b'\n_START_ARTICLE_\nUB40\n_START_SECTION_\nMed r\xc3\xb6tterna i roots reggae och ungdomssfavoriter\n_START_PARAGRAPH_\nGruppen var fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan starkt influerad av dub samt av tidiga rocksteady- och reggael\xc3\xa5tar, som de h\xc3\xb6rde som barn p\xc3\xa5 fritidsg\xc3\xa5rdar i b\xc3\xb6rjan av 1970-talet. Sommaren 1978 b\xc3\xb6rjade de arbetarklassungdomar som skulle bli UB40:s k\xc3\xa4rna repetera i en k\xc3\xa4llarlokal med l\xc3\xa5nade instrument. Robin Campbells yngre bror Ali, Earl Falconer, Brian Travers och James Brown k\xc3\xa4nde alla varandra fr\xc3\xa5n Mosely School of Art, medan Norman Hassan var en barndomsv\xc3\xa4n till Ali Campbell. Inledningsvis s\xc3\xa5g de sig sj\xc3\xa4lva som ett "jazz-dub-reggaeband", och deras f\xc3\xb6rsta singlar och det f\xc3\xb6rsta LP-albumet har ett sound som skiljer sig fr\xc3\xa5n deras senare musik. Snart rekryterades Michael Virtue och Astro \xe2\x80\x93 som hade l\xc3\xa4rts upp till DJ och toaster genom att jobba f\xc3\xb6r Birminghams sound-system Duke Alloy. Gruppen var v\xc3\xa4nsterorienterad och skiljde sig fr\xc3\xa5n de m\xc3\xa5nga punkare och 2 Tone-anh\xc3\xa4ngare (de brittiska ska-bandens publik) som fanns vid tidpunkten. UB40 bek\xc3\xa4nde sin politiska f\xc3\xa4rg genom d\xc3\xb6pa bandet efter en arbetsf\xc3\xb6rmedlingsblankett, och de deltog i marscher mot det nazistiska partiet National Front och i massm\xc3\xb6ten organiserade av RAR \xe2\x80\x93 Rock Against Racism. \xc3\x84ven om de deltog i samma manifestationer hade de tv\xc3\xa5 stora reggaebanden fr\xc3\xa5n Birmingham \xe2\x80\x93 Steel Pulse och UB40 \xe2\x80\x93 inget samr\xc3\xb6re med varandra.         _NEWLINE_Innan n\xc3\xa5gon av dem vare sig kunde spela eller \xc3\xa4gde n\xc3\xa5gra instrument, reste Ali Campbell och Brian Travers runt i Birminghamomr\xc3\xa5det 1978-79 f\xc3\xb6r att fr\xc3\xa4mja bandet och s\xc3\xa4tta upp UB40-affischer. Bandet k\xc3\xb6pte sina f\xc3\xb6rsta instrument f\xc3\xb6r 4000 pund som Ali Campbell \xe2\x80\x93 som skulle bli bandets s\xc3\xa5ngare \xe2\x80\x93 hade vunnit p\xc3\xa5 en t\xc3\xa4vling p\xc3\xa5 en pub d\xc3\xa4r han firat sin sjuttonde f\xc3\xb6delsedag. _NEWLINE_Deras reggae skapades och finslipades genom m\xc3\xa5nga och l\xc3\xa5nga jam-sessioner p\xc3\xa5 olika st\xc3\xa4llen i Birmingham. De h\xc3\xb6ll oftast till p\xc3\xa5 Rich Bitch Studios i Selly Oak, Birmingham. UB40:s f\xc3\xb6rsta livespelning \xc3\xa4gde rum den 9 februari 1979 p\xc3\xa5 Hare & Hounds Pub i Kings Heath i Birmingham. Det var en spelning p\xc3\xa5 en v\xc3\xa4ns f\xc3\xb6delsedagsfest och publiken bestod mestadels av kompisar._NEWLINE_UB40:s f\xc3\xb6rsta genombrott kom n\xc3\xa4r Chrissie Hynde imponerades n\xc3\xa4r de spelade p\xc3\xa5 en pub och erbj\xc3\xb6d dem att bli f\xc3\xb6rband till hennes band, The Pretenders. De pengar de tj\xc3\xa4nade p\xc3\xa5 turn\xc3\xa9n investerade de i inspelningen av sin f\xc3\xb6rsta singel \xe2\x80\x93 "King"/"Food For Thought". Det skedde p\xc3\xa5 Graduate Records, ett lokalt skivbolag som \xc3\xa4gdes av David Virr. Singeln n\xc3\xa5dde som b\xc3\xa4st en fj\xc3\xa4rdeplats p\xc3\xa5 den brittiska singellistan. UB40:s f\xc3\xb6rsta LP Signing Off sl\xc3\xa4pptes den 29 augusti 1980 och inneh\xc3\xb6ll nyskapande reggae med stora inslag av bl\xc3\xa5sinstrument, ekon och dub. LP-albumet spelades in i en hyrd lokal i Birmingham och producerades av Bob Lamb. Det fanns ingen reggae eller musik \xc3\xb6ver huvud taget som l\xc3\xa4t som l\xc3\xa5tarna p\xc3\xa5 Signing Off. Det multikulturella bandet fr\xc3\xa5n Birmingham k\xc3\xa4nde ingen press p\xc3\xa5 sig att spela "autentisk" reggae. Texterna hade inget med rastafari att g\xc3\xb6ra. I\'m a British subject, not proud of it, whilst I carry the burden of shame, var texten i en av l\xc3\xa5tarna.  _NEWLINE_Signing Off n\xc3\xa5dde s\xc3\xa5 h\xc3\xb6gt som en andraplats p\xc3\xa5 Storbritanniens albumslista och tillbringade totalt 71 veckor p\xc3\xa5 listan. Signing Off \xc3\xa4r numera ett platinaalbum, dvs det har s\xc3\xa5lts i \xc3\xb6ver en miljon exemplar i Europa, _NEWLINE_Med den andra LP:n Present Arms (1981) sade UB40 farv\xc3\xa4l till den utforskande, suggestiva reggae som pr\xc3\xa4glat deras f\xc3\xb6rsta album. Present Arms l\xc3\xa4t mer som traditionell reggae, men andan fanns kvar. L\xc3\xa5ten "One in Ten" handlar om den brittiska statistiken \xc3\xb6ver andelen arbetsl\xc3\xb6sa i landet. Texten handlar om de verkliga m\xc3\xa4nniskor som g\xc3\xb6mts i statistikens anonymitet: Nobody knows me, but I\'m always there. A statistical reminder of a world that doesn\'t care. L\xc3\xa5ten blev ett anthem f\xc3\xb6r den brittiska protestr\xc3\xb6relsen och lika ber\xc3\xa4ttigad n\xc3\xa4r det g\xc3\xa4llde den brittiska arbetarklassens problem som Bob Marleys och Peter Toshs l\xc3\xa5tar var n\xc3\xa4r det g\xc3\xa4llde de v\xc3\xa4stindiska slav\xc3\xa4ttlingarnas problem._NEWLINE_Fyra m\xc3\xa5nader senare sl\xc3\xa4pptes Present Arms in Dub, och blev det f\xc3\xb6rsta dub-albumet n\xc3\xa5gonsin som tog sig in p\xc3\xa5 UK Top 40. Detta skedde n\xc3\xa4r dubmusik var n\xc3\xa5got som var exklusivt reserverat f\xc3\xb6r specialintresserade reggaelyssnare. UB40:s status hos de brittiska skivk\xc3\xb6parna var nu fastlagd. De s\xc3\xa5gs som trov\xc3\xa4rdiga trots att de producerade hitl\xc3\xa5tar, och de praktiserade ekonomisk demokrati genom att ge samtliga bandmedlemmar en lika stor andel i bandets inkomster och investeringar.\n_START_SECTION_\nLabour of love\n_START_PARAGRAPH_\nGruppens st\xc3\xb6rsta internationella hits kom en bit in p\xc3\xa5 1980-talet n\xc3\xa4r de b\xc3\xb6rjade sl\xc3\xa4ppa Labour of Love-albumen med covers p\xc3\xa5 jamaicanska hitl\xc3\xa5tar fr\xc3\xa5n perioden 1966 \xe2\x80\x93 1976. En del av materialet kom fr\xc3\xa5n den subgenre som kallas lovers rock, men UB40 tog sig an sina ungdomsl\xc3\xa5tar, oavsett om det var roots reggae, rocksteady eller lovers rock, med ett mjukt och behagligt sound som den tekniska utvecklingen p\xc3\xa5 musikinstrumentfronten m\xc3\xb6jliggjorde. Ali Campbell blev nu f\xc3\xb6rstes\xc3\xa5ngare eftersom hans r\xc3\xb6st passade till det mjuka, elektroniska reggaesoundet. _NEWLINE_Labour of Love (1983) n\xc3\xa5dde f\xc3\xb6rstaplatsen p\xc3\xa5 den brittiska listan och en \xc3\xa5ttondeplats p\xc3\xa5 Billboard 200 i USA. Deras coverversion av rocksteadyl\xc3\xa5ten "Red, Red Wine" p\xc3\xa5 albumet Labour of Love (ursprungligen skriven och inspelad av Neil Diamond och framf\xc3\xb6rd som rocksteadyversion av Tony Tribe) \xc3\xa4r en av de mest k\xc3\xa4nda. \xc3\x85r 1985 sl\xc3\xa4ppte UB40 och Chrissie Hynde en reggaecover p\xc3\xa5 Sonny & Chers (1965) "I Got You Babe", som ocks\xc3\xa5 blev en stor hit, och ett koncept som upprepades 1988 med "Breakfast in Bed". \xc3\x85r 1987 blev de det f\xc3\xb6rsta reggaebandet, och ett av de f\xc3\xb6rsta banden \xc3\xb6ver huvud taget fr\xc3\xa5n V\xc3\xa4st, som upptr\xc3\xa4dde live i Sovjetunionen. _NEWLINE_UB40 hade s\xc3\xa5ledes inga st\xc3\xb6rre problem med att klara den omst\xc3\xa4llning i reggaemusiken som kom med de digitala instrumenten i mitten av 1980-talet, den nya raggamusiken och dancehallmusikens frammarsch. Bandet har sl\xc3\xa4ppt 25 album, och det \xc3\xa4r Labour of Love-albumen som s\xc3\xa5lt b\xc3\xa4st.'