b'\n_START_ARTICLE_\nGeorges Picot\n_START_PARAGRAPH_\nGeorges-Marie-Ren\xc3\xa9 Picot, f\xc3\xb6dd den 24 december 1838 i Paris, d\xc3\xb6d den 16 augusti 1909, var en fransk historiker och r\xc3\xa4ttsl\xc3\xa4rd, far till diplomaten Fran\xc3\xa7ois Georges-Picot._NEWLINE_Picot tj\xc3\xa4nstgjorde fr\xc3\xa5n 1865 vid Seinetribunalet och var 1877-79 direkt\xc3\xb6r i justitieministeriet. Utom avhandlingar av juridiskt inneh\xc3\xa5ll utgav Picot Histoire des \xc3\x89tats g\xc3\xa9n\xc3\xa9raux et leur influence sur le gouvernement de la France de 1355 \xc3\xa0 1614 (4 band, 1872; 2:a upplagan 1888), ett arbete, som 1873 och 1874 av Franska akademien bel\xc3\xb6nades med det stora Gobertska priset, Le parlement de Paris sous Charles VIII (1877), \xc3\x89tienne Marcel (1880), Dufaure (1883), Un devoir social et les logements d\'ouvriers (1885), \xc3\x89tudes d\'histoire contemporaine (2 band, 1907) med mera. Picot var en av de fr\xc3\xa4msta medarbetarna i tidningen "Le parlement" (v\xc3\xa4nstra centerns organ) och blev 1878 ledamot av Institutet, d\xc3\xa4r han 1896 eftertr\xc3\xa4dde Jules Simon som st\xc3\xa4ndig sekreterare.'