b'\n_START_ARTICLE_\nLaotiska revolution\xc3\xa4ra folkpartiet\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nPartiet har sitt ursprung i Indokinas kommunistiska parti som grundades \xc3\xa5r 1930 av Ho Chi Minh. Detta parti, som i realiteten var vietnamesiskt, l\xc3\xb6stes upp 1951 och eftertr\xc3\xa4ddes av separata grenar i de statsbildningar som kom ur Franska Indokina. F\xc3\xb6r Laos skapades Pathet Lao, en kommunistisk v\xc3\xa4pnad organisation som samarbetade med Nordvietnams regering men inte deltog s\xc3\xa4rskilt ofta i direkta strider under Indokinakriget. 1955 bildades Laos folkparti i all hemlighet i det nu sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndiga Kungariket Laos. Man bedrev dock sina politiska aktioner genom t.ex. Pathet Lao, eller den legala grenen Laotiska patriotiska fronten, genom vilken man deltog i flera regeringsbildningar._NEWLINE_1975 besegrade man den kungliga regeringen, samma \xc3\xa5r som kommunisterna segrade i Vietnam och Kambodja, och man utropade Demokratiska folkrepubliken Laos som en enpartistat. Fyra \xc3\xa5r senare skapades Laotiska fronten f\xc3\xb6r nationell uppbyggnad, en folkfront d\xc3\xa4r partiet var dominerande, i syfte att n\xc3\xa5 ut till bredare lager av befolkningen._NEWLINE_Fr\xc3\xa5n att ha ca 25 000 medlemmar \xc3\xa5r 1975 ber\xc3\xa4knade partiet sig ha uppemot 60 000 medlemmar \xc3\xa5r 1991.\n_START_SECTION_\nPolitisk plattform\n_START_PARAGRAPH_\nVid makt\xc3\xb6vertagandet \xc3\xa5r 1975 proklamerade partiet att man genom sitt lyckade folkkrig hade genomf\xc3\xb6rt landets "nationella och demokratiska revolution". Det nationella m\xc3\xa5let var att sparka ut den franska kolonialmakten och de amerikanska imperialisterna, och det demokratiska m\xc3\xa5let var att besegra vad man s\xc3\xa5g vara reaktion\xc3\xa4ra, borgerliga, feodala och liknande element inuti landet. Under partiet allierade sig Laos med det enade Vietnam samt Sovjetunionen och utm\xc3\xa5lade som externa fiender sovjetfientliga stater, fr\xc3\xa4mst USA och Kina._NEWLINE_Partiet valde kring \xc3\xa5r 1989 att f\xc3\xb6lja Michail Gorbatjovs perestrojka till viss del, och f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte sm\xc3\xa5tt decentralisera exempelvis statliga storf\xc3\xb6retag. Man legitimiserade reformerna av vad som tidigare hade varit oacceptabelt med Lenins nya ekonomiska politik som historiskt exempel. Efter kalla krigets slut sv\xc3\xa4ngde partiet gradvis och accepterade alltmer marknadsekonomiska \xc3\xa5tg\xc3\xa4rder samt Laos \xc3\xb6kade beroende av marknadsekonomiska stater. Traditionell marxist-leninistisk retorik har i stort \xc3\xb6vergivits av partiet men likt i Kina har inf\xc3\xb6randet av ekonomiska reformer inte f\xc3\xb6ljts av demokratisering.'