b"\n_START_ARTICLE_\nHugo von Hofmannsthal\n_START_PARAGRAPH_\nHugo Laurenz August Hofmann, Edler von Hofmannsthal, f\xc3\xb6dd 1 februari 1874 i Wien, d\xc3\xb6d 15 juli 1929 i Rodaun utanf\xc3\xb6r Wien, var en \xc3\xb6sterrikisk f\xc3\xb6rfattare.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nvon Hofmannsthal studerade juridik och romansk filologi vid universitetet i Wien. Han blev filosofie doktor och var medutgivare av veckoskriften Morgen. Han tillh\xc3\xb6rde j\xc3\xa4mte Stefan George den grupp av unga diktare som i den endast f\xc3\xb6r en begr\xc3\xa4nsad medlemskrets avsedda tidskriften Bl\xc3\xa4tter f\xc3\xbcr die Kunst h\xc3\xa4vdade en ny riktning som tr\xc3\xa4dde i opposition mot naturalism och impressionism och propagerade f\xc3\xb6r en \xe2\x80\x9df\xc3\xb6rn\xc3\xa4mare\xe2\x80\x9d, mera koncentrerad, mera str\xc3\xa4ngt formfull\xc3\xa4ndad diktning, \xc3\xa5ter \xc3\xa5beropande det gamla slagordet \xe2\x80\x9dl'art pour l'art\xe2\x80\x9d. Det var en ungtysk nyromantik, f\xc3\xb6r vilken von Hofmanssthal \xc3\xa4r den mest typiske representanten, liksom han var en av dess skickligaste lyriker. _NEWLINE_von Hofmannsthal, som ursprungligen framtr\xc3\xa4dde under pseudonymerna Teophil Morren och Loris, f\xc3\xb6reter i sin konstn\xc3\xa4rspersonlighet en f\xc3\xb6rening av mystisk-sinnliga och starkt artistiska moment. I sin diktning \xe2\x80\x93 som f\xc3\xb6r \xc3\xb6vrigt \xc3\xa4r p\xc3\xa5verkad fr\xc3\xa5n s\xc3\xa5 olika h\xc3\xa5ll som Goethe och J.P. Jacobsen \xe2\x80\x93 r\xc3\xb6jer von Hofmanssthal en stark subjektivitet och han anv\xc3\xa4nder g\xc3\xa4rna den italienska ren\xc3\xa4ssansens strofbildningar.\n_START_SECTION_\nVerk\n_START_PARAGRAPH_\nvon Hofmannsthal har utom sin lyrik, Gesammelte Gedichte (1907), \xc3\xa4ven framtr\xc3\xa4tt som dramatiker, bland annat Teater in Versen (1899), Der Tor und der Tod (1900), Der Tod des Tizian (1901) samt Kleine Dramen (d\xc3\xa4ribland Das Bergwerk zu Falun, 1906). Mest framg\xc3\xa5ng har dock hans intelligenta omdiktning av ett antikt motiv (fr\xc3\xa5n Sofokles), Elektra (1903), vunnit. Hofmannsthal har vidare bearbetat Otways Das gerettete Venedig (1905) och Oidipussagan (1905). Dessutom har han utgivit ett antal ess\xc3\xa4er._NEWLINE_Fr\xc3\xa5n 1908 och fram\xc3\xa5t samarbetade Hugo von Hofmannsthal med tons\xc3\xa4ttaren Richard Strauss. Han gav bland annat ut komedin Christinas Heimreise (1910), omdiktningen av en engelsk medeltidsmoralitet Jedermann, 1911 (Envar, 1916), Alkestis (1911) och en \xe2\x80\x9dkomedi till musik\xe2\x80\x9d, Der Rosenkavalier (1911), Ariadne auf Naxos (1912), ber\xc3\xa4ttelsen Die Frau ohne Schatten (1919), komedien Der Schwierige (1921), Reden und Aufs\xc3\xa4tze (1921), ett knippe nya Gedichte (1922) och Buch der Freunde (1922). Tillsammans med Max Reinhardt och Richard Strauss grundade han 1920 Festspelen i Salzburg. 2006 uppkom en r\xc3\xa4ttstvist mellan von Hofmannsthals och Richard Strauss arvingar ang\xc3\xa5ende r\xc3\xa4ttigheter till int\xc3\xa4kterna f\xc3\xb6r operorna.\n_START_SECTION_\nSverige\n_START_PARAGRAPH_\n1916 bes\xc3\xb6kte von Hofmannsthal Stockholm och h\xc3\xb6ll f\xc3\xb6redrag. Hans Elektra gavs 1913 i Stockholm i \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning av Anders \xc3\x96sterling.\n_START_SECTION_\nBetydelse\n_START_PARAGRAPH_\nHugo von Hofmannsthal intar en framskjuten plats i den vid sekelskiftet 1900 yngsta tyska litteraturen och har \xc3\xb6vat inflytande \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 nordiska litter\xc3\xa4ra f\xc3\xb6reteelser. von Hofmannsthals diktning \xc3\xa4r i mycket en produkt av fin de si\xc3\xa8cle. Den tidiga lyriken \xc3\xa4r bland annat inspirerad av fransk symbolism. Genom hela livet f\xc3\xb6rfattade von Hofmannsthal viktiga poetologiska bidrag; mest betydelsefullt \xc3\xa4r det s\xc3\xa5 kallade Chandos-brevet (Ein Brief, 1902) som ger uttryck f\xc3\xb6r en grundl\xc3\xa4ggande spr\xc3\xa5kskepsis."