b'\n_START_ARTICLE_\nPeter van Selow\n_START_PARAGRAPH_\nPeter van Selow, d\xc3\xb6d 1648 eller 1649 i Stockholm, var en svensk boktryckare av nederl\xc3\xa4ndsk b\xc3\xb6rd verksam i Stockholm. _NEWLINE_Han var gift med Catharina Brom. Selow kallades 1618 till Sverige av Gustav II Adolf f\xc3\xb6r att gjuta ryska typer till b\xc3\xb6cker f\xc3\xb6r de ryskspr\xc3\xa5kiga unders\xc3\xa5tarna i de svenska \xc3\x96stersj\xc3\xb6provinserna. Han erh\xc3\xb6ll 1625 privilegium som rysk boktryckare i Stockholm mot \xc3\xa5tnjutande av fri bostad och verkstad, vissa naturaf\xc3\xb6rm\xc3\xa5ner och 100 svenska daler. Det \xc3\xa4ldsta av hans t\xc3\xa4mligen f\xc3\xa5taliga tryck b\xc3\xa4r \xc3\xa5rtalet 1628 och var en tryckt katekes med cyrilliska typer. Han uppges dessutom 1631\xe2\x80\x931638 ha varit "utesluten fr\xc3\xa5n staten", det vill s\xc3\xa4ga ber\xc3\xb6vad sina f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ner. \xc3\x85r 1639 kallades han till Kungliga Akademien i \xc3\x85bo f\xc3\xb6r att trycka finska Bibeln, men kom aldrig dit.  _NEWLINE_Av Selows ryska tryck k\xc3\xa4nner man till en kyrkslavisk katekes (1628), en finsk katekes (1644), tryckt med slavonska typer, samt ett litet h\xc3\xa4fte utan titel och tryck\xc3\xa5r, vilket b\xc3\xb6rjar med "Alphabetum Rutenorum" och inneh\xc3\xa5ller n\xc3\xa5gra kateketiska stycken p\xc3\xa5 ryska och svenska och hans sista arbete blev Oratio de patientia av Ericus Benedicti 1648. Totalt utf\xc3\xb6rde han ett 40-tal olika tryck och som stilgjutare levererade han stilar till tryckerier i Stockholm, V\xc3\xa4ster\xc3\xa5s, Str\xc3\xa4ngn\xc3\xa4s och \xc3\x85bo. Genom leveransen av stilar till olika tryckerier bidrog han till att f\xc3\xb6rb\xc3\xa4ttra kvalit\xc3\xa9n i de svenska trycken._NEWLINE_Efter Selows d\xc3\xb6d fick hans \xc3\xa4nka den 2 juni 1652 konfirmation p\xc3\xa5 privilegierna, och efter henne \xc3\xa4gdes tryckeriet i komplett skick av m\xc3\xa5gen och kvarterm\xc3\xa4staren Hans Rosensabel, som hembj\xc3\xb6d det \xc3\xa5t staten men anbudet antogs ej. Det s\xc3\xa5ldes emellertid sedan till Amsterdam, d\xc3\xa4r Johan Gabriel Sparfwenfeldt, enligt vad han omtalar ett brev fr\xc3\xa5n 1695, \xc3\xa5terfann det.'