b"\n_START_ARTICLE_\nSlaget om Shanhaiguan\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nQingdynastin grundades 1616 i Manchuriet i nord\xc3\xb6stra delen av dagens Kina av Nurhaci (1559\xe2\x80\x931626), inledningsvis under namnet Senare Jindynastin. Det fanns redan fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan fientligheter mellan Qingdynastin och Mingdynastin och konflikten blev v\xc3\xa4rre och v\xc3\xa4rre. Qingdynastins andra kejsare, Hung Taiji (r. 1626\xe2\x80\x931643), blev uppmuntrad av sina r\xc3\xa5dgivare att expandera riket och att verkligen f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ka ta makten \xc3\xb6ver Mingdynastins Kina. Kejsaren var tveksam till att er\xc3\xb6vra Kina med f\xc3\xb6ljde sina r\xc3\xa5dgivare och b\xc3\xb6rjade expandera sitt rike i norr. 1639 hade han kontroll \xc3\xb6ver b\xc3\xa5de Korea, Inre Mongoliet och Liaodongs kuststr\xc3\xa4cka, och han b\xc3\xb6rjade sakta ta stegen mot Mingdynastin l\xc3\xa4ngs den Kinesiska muren. Manchurernas offensiv mot Kina stannade upp i september 1643 n\xc3\xa4r kejsare Hung Taiji dog, och ersattes med den d\xc3\xa5 fem\xc3\xa5riga kejsaren Shunzhi (1638\xe2\x80\x931661). Den avlidna kejsarens bror, prins Dorgon (1612\xe2\x80\x931650) tog styret \xc3\xb6ver riket och \xc3\xa5terupptog offensiven mot Mingdynastin._NEWLINE_Under 1600-talets b\xc3\xb6rjan b\xc3\xb6rjade revolterande rebeller g\xc3\xb6ra uppror p\xc3\xa5 olika platser i Mingdynastin. \xc3\x85r 1630 ansl\xc3\xb6t sig Li Zicheng (1606-1645) till n\xc3\xa5gra bonderebeller och steg sedan snabbt i graderna. Mingdynastin f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte sl\xc3\xa5 tillbaka upproren med varierad framg\xc3\xa5ng. 1641 er\xc3\xb6vrade Li Zicheng Luoyang i Henanprovinsen och \xc3\xa5ret efter intog han Xiangyang i Hubeiprovinsen. 1643 hade han er\xc3\xb6vrat Xi'an i Shaanxiprovinsen d\xc3\xa4r han 1644 utropade sin egen dynasti Shundynastin (\xe5\xa4\xa7\xe9\xa0\x86). I februari 1644 var Li Zicheng redo att bege sig mot Mingdynastins huvudstad Peking._NEWLINE_I b\xc3\xb6rjan av 1644 led Mingdynastin av stora problem. Rikets finanser var mycket svaga vilket gjorde det sv\xc3\xa5rt att betala milit\xc3\xa4ren. Landet var ocks\xc3\xa5 hotat dels norrifr\xc3\xa5n av Qingdynastins Manchurer som nu n\xc3\xa5tt v\xc3\xa4stra Liaodong, och \xc3\xa4ven inifr\xc3\xa5n av rebeller, och d\xc3\xa5 huvudsakligen av Li Zicheng som var p\xc3\xa5 v\xc3\xa4g genom Shanxiprovinsen mot Peking.\n_START_SECTION_\nPekings fall\n_START_PARAGRAPH_\nWu Sangui (1612\xe2\x80\x931678) var en h\xc3\xb6gt ansedd general i Mingdynastins arm\xc3\xa9, och i b\xc3\xb6rjan av 1644 var hans garnison placerad mer \xc3\xa4n 10\xc2\xa0mil norr om den Kinesiska murens \xc3\xb6stra del. Den 6 april 1644 beordrades Wu Sangui av kejsaren Chongzhen (1611\xe2\x80\x931644) att dra tillbaka sin 80\xc2\xa0000 man starka arme till Shanhaipasset, vilket \xc3\xa4r f\xc3\xb6rsvarsanl\xc3\xa4ggningen d\xc3\xa4r den Kinesiska muren n\xc3\xa5r havet i \xc3\xb6ster. I mitten av april hade Wu Sangui sin trupp samlad innanf\xc3\xb6r muren vi Shanhaipasset, och kunde nu snabbare vara till hj\xc3\xa4lp om huvudstaden beh\xc3\xb6vde honom, \xc3\xa4ven om han fortfarande befann sig 30\xc2\xa0mil \xc3\xb6ster om Peking. Vid denna tiden hade nu Li Zicheng intagit Xuanfu (n\xc3\xa4ra dagens Zhangjiakou), bara 15\xc2\xa0mil fr\xc3\xa5n Peking._NEWLINE_21 april intog Li Zichneg f\xc3\xa4stningen Juyongguan och hade nu bara 5\xc2\xa0mil kvar till Peking som han n\xc3\xa5dde tv\xc3\xa5 dagar senare. Meddelande skickades nu fr\xc3\xa5n Peking till Wu Sangui att han omg\xc3\xa5ende skulle komma till stadens unds\xc3\xa4ttning, och Wu Sangui begav sig med sina trupper mot huvudstaden. Han skulle dock inte hinna fram i tid. Den 24 april anf\xc3\xb6ll Li Zicheng den mycket svagt f\xc3\xb6rsvarade huvudsatden och tog sig in i staden genom att eunucker \xc3\xb6ppnat en av stadsportarna i sydv\xc3\xa4stra delen av Peking. Efter att ha passerat den s\xc3\xb6dra stadsmuren var det var fortfarande en f\xc3\xb6rsvarsmur kvar att forcera innan Li Zicheng n\xc3\xa5dde stadens huvudsakliga centrum. Denna mur forcerades under natten, och nu var det bara murarna runt det kejserliga palatset F\xc3\xb6rbjudna staden som skyddade kejsaren fr\xc3\xa5n rebellerna. I gryning den 25 april kl\xc3\xa4ttrade den nu uppgivna kejsare Chongzhen upp p\xc3\xa5 kullen i Jingshanparken norr om den F\xc3\xb6rbjudna staden och h\xc3\xa4ngde sig i en balk i paviljongen p\xc3\xa5 toppen av kullen, vilket var slutet f\xc3\xb6r den 276 \xc3\xa5r l\xc3\xa5nga Mingdynastin._NEWLINE_Wu Sangui m\xc3\xb6ttes p\xc3\xa5 sin v\xc3\xa4g mot Peking av beskedet att huvudstaden hade fallit, vilket gjorde att han v\xc3\xa4nde tillbaka till sitt f\xc3\xa4ste vid Shanhaipasset. Han visste dock inte d\xc3\xa5 att kejsaren var d\xc3\xb6d. Han var \xc3\xa4ven mycket orolig f\xc3\xb6r sin far och sin familj och hans f\xc3\xb6r\xc3\xa4lskelse, konkubinen Chen Yuanyuan, som alla var kvar i Peking.\n_START_SECTION_\nEpilog\n_START_PARAGRAPH_\nDen 30 oktober 1644 installerades den sex\xc3\xa5riga kejsaren Shunzhi p\xc3\xa5 tronen i den F\xc3\xb6rbjudna staden. Qingdynastin styrde d\xc3\xa4refter Kina i 268 \xc3\xa5r fram till Xinhairevolutionen 1911._NEWLINE_Li Zicheng flydde fr\xc3\xa5n Peking tillbaka genom Shanxiprovinsen till Xi'an. Han fortsatte som kringresande stridande mot Qingdynastins arme tills han 1645 pl\xc3\xb6tsligt var f\xc3\xb6rsvunnen. Det \xc3\xa4r t\xc3\xa4nkbart att han dog i strid vid ett bakh\xc3\xa5ll vid Jiugong-berget i Hubeiprovinsen, men det p\xc3\xa5st\xc3\xa5s \xc3\xa4ven att han drog sig tillbaka och blev munk i Jiashan-templet (\xe5\xa4\xb9\xe5\xb1\xb1\xe5\xaf\xba) i Shimen i Hunanprovinsen._NEWLINE_Wu Sangui blev 1645 tilldelad titeln Prinsen som lugnar v\xc3\xa4stren (\xe5\xb9\xb3\xe8\xa5\xbf\xe7\x8e\x8b) av Qinghovet f\xc3\xb6r hans insats vid Shanhaipasset. 1659 blev han bef\xc3\xa4lhavare \xc3\xb6ver Yunnanprovinsen. Wu Sangui avslutade sin milit\xc3\xa4ra karri\xc3\xa4r genom att rebellera mot Qingdynastin. Detta ledde till inb\xc3\xb6rdeskrig fram till att Wu Sangui avled 1678."