b"\n_START_ARTICLE_\nPlaneterna (orkestersvit)\n_START_PARAGRAPH_\nPlaneterna (engelsk originaltitel: The Planets, \xc3\xa4ven The Planets Suite) \xc3\xa4r en orkestersvit av den engelske komponisten Gustav Holst. Verket har opusnumret 32. Holst komponerade stycket mellan 1914 och 1916 f\xc3\xb6r en stor symfoniorkester; i den sista satsen (Neptunus, se nedan) kommer en sexst\xc3\xa4mmig damk\xc3\xb6r med d\xc3\xa4rtill. Sviten \xc3\xa4r ett exempel p\xc3\xa5 senromantisk programmusik, som till karakt\xc3\xa4ren liknar den senare tillkomna stora orkestrala filmmusiken och dess verkning p\xc3\xa5 \xc3\xa5h\xc3\xb6rare som framf\xc3\xb6rallt uppst\xc3\xa5r genom orkesterns monumentala klangeffekter och klangf\xc3\xa4rger.\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nVerkets koncept \xc3\xa4r snarare av astrologisk \xc3\xa4n astronomisk natur. D\xc3\xa4rf\xc3\xb6r representeras inte jorden av n\xc3\xa5gon sats. I st\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r m\xc3\xa5nen och solen finns planeterna Uranus och Neptunus, som \xc3\xa4nnu inte var uppt\xc3\xa4ckta under antiken. Clifford Bax introducerade Holst f\xc3\xb6r astrologin och inspirerade honom d\xc3\xa4rmed indirekt till detta verk. Varje sats behandlar id\xc3\xa9er och k\xc3\xa4nslor som f\xc3\xb6rknippas med motsvarande romersk gudom. Bland annat gav ocks\xc3\xa5 boken What is a Horoscope? (\xe2\x80\x99Vad \xc3\xa4r ett horoskop?\xe2\x80\x99) av Alan Leo Holst inspiration till satsernas undertitlar (\xe2\x80\x9dThe Bringer of\xc2\xa0...\xe2\x80\x9d etcetera)._NEWLINE_Planeterna tillkom f\xc3\xb6rst i s\xc3\xa4ttning f\xc3\xb6r tv\xc3\xa5 pianon, med undantag f\xc3\xb6r den f\xc3\xb6r en enda orgel komponerade Neptune, d\xc3\xa5 Holst fann pianots klang f\xc3\xb6r h\xc3\xa5rd och direkt f\xc3\xb6r en s\xc3\xa5 hemlighetsfull och fj\xc3\xa4rran v\xc3\xa4rld som Neptunus. Han instrumenterade \xc3\xa4ven sviten f\xc3\xb6r en st\xc3\xb6rre orkester innefattande orgel, i sista satsen beledsagad av en (ordl\xc3\xb6s) diskantk\xc3\xb6r. Holsts f\xc3\xa4rgglada och fantasifulla instrumentering verkar vara mer influerad av kontinentaleurop\xc3\xa9er som Arnold Sch\xc3\xb6nberg och Igor Stravinskij \xc3\xa4n brittiska komposit\xc3\xb6rer. Konsertpubliken verkade redan vid uruppf\xc3\xb6randet vara begeistrad av dessa klangf\xc3\xa4rger. Ehuru Planeterna \xc3\xa4r Holsts mest k\xc3\xa4nda verk tyckte han sj\xc3\xa4lv inte att det h\xc3\xb6rde till hans mest lyckade alster och framh\xc3\xb6ll senare sin besvikelse \xc3\xb6ver att alla hans \xc3\xb6vriga verk hamnat i skuggan efter framg\xc3\xa5ngen med Planeterna. \xc3\x84ndock dirigerade han i b\xc3\xb6rjan av 1920-talet sj\xc3\xa4lv sviten vid en inspelning. Hans favoritsats var Saturn._NEWLINE_Satsernas ordningsf\xc3\xb6ljd f\xc3\xb6ljer planeternas i solsystemet \xe2\x80\x93 med undantag av Mars och Merkurius. Merkurius omloppsbana ligger i verkligheten n\xc3\xa4rmare solen \xc3\xa4n Mars\xe2\x80\x99 (och Venus\xe2\x80\x99). Satserna skulle kunna t\xc3\xa4nkas f\xc3\xb6lja planeternas ordningsf\xc3\xb6ljd i f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande till jorden, men Mars befinner sig cirka tv\xc3\xa5miljoner kilometer l\xc3\xa4ngre bort \xc3\xa4n Venus. D\xc3\xa4rf\xc3\xb6r menar n\xc3\xa5gra forskare att Mars av musikaliska sk\xc3\xa4l finns i b\xc3\xb6rjan f\xc3\xb6r att de f\xc3\xb6rsta fyra satserna bildar formen av en sinfonietta. En annan f\xc3\xb6rklaring \xc3\xa4r att Holst bar p\xc3\xa5 den utbredda missuppfattningen att Mars faktiskt befinner sig n\xc3\xa4rmare solen \xc3\xa4n Venus. En alternativ f\xc3\xb6rklaring kan h\xc3\xa4rledas fr\xc3\xa5n konceptet med vissa stj\xc3\xa4rnteckens dominans. Listar man dessa tillsammans med planeterna i sin traditionella ordningsf\xc3\xb6ljd, b\xc3\xb6rjar med V\xc3\xa4duren och utel\xc3\xa4mnar den p\xc3\xa5 komposit\xc3\xb6rens tid \xc3\xa4nnu ej uppt\xc3\xa4ckta Pluto samt solen och m\xc3\xa5nen, framtr\xc3\xa4der precis den ordningsf\xc3\xb6ljd satserna har i sviten.\n_START_SECTION_\nBiografiskt sammanhang\n_START_PARAGRAPH_\nHolst var vid tidpunkten musikl\xc3\xa4rare vid flickskolan St Paul's School for Girls i Brook Green (Hammersmith), en uppgift han tog sig an med stort engagemang. Snart utvidgades skolbyggnaden med en ny flygel som till Holsts stora gl\xc3\xa4dje inneh\xc3\xb6ll ett ljudisolerat musikrum. Detta kom han att nyttja intensivt under veckosluten och ferierna d\xc3\xa5 han var sysselsatt med att komponera._NEWLINE_1913 fick Holst genom kontakter med den engelske managern f\xc3\xb6r Ballets Russe m\xc3\xb6jlighet att \xc3\xb6vervara en repetition av Igor Stravinskijs V\xc3\xa5roffer p\xc3\xa5 Aldwych-teatern \xe2\x80\x93 f\xc3\xb6re verkets skandal\xc3\xb6sa premi\xc3\xa4r i Paris. Sex veckor senare fick ocks\xc3\xa5 Londons konsertpublik tillf\xc3\xa4lle att reagera p\xc3\xa5 denna till en b\xc3\xb6rjan sv\xc3\xa5rgripbara nya musik. Londonborna tyckte att Stravinskijs balettmusik visserligen var egenartad, men sp\xc3\xa4nnande. Ett tumult liknande det i Paris uteblev i alla fall._NEWLINE_Det f\xc3\xb6rmodas att Holst 1912 bes\xc3\xb6kte London-uppf\xc3\xb6randet av Stravinskijs Eldf\xc3\xa5geln i en iscens\xc3\xa4ttning av Djagilevs Ballets Russes. Dessutom h\xc3\xb6rde han f\xc3\xb6rmodligen ett nytt verk av Arnold Sch\xc3\xb6nberg vid namn Fem orkesterstycken. Som man v\xc3\xa4ntat sig m\xc3\xb6ttes detta verk med h\xc3\xa5nskratt vid sin premi\xc3\xa4r under Sir Henry Woods ledning; Holst karakt\xc3\xa4riserade den nya stilen med orden \xe2\x80\x9dDet l\xc3\xa5ter som Wagner, men utan melodier\xe2\x80\x9d. I januari 1914 dirigerade Sch\xc3\xb6nberg sj\xc3\xa4lv ett uppf\xc3\xb6rande. Denna g\xc3\xa5ng upptr\xc3\xa4dde publiken sansat. Premi\xc3\xa4rdirigenten Wood, som denna g\xc3\xa5ng stod f\xc3\xb6r konsertens senare h\xc3\xa4lft, fick emellertid l\xc3\xa4ngre appl\xc3\xa5der._NEWLINE_Som en f\xc3\xb6rsta, inte helt allvarligt menad, reaktion komponerade Holst ett stycke med titeln Futuristisk tondikt i h-dur f\xc3\xb6r studenterna vid Morley College. Det ironiskt syftande stycket gjorde publiken bekant med \xe2\x80\x9dnya\xe2\x80\x9d exotiska instrument, s\xc3\xa5som kontrabas-makron, babyfonen (\xe2\x80\x9ds\xc3\xa4rskilt beg\xc3\xa4rlig f\xc3\xb6r m\xc3\xb6drar\xe2\x80\x9d), den pneumatiska r\xc3\xb6r-summafonen samt en fyrst\xc3\xa4mmig sats soppslevar med sordin._NEWLINE_\xc3\x84ven om Holst gjorde sig lustig \xc3\xb6ver Sch\xc3\xb6nberg och den moderna skolan, hyste han egentligen en djup v\xc3\xb6rdnad f\xc3\xb6r den nya musiken. Hans 1913 komponerade St Paul's Suite f\xc3\xb6r str\xc3\xa5korkester uppvisade visserligen inget inflytande fr\xc3\xa5n Stravinskij eller Sch\xc3\xb6nberg, men 1914 p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjade han arbetet med ett verk med arbetsnamnet Seven Pieces for Large Orchestra (\xe2\x80\x99Sju stycken f\xc3\xb6r stor orkester\xe2\x80\x99). Han hade redan en tid tillbaka burit p\xc3\xa5 id\xc3\xa9n att komponera ett verk med en astrologisk tematik i det h\xc3\xa4r formatet. Efter att ha l\xc3\xa4st What is a Horoscope? b\xc3\xb6rjade projektet f\xc3\xa5 konkret form. I denna bok omn\xc3\xa4mner Alan Leo karakt\xc3\xa4rsdrag hos m\xc3\xa4nniskor, som \xc3\xa4r f\xc3\xb6dda i vissa planeters tecken, i analogi med de st\xc3\xa4mningsbilder Holst hade i \xc3\xa5tanke: Mars \xc3\xa4r \xe2\x80\x9dviljestark och ibland alltf\xc3\xb6r sprudlande\xe2\x80\x9d; Venus f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rker \xe2\x80\x9dden affektiva och emotionella sidan hos han som \xc3\xa4r f\xc3\xb6dd i det tecknet och f\xc3\xb6rl\xc3\xa4nar honom en utpr\xc3\xa4glat sinne f\xc3\xb6r konsten och det sk\xc3\xb6na\xe2\x80\x9d; Merkurius sk\xc3\xa4nker \xe2\x80\x9df\xc3\xb6rm\xc3\xa5gan att utnyttja f\xc3\xb6rst\xc3\xa5ndet p\xc3\xa5 olika s\xc3\xa4tt\xe2\x80\x9d, Jupiter \xe2\x80\x9dgl\xc3\xa4dje och livskraft i \xc3\xb6verfl\xc3\xb6d (...), \xc3\xa4delmod och storsinthet\xe2\x80\x9d, Saturnus f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gan till \xe2\x80\x9dl\xc3\xa5ngsamma men kontinuerliga framsteg i livet\xe2\x80\x9d och Uranus anlag f\xc3\xb6r det \xe2\x80\x9dmetafysiska och ockulta, varur excentriska, sv\xc3\xa5rbegripliga och h\xc3\xa4ftiga reaktioner springer fram\xe2\x80\x9d. De som f\xc3\xb6ds under Neptunus inflytande k\xc3\xa4nnetecknas d\xc3\xa4remot av psykisk sensibilitet och mottaglighet transcendentala upplevelser.\n_START_SECTION_\nMottagande\n_START_PARAGRAPH_\nFram till 1916 existerade en stor del av kompositionen tillsvidare i s\xc3\xa4ttning f\xc3\xb6r tv\xc3\xa5 pianon vilken Holst ofta brukade spela ur f\xc3\xb6r sina elever. Orkestrering av verket genomf\xc3\xb6rde Holst \xc3\xb6verv\xc3\xa4gande 1916, d\xc3\xa5 han ocks\xc3\xa5 ledde flertalet framf\xc3\xb6randen av sina andra verk (ofta frustrerad av bristen p\xc3\xa5 manliga musiker som skickats till fronten) och fullgjorde sina tj\xc3\xa4nstef\xc3\xb6rpliktelser som l\xc3\xa4rare._NEWLINE_Samma \xc3\xa5r bekantade sig Holst med den d\xc3\xa5 f\xc3\xb6ga k\xc3\xa4nda dirigenten Adrian Boult, som hade best\xc3\xa4llt n\xc3\xa5gra stycken f\xc3\xb6r en mindre orkester. Under deras samtal arrangerade Holst ett preludium till dubbelpianos\xc3\xa4ttningen av Planeterna, varefter Boult tog med n\xc3\xa5gra mindre stycken av Holst i sitt konsertprogram. Mot krigsslutet fick Golst en f\xc3\xb6rfr\xc3\xa5gan fr\xc3\xa5n CVJM om en v\xc3\xa4lg\xc3\xb6renhetskonsert f\xc3\xb6r engelska trupper stationerade utomlands. Dessutom skulle han resa till Thessaloniki, men omedelbart innan den planerade avf\xc3\xa4rden meddelade hans v\xc3\xa4n och tillf\xc3\xa4llige mecenat Henry Balfour Gardiner \xc3\xb6verraskande att Boult skulle dirigera en privat premi\xc3\xa4r av Planeterna i Queen\xe2\x80\x99s Hall. F\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningen f\xc3\xb6r utvalda v\xc3\xa4nner, elever och kollegor blev en lysande framg\xc3\xa5ng_NEWLINE_Medan Holst fortfarande uppeh\xc3\xb6ll sig utomlands dirigerade Boult flera offentliga framf\xc3\xb6randen av Planeterna. D\xc3\xa5 han f\xc3\xa5tt intrycket att publiken inte kunde st\xc3\xa5 ut med mer \xc3\xa4n 30 minuter ny musik \xc3\xa5t g\xc3\xa5ngen, utel\xc3\xa4mnade han dock Venus och Neptune. Holst sj\xc3\xa4lv \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde till England 1919 och dirigerade i november \xc3\xa4nnu en ofullst\xc3\xa4ndig upps\xc3\xa4ttning, men denna g\xc3\xa5ng med Venus. Verket i sin helhet framf\xc3\xb6rdes f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen i november 1920 av London Symphony Orchestra under Albert Coates ledning._NEWLINE_Framg\xc3\xa5ngen fr\xc3\xa5n detta f\xc3\xb6rsta fullst\xc3\xa4ndiga uppf\xc3\xb6rande \xc3\xb6vertygade till slut ocks\xc3\xa5 kritiker, som tidigare inte hade l\xc3\xa5tit sig \xc3\xb6vertygas av de enskilda satserna. Snart f\xc3\xb6ljde uppf\xc3\xb6randen utomlands, bland annat balettupps\xc3\xa4ttningen av och med Harald Kreutzberg p\xc3\xa5 Berliner Staatsoper 1929, s\xc3\xa5 att Holst, visserligen mot sin vilja, erh\xc3\xb6ll internationell ber\xc3\xb6mmelse._NEWLINE_Efter framg\xc3\xa5ngen ville hans v\xc3\xa4n Ralph Vaughan Williams anv\xc3\xa4nda melodin fr\xc3\xa5n mellanpartiet i Jupiter till den patriotiska psalmen I vow to Thee, my Country. Holst till\xc3\xa4t det med tvekan; till hans l\xc3\xa4ttnad passade Cecil Spring-Rices text \xc3\xa5tminstone rytmiskt precis till melodin. S\xc3\xa5ngen \xc3\xa4r sedan dess mycket popul\xc3\xa4r i engelskspr\xc3\xa5kiga l\xc3\xa4nder \xe2\x80\x93 Prinsessan Diana \xc3\xb6nskade till exempel den till sin vigsel och den sj\xc3\xb6ngs \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 hennes begravning."