b'\n_START_ARTICLE_\nHans Alin\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nHans Alin f\xc3\xb6ddes 1893 i Hillersj\xc3\xb6, en liten by i Hillesh\xc3\xb6gs socken p\xc3\xa5 Eker\xc3\xb6 i M\xc3\xa4laren. Han var son till agronomen F.L. Alin och Charlotta Alin._NEWLINE_Som sexton\xc3\xa5ring skrev han sin f\xc3\xb6rsta teaterpj\xc3\xa4s. Efter studentexamen i Stockholm gjorde han 1913-15 en studieresa i Europa med l\xc3\xa4ngre vistelser i Paris, Berlin, Wien och Budapest. Hemkommen till Sverige blev ett antal av hans teaterpj\xc3\xa4ser uppf\xc3\xb6rda i Stockholm. Han var fram till 1920 \xc3\xa4ven verksam som jounalist p\xc3\xa5 Dagen, Svenska Dagbladet och Stockholmstidningen, samt teaterkritiker p\xc3\xa5 Bonniers M\xc3\xa5nadsh\xc3\xa4fte.  _NEWLINE_H\xc3\xb6sten 1920 emigrerade den 27-\xc3\xa5rige Alin till Amerika. Han bosatte sig i New York och 1921 blev han anst\xc3\xa4lld som journalist p\xc3\xa5 tidningen  Nordstjernan, d\xc3\xa4r han verkade som musik och teaterkritiker. \xc3\x85r 1925 skev han filmmanuset till Domen, en av de f\xc3\xb6rsta dramatiska ljudfilmerna. Han \xc3\xb6versatte ocks\xc3\xa5 n\xc3\xa5gra av August Strindbergs pj\xc3\xa4ser. Under 1940-, 50- och 60-talen var Alin journalist och redakt\xc3\xb6r p\xc3\xa5 Svenska Amerikanaren Tribunen i Chicago. Han var tidvis \xc3\xa4ven bosatt i Mineral Point, Wisconsin. Han \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde till Sverige 1965._NEWLINE_Alin dog 1975 och \xc3\xa4r gravsatt p\xc3\xa5 Norra begravningsplatsen i Solna. Hans efterl\xc3\xa4mnade personarkiv finns p\xc3\xa5 Kungliga Biblioteket i Stockholm.\n_START_SECTION_\nDramatik\n_START_PARAGRAPH_\nAlin skrev flera teaterpj\xc3\xa4ser som sattes upp i Stockholm under sista halvan av 1910-talet. I mars 1916 spelade Blancheteatern V\xc3\xa5rblod, ett bondedrama i en akt under regi av Bror \xc3\x96bergsson. P\xc3\xa5 Skansens v\xc3\xa5rfest spelades i juni 1917 pj\xc3\xa4sen I vildskogen. I december 1917 spelade Blancheteatern Benja. Pj\xc3\xa4sen En moder spelades p\xc3\xa5  Folkets park. Robespierre, skriven 1918, sattes dock aldrig upp i Sverige, trots att Alin ans\xc3\xa5g att det var hans b\xc3\xa4sta pj\xc3\xa4s._NEWLINE_I New York fortsatte Alin att skriva dramatik. I en engelsk \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning av Arvid Paulson, publicerades pj\xc3\xa4sen Poverty 1925 i en antologi med 25 internationella teaterstycken, utgiven av Frank Shay p\xc3\xa5  Appletons f\xc3\xb6rlag i New York. Pj\xc3\xa4sen sattes upp s\xc3\xa5 sent som p\xc3\xa5 1950-talet p\xc3\xa5 Maryville College Playhouse i Maryville, Tennessee.\n_START_SECTION_\nGreve Patts \xc3\xa4ventyr\n_START_PARAGRAPH_\nUnder pseudoymen Alf Cronh skrev Alin \xc3\xa5r 1916 den humoristiska romanen Greve Patts \xc3\x84ventyr. Boken handlar om den bortsk\xc3\xa4mde adelsmannen Greve Patt, som lever glatt p\xc3\xa5 andras bekostnad. Det b\xc3\xb6rjar med att han som fem\xc3\xa5rig pojke skjuter g\xc3\xa5rdens h\xc3\xb6ns och ko med det salongsgev\xc3\xa4r han f\xc3\xa5tt i f\xc3\xb6delsepresent av fadern, och det slutar med att han blir bannlyst p\xc3\xa5 Stockholms alla restauranger och krogar. Bokens greve Patt har vissa likheter med den unge adelsmannen G\xc3\xb6sta Hamilton, d\xc3\xa5 b\xc3\xa5da f\xc3\xa5r \xc3\xb6knamnet Kattgreven efter att ha misshandlat en katt.\n_START_SECTION_\nDomen\n_START_PARAGRAPH_\nAlin skrev 1925 filmmanuset till  Domen, en av de f\xc3\xb6rsta dramatiska ljudfilmerna. Manuset skrevs p\xc3\xa5 mindre en \xc3\xa4n en vecka. Handlingen utspelar sig i en domstol, d\xc3\xa4r en zigenare \xc3\xa4r anklagad f\xc3\xb6r mord p\xc3\xa5 en bondflicka. Fyra vittnen kallas: en knivslipare, en gammal d\xc3\xb6v pensionerad l\xc3\xa4rare, en judisk g\xc3\xa5rdfarihandlare och en v\xc3\xa4lb\xc3\xa4rgad bonde. Det visar sig att zigenaren \xc3\xa4r oskyldig, och att det var bonden som utf\xc3\xb6rt mordet. D\xc3\xa5 filmen blev en framg\xc3\xa5ng, spelades det strax efter\xc3\xa5t \xc3\xa4ven in en engelsk version, under namnet  Retribution.\n_START_SECTION_\nKonstn\xc3\xa4rliga kontakter och v\xc3\xa4nskaper\n_START_PARAGRAPH_\nSom ton\xc3\xa5ring l\xc3\xa4ste Alin allt han kunde komma \xc3\xb6ver av August Strindberg, och det var Strindbergs pj\xc3\xa4ser som inspirerade honom att b\xc3\xb6rja skriva dramatik. N\xc3\xa4r Alin var sexton \xc3\xa5r gammal skickade han sin f\xc3\xb6rsta pj\xc3\xa4s, Vid branten, till Strindberg, som uttalade sig mycket positivt om den. Under deras korta bekantskap, under Strindbergs sista \xc3\xa5r i livet, tr\xc3\xa4ffades de ett antal g\xc3\xa5nger, och Strindberg f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte hj\xc3\xa4lpa Alin att f\xc3\xa5 sin pj\xc3\xa4s uppf\xc3\xb6rd p\xc3\xa5 en teater. N\xc3\xa4r Alin blev ot\xc3\xa5lig \xc3\xb6ver att inte ha h\xc3\xb6rt fr\xc3\xa5n en producent p\xc3\xa5 flera m\xc3\xa5nader, tr\xc3\xb6stade Strindberg honom med att det tog flera \xc3\xa5r f\xc3\xb6r honom att f\xc3\xa5 sitt f\xc3\xb6rsta m\xc3\xa4sterverk, M\xc3\xa4ster Olof, uppf\xc3\xb6rd. Strindberg s\xc3\xa5g ocks\xc3\xa5 till att den unge Alin fick gratis teaterbiljetter._NEWLINE_Alin hade en l\xc3\xa5ng v\xc3\xa4nskap med amerikanen Raymond Jamieson. De k\xc3\xa4nde varandra i New York d\xc3\xa5 Alin 1925 ordnade s\xc3\xa5 att hans v\xc3\xa4n fick en liten sk\xc3\xa5despelarroll i filmen Domen. N\xc3\xa5gra \xc3\xa5r senare skrev de tillsammans pj\xc3\xa4sen Afterglow. Jamieson \xc3\xb6versatte ett par av Alins pj\xc3\xa4ser till engelska, och tillsammans \xc3\xb6versatte de ocks\xc3\xa5 tre av  Strindbergs pj\xc3\xa4ser, f\xc3\xb6rst Pelikanen 1929, och sedan  Gustaf III 1933 och  Kristina 1937. Den sista \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttningen arbetade de p\xc3\xa5 under Alins bes\xc3\xb6k hos Jamieson i hans nyink\xc3\xb6pta hus i Mineral Point, Wisconsin. Detta var en liten historisk stuga. som han kallade Helgedags Hus, och som var inr\xc3\xa4tt i svensk stil med svenska m\xc3\xb6bler, och \xc3\xb6ver d\xc3\xb6rren h\xc3\xa4ngde det en skylt med ordet V\xc3\xa4lkommen. Efter Jamieson \xc3\xb6vertogs stugan av Alin. _NEWLINE_Alin hade ocks\xc3\xa5 konstn\xc3\xa4rliga kontakter utanf\xc3\xb6r litteraturen; exempelvis med konstn\xc3\xa4rerna Nell Walden, Katherine Dreier och Marcel Duchamp, och dans\xc3\xb6rerna Ted Shawn och Eric Vidner. Han var \xc3\xa4ven styrelesledamot och New York representant f\xc3\xb6r den av Rolf de Mar\xc3\xa9 i Paris grundade Archives Internationales de la Danse (AID).'