b'\n_START_ARTICLE_\nEryops\n_START_SECTION_\nBeskrivning\n_START_PARAGRAPH_\nKraniet hos Eryops \xc3\xa4r proportionellt stor; Bred och platt och n\xc3\xa5r uppemot 60 centimeter. Det liknade det hos stj\xc3\xa4rtgroddjur. Den hade en enorm mun med m\xc3\xa5nga vassa t\xc3\xa4nder i starka k\xc3\xa4kar. Dess t\xc3\xa4nder hade emalj med en hopvikt m\xc3\xb6nster, d\xc3\xa4rav dess klassificering med labyrinthodontia ("labyrinttandad"). Dess huggtandsartade palatala t\xc3\xa4nder tillsammans med dess stora, gapande k\xc3\xa4kar tyder p\xc3\xa5 en inertial utfodringsvana. Ett amfibiedjur skulle fatta tag om sitt byte och, eftersom det saknar tuggmekanism, kasta huvudet upp\xc3\xa5t och bak\xc3\xa5t och samtidigt som bytet kastas l\xc3\xa4ngre bak i munnen. S\xc3\xa5dant \xc3\xa4tbeteende \xc3\xa4gnar sig dagens krokodiler och alligatorer \xc3\xa5t. Det tas f\xc3\xb6r givet att Eryops inte var s\xc3\xa4rskilt aktiv. S\xc3\xa5lunda var en rovdjurslik tillvaro visserligen m\xc3\xb6jlig men troligen inte norm. Det \xc3\xa4r mer sannolikt att den \xc3\xa5t fisk, antingen i vattnet eller de som strandade p\xc3\xa5 kanten av sj\xc3\xb6ar och tr\xc3\xa4sk. Utbudet av markbundna ryggradsl\xc3\xb6sa djur var dessutom rikligt p\xc3\xa5 den tiden, och detta kan ha medf\xc3\xb6rt en ganska adekvat f\xc3\xb6dok\xc3\xa4lla i sig._NEWLINE_Eryops \xc3\xb6gonh\xc3\xa5lor var stora och riktade upp\xc3\xa5t. Kroppen var l\xc3\xa5g mot marken och st\xc3\xb6tt av korta, massiva lemmar. Svansen var kort, vilket tyder p\xc3\xa5 att djuret var inte en snabb eller stark simmare. Den platta skallen med stora \xc3\xb6gon och n\xc3\xa4sborrar som placerats p\xc3\xa5 toppen av huvudet indikerar att Eryops jagade smygande, ungef\xc3\xa4r som en modern krokodil, och l\xc3\xa5g tyst i vattnet i v\xc3\xa4ntan p\xc3\xa5 byten med bara dess \xc3\xb6gon och n\xc3\xa4sborrar synliga ovanf\xc3\xb6r vattnet._NEWLINE_Skulderg\xc3\xb6rdeln hos Eryops var h\xc3\xb6gt utvecklad, och av st\xc3\xb6rre storlek till f\xc3\xb6rm\xc3\xa5n f\xc3\xb6r b\xc3\xa4ttre musklelf\xc3\xa4sten till b\xc3\xa5de g\xc3\xb6rdeln samt armar och ben. Framf\xc3\xb6r allt var skulderg\xc3\xb6rdeln bortkopplad fr\xc3\xa5n kraniet, vilket resulterade i f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttrad markf\xc3\xb6rflyttning. Crossopterygian cleithrum bibeh\xc3\xb6lls som nyckelbenet, och interclavicle var v\xc3\xa4l utvecklat, liggande p\xc3\xa5 undersidan av br\xc3\xb6stet. I primitiva former kunde de b\xc3\xa5da nyckelbenen och interclavicle ha vuxit ventralt p\xc3\xa5 ett s\xc3\xa5dant s\xc3\xa4tt att de bildar en bred br\xc3\xb6stplatta, fast\xc3\xa4n s\xc3\xa5 inte var fallet med Eryops. Den \xc3\xb6vre delen av g\xc3\xb6rdeln hade ett platt skulderblad, med h\xc3\xa5lrummet Cavitas glenoidalis bel\xc3\xa4get nedanf\xc3\xb6r, vilket fungerar som artikulationsytan f\xc3\xb6r \xc3\xb6verarmsbenet, medan det ventralt fanns en stor platt coracoid-platta vriden i riktning mot mittlinjen._NEWLINE_B\xc3\xa4ckenet var ocks\xc3\xa5 mycket st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n den enkla plattan som finns i fiskar, vilket m\xc3\xb6jligg\xc3\xb6r f\xc3\xb6r mer muskler. Det utstr\xc3\xa4cktes l\xc3\xa5ngt dorsalt och sammansl\xc3\xb6t vid ryggraden av en eller flera s\xc3\xa4rskilda revben. Bakbenen var i viss grad specialiserade p\xc3\xa5 att inte bara b\xc3\xa4ra upp vikt, men tillhandah\xc3\xb6ll \xc3\xa4ven framdrivning. Den dorsala f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngningen av b\xc3\xa4ckenet var tarmbenet, medan det breda ventrala plattan bestod av blygdbenet framtill och ischium baktill. De tre benen m\xc3\xb6ttes p\xc3\xa5 en enda punkt i mitten av b\xc3\xa4ckenets triangel, som kallas acetabulum, vilket ger en yta f\xc3\xb6r artikulation f\xc3\xb6r l\xc3\xa5rbenet.'