammal pastisch, vilket alltid \xc3\xa4r en aspekt av det teatrala arrangemanget med allehanda kostymer. Malte Persson blygs inte i sin t-bana och det \xc3\xa4r i sj\xc3\xa4lva verket ett medvetet drag att lite ironiskt spela med b\xc3\xa5de imitationen och allusionen. Det underjordiska temat till trots \xc3\xa4r detta \xc3\xa4nd\xc3\xa5 en livaktig tabl\xc3\xa5samling."'