b'\n_START_ARTICLE_\nFerdinand Sarrien\n_START_PARAGRAPH_\nJean Marie Ferdinand Sarrien, f\xc3\xb6dd den 25 oktober 1840 i Bourbon-Lancy (departementet Sa\xc3\xb4ne-et-Loire), d\xc3\xb6d den 28 november 1915 i Paris, var en fransk statsman._NEWLINE_Sarrien var f\xc3\xb6rst advokat, deltog som kapten i fransk-tyska kriget 1870\xe2\x80\x931871 och valdes 1876 till deputerad. Han blev snart en inflytelserik ledare inom den radikala v\xc3\xa4nstern och som s\xc3\xa5dan 1884 ordf\xc3\xb6rande i budgetkommissionen. Sarrien var minister f\xc3\xb6r post och telegraf i Henri Brissons kabinett (april\xe2\x80\x93december 1885), inrikesminister i Charles de Freycinets (januari\xe2\x80\x93december 1886), justitieminister i Ren\xc3\xa9 Goblets (december 1886\xe2\x80\x93december 1887) och inrikesminister i Pierre Tirards (december 1887\xe2\x80\x93mars 1888) samt i L\xc3\xa9on Bourgeois (november 1895\xe2\x80\x93april 1896). _NEWLINE_Sedan han vid Jules M\xc3\xa9lines fall f\xc3\xb6rg\xc3\xa4ves s\xc3\xb6kt bilda en egen minist\xc3\xa4r, blev han justitieminister i Brissons (juni\xe2\x80\x93oktober 1898). Sarrien underst\xc3\xb6dde kraftigt \xc3\x89mile Combes i kampen mot kongregationerna och r\xc3\xb6stade f\xc3\xb6r lagen om skilsm\xc3\xa4ssan mellan stat och kyrka. Efter Maurice Rouviers fall bildade han i mars 1906 en egen minist\xc3\xa4r, d\xc3\xa4r han sj\xc3\xa4lv blev justitieminister och Georges Clemenceau inrikesminister och den ledande sj\xc3\xa4len. Trots stark majoritet i deputeradekammaren avgick Sarrien j\xc3\xa4mte hela kabinettet i oktober samma \xc3\xa5r, f\xc3\xb6reb\xc3\xa4rande h\xc3\xa4lsosk\xc3\xa4l. \xc3\x85r 1908 valdes han till senator.'