b'\n_START_ARTICLE_\nDeneb Kaitos\n_START_SECTION_\nNomenklatur\n_START_PARAGRAPH_\nBeta Ceti har de traditionella namnen Diphda, som \xc3\xa4r arabiska f\xc3\xb6r "groda", fr\xc3\xa5n uttrycket \xd8\xa7\xd9\x84\xd8\xab\xd8\xa7\xd9\x86\xd9\x8a a\xe1\xb8\x8d-\xe1\xb8\x8difda\' a\xe1\xb9\xaf-\xe1\xb9\xaf\xc4\x81n\xc4\xab "den andra grodan" (den f\xc3\xb6rsta grodan \xc3\xa4r Fomalhaut), och Deneb Kaitos som kommer fr\xc3\xa5n arabiska Al Dhanab al \xe1\xb8\xb2ai\xe1\xb9\xados al Jan\xc5\xabb\xc4\xabyy, som betyder \xe2\x80\x9cValfiskens s\xc3\xb6dra stj\xc3\xa4rt\xe2\x80\x9d._NEWLINE_\xc3\x85r 2016 organiserade Internationella astronomiska unionen en arbetsgrupp f\xc3\xb6r stj\xc3\xa4rnnamn (WGSN) med uppgift att katalogisera och standardisera riktiga namn f\xc3\xb6r stj\xc3\xa4rnor. WGSN: s fastst\xc3\xa4llde i augusti 2016 namnet Diphda f\xc3\xb6r Beta Ceti, vilket nu ing\xc3\xa5r i IAU:s Catalog of Star Names.\n_START_SECTION_\nEgenskaper\n_START_PARAGRAPH_\nBeta Ceti \xc3\xa4r en orange j\xc3\xa4ttestj\xc3\xa4rna  av spektralklass K0 III, som h\xc3\xa5ller p\xc3\xa5 att utvecklas till en r\xc3\xb6d j\xc3\xa4tte. Andra k\xc3\xa4llor ger en klassificering av G9.5 III som anger att den ligger vid delningslinjen som skiljer stj\xc3\xa4rnor av spektraltyp G fr\xc3\xa5n stj\xc3\xa4rnor av typ K. Ljusstyrkan "III" betyder att den \xc3\xa4r en j\xc3\xa4ttestj\xc3\xa4rna som har f\xc3\xb6rbrukat v\xc3\xa4tet i dess k\xc3\xa4rna och utvecklats bort fr\xc3\xa5n en huvudseriestj\xc3\xa4rna av typ A. Efter att ha passerat genom det r\xc3\xb6da j\xc3\xa4ttesteget genomgick den en heliumflash och genererar energi genom termonukle\xc3\xa4r fusion av helium i dess k\xc3\xa4rna. Beta Ceti kommer att f\xc3\xb6rbli i detta l\xc3\xa4ge i \xc3\xb6ver 100 miljoner \xc3\xa5r. Den har en massa som \xc3\xa4r ca 2,8 g\xc3\xa5nger solens massa, en radie som \xc3\xa4r ca 16,8 g\xc3\xa5nger st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n solens och uts\xc3\xa4nder ca 139 g\xc3\xa5nger mera energi \xc3\xa4n solen fr\xc3\xa5n dess fotosf\xc3\xa4r vid en effektiv temperatur p\xc3\xa5 ca 4\xc2\xa0800 K._NEWLINE_Beta Ceti visar flaringaktivitet som resulterar i slumpm\xc3\xa4ssiga utbrott som \xc3\xb6kar stj\xc3\xa4rnans luminositet \xc3\xb6ver intervall som varar i flera dygn. Detta \xc3\xa4r en mycket l\xc3\xa4ngre tid \xc3\xa4n f\xc3\xb6r j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rbar flareaktivitet p\xc3\xa5 solen, som vanligtvis varar i perioder av timmar. Under 2005 observerades en relativt h\xc3\xb6g r\xc3\xb6ntgenstr\xc3\xa5lning av rymdobservatoriet XMM-Newton. Stj\xc3\xa4rnan avger ca 2\xc2\xa0000 g\xc3\xa5nger h\xc3\xb6gre r\xc3\xb6ntgenstr\xc3\xa5lning \xc3\xa4n solen, varf\xc3\xb6r stj\xc3\xa4rnan kan avbildas med Chandra X-ray Observatory.'