b'\n_START_ARTICLE_\nStephen Pichon\n_START_PARAGRAPH_\nStephen Jean Marie Pichon, f\xc3\xb6dd den 10 augusti 1857 i Arnay-le-Duc (C\xc3\xb4te d\'Or), d\xc3\xb6d den 18 september 1933 i Vers-en-Montagne (Jura), var en fransk politiker, diplomat och publicist._NEWLINE_Pichon b\xc3\xb6rjade 1878 sin tidningsmannabana och blev 1880 medarbetare i Clemenceaus tidning "Justice". Han invaldes 1882 i Paris municipalr\xc3\xa5d och blev 1885 ledamot av deputeradekammaren, d\xc3\xa4r han sl\xc3\xb6t sig till yttersta v\xc3\xa4nstern. Vid 1893 \xc3\xa5rs val f\xc3\xb6ll Pichon igenom, blev 1894 franskt s\xc3\xa4ndebud hos republiken Haiti, 1896 i Rio de Janeiro och 1897 i Peking, d\xc3\xa4r han bland annat hade att utst\xc3\xa5 legationernas bel\xc3\xa4gring under boxarupproret 1900. Fr\xc3\xa5n Peking f\xc3\xb6rflyttades han 1901 som _NEWLINE_generalresident till Tunisien, gjorde sig d\xc3\xa4r bem\xc3\xa4rkt f\xc3\xb6r administrativ duglighet och valdes i januari 1906 till senator (f\xc3\xb6r Jura)._NEWLINE_Pichon bibeh\xc3\xb6ll generalresidentposten, tills han (oktober samma \xc3\xa5r) blev utrikesminister i Clemenceaus minist\xc3\xa4r. Samma post bibeh\xc3\xb6ll han i Briands b\xc3\xa5da f\xc3\xb6rsta minist\xc3\xa4rer (juli 1909-februari 1911). Han visade sig som utrikesminister vara en smidig diplomat och verkade s\xc3\xa4rskilt f\xc3\xb6r st\xc3\xa4rkande av ententef\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet till Storbritannien och f\xc3\xb6r den europeiska fredens bef\xc3\xa4stande genom \xc3\xb6verenskommelser om uppr\xc3\xa4tth\xc3\xa5llande av "status quo" (den spansk-engelsk-franska ententen om status quo vid Medelhavets och Atlantiska oceanens kuster 1907, norska integritetstraktaten samma \xc3\xa5r, Nord- och \xc3\x96stersj\xc3\xb6avtalen 1908)._NEWLINE_Pichon var \xc3\xa5nyo utrikesminister mars-december 1913 (i minist\xc3\xa4ren Barthou) och s\xc3\xb6kte d\xc3\xa5 bland annat f\xc3\xb6rbereda en entente med Spanien (Poincar\xc3\xa9 och Pichon bes\xc3\xb6kte Madrid i oktober). Han sl\xc3\xb6t sig efter minist\xc3\xa4ren Barthous fall allt n\xc3\xa4rmare Briand i fejd mot Caillaux och radikalernas yttersta v\xc3\xa4nster, \xc3\xa5tergick till publicistiken och blev 1914 huvudredakt\xc3\xb6r f\xc3\xb6r den mycket spridda tidningen "Le petit journal". Pichon var utrikesminister i Clemenceaus minist\xc3\xa4r november 1917\xe2\x80\x93januari 1920 och en av Frankrikes delegerade vid fredskonferensen i Versailles 1919. Under \xc3\xa5ren d\xc3\xa4refter deltog Pichon p\xc3\xa5 grund av sjuklighet f\xc3\xb6ga i det politiska livet.'