b'\n_START_ARTICLE_\nLitter\xc3\xa4r figur\n_START_PARAGRAPH_\nEn litter\xc3\xa4r figur \xc3\xa4r en fiktiv person beskriven i en sk\xc3\xb6nlitter\xc3\xa4r text.\n_START_SECTION_\nFigurens namn\n_START_PARAGRAPH_\nI m\xc3\xa5nga fall ges en fiktiv figur ett symboliskt namn som inte har en direkt motsvarighet i verkligheten: "Sir Fidget", "Mr. Pinchwife" och "Mrs. Squeamish" \xc3\xa4r typiska exempel (alla fr\xc3\xa5n The country wife av William Wycherley). En del 1700- och 1800-talslitteratur som Les Mis\xc3\xa9rables framst\xc3\xa4ller figurernas namn genom att anv\xc3\xa4nda en bokstav och ett l\xc3\xa5ngt streck (den h\xc3\xa4r konventionen anv\xc3\xa4nds ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6r egennamn, som namn p\xc3\xa5 platser). Detta har effekten att antyda att f\xc3\xb6rfattaren har haft ett riktigt namn i \xc3\xa5tanke, men har utel\xc3\xa4mnat detta f\xc3\xb6r att anpassa sig till sociala normer om vad man f\xc3\xa5r s\xc3\xa4ga och g\xc3\xb6ra. En liknande teknik anv\xc3\xa4nde Ian Fleming i sina 1900-talsromaner om James Bond, d\xc3\xa4r det riktiga namnet f\xc3\xb6r M skrevs "Adm. Sir M***". Det \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 vanligt att l\xc3\xa5na adjektiv eller id\xc3\xa9er, med liten f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndring, f\xc3\xb6r att antyda en litter\xc3\xa4r figurs kvalit\xc3\xa9er: Mr. Murdstone i David Copperfield antyder mord och obehag. _NEWLINE_Ett figurs namn anspelar ibland p\xc3\xa5 en verklig, litter\xc3\xa4r eller mytologisk f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare. Det kan vara s\xc3\xa5 enkelt som att man kallar en figur som \xc3\xa4r k\xc3\xa4r f\xc3\xb6r Romeo, eller namnger en figur som till synes kommer tillbaka fr\xc3\xa5n d\xc3\xb6den f\xc3\xb6r Fenix.\n_START_SECTION_\nRund vs. platt\n_START_PARAGRAPH_\nRunda figurer \xc3\xa4r v\xc3\xa4ldigt detaljerade. De \xc3\xa4r s\xc3\xa5 detaljerade att de verkar vara verkliga. _NEWLINE_Protagonister \xc3\xa4r ofta runda figurer, trots anm\xc3\xa4rkningsv\xc3\xa4rda undantag. Antagonister \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 ofta runda, om \xc3\xa4n komediskurkar v\xc3\xa4ldigt ofta \xc3\xa4r farsartat platta. Exempel p\xc3\xa5 runda figurer fr\xc3\xa5n olika genrer \xc3\xa4r Humbert Humbert fr\xc3\xa5n Vladimir Nabokovs Lolita, Scarlett O\'Hara och Rhett Butler fr\xc3\xa5n Margaret Mitchells Borta med vinden, Vlad Taltos fr\xc3\xa5n Steven Brusts romaner, Frodo Bagger fr\xc3\xa5n Tolkiens Sagan om ringen, Hannibal Lecter fr\xc3\xa5n The Silence of the Lambs, Buffy Summers fr\xc3\xa5n Buffy och vampyrerna, Magneto fr\xc3\xa5n X-Menserierna och filmen, Syaoran Li fr\xc3\xa5n CLAMPs Tsubasa Chronicle, Arthur Dent fr\xc3\xa5n Douglas Adams Liftarens guide till galaxen, V fr\xc3\xa5n V f\xc3\xb6r vendetta och Arthur Conan Doyles Sherlock Holmes. _NEWLINE_En platt figur utm\xc3\xa4rks av sin brist p\xc3\xa5 detaljer. Fast beskrivningen av figuren kan vara detaljerad, har figuren sj\xc3\xa4lv knappt n\xc3\xa5gra detaljer, utan brukar uppvisa endast ett enstaka karakt\xc3\xa4rsdrag. Ett antal stereotyper har utvecklats genom dramats historia. N\xc3\xa5gra av de figurerna \xc3\xa4r t\xc3\xb6lpen (eller bondlurken), lurendrejaren och snobben. De h\xc3\xa4r figurerna \xc3\xa4r ofta grunden f\xc3\xb6r platta figurer, trots att delar av stereotyperna kan finnas i de runda figurerna ocks\xc3\xa5. Commedia dell\'arte, en sorts improvisationsteater fr\xc3\xa5n Italien, best\xc3\xa5r av akt\xc3\xb6rer som upptr\xc3\xa4der som v\xc3\xa4lk\xc3\xa4nda stereotyper i \xc3\xb6verenskomna situationer. _NEWLINE_St\xc3\xb6djande figurer, eller sidekicks, \xc3\xa4r generellt sett platta, eftersom de flesta mindre rollerna inte beh\xc3\xb6ver vara s\xc3\xa5 komplexa. Dessutom anv\xc3\xa4nder experimentell litteratur och postmodernistisk litteratur metvetet platta figurer, till och med som protagonister. _NEWLINE_F\xc3\xb6rutom m\xc3\xa4nniskor kan fiktiva figurer vara utomjordingar, djur, (se antropomorfism) gudar, artificiella intelligenser, eller d\xc3\xb6da ting.\n_START_SECTION_\nDynamisk och statisk\n_START_PARAGRAPH_\nEn dynamisk figur \xc3\xa4r en figur som f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndras markant under handlingens f\xc3\xb6rlopp. F\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar som kan kvalificera en figur att vara dynamisk \xc3\xa4r till exempel f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar i insikt, f\xc3\xb6rst\xc3\xa5else och v\xc3\xa4rderingar. F\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar i omst\xc3\xa4ndigheter, till och med fysiska omst\xc3\xa4ndigheter, g\xc3\xb6r inte figuren dynamisk, s\xc3\xa5vida omst\xc3\xa4ndigheterna inte f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndrar figurens karakt\xc3\xa4r._NEWLINE_Per definition \xc3\xa4r protagonisten n\xc3\xa4stan alltid dynamisk. Speciellt i bildningsromaner, genomg\xc3\xa5r protagonisten en dramatisk f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndring, och omvandlas fr\xc3\xa5n omedveten till erfaren. Exempel p\xc3\xa5 dynamiska figurer \xc3\xa4r John the Savage i Aldous Huxleys Du sk\xc3\xb6na nya v\xc3\xa4rld, Jay Gatsby i Fitzgeralds Den store Gatsby, Luke Skywalker i Star Wars, Elizabeth Bennet i Jane Austens Stolthet och f\xc3\xb6rdom och Denver i Toni Morrisons Beloved. _NEWLINE_Antagonister kan ocks\xc3\xa5 vara dynamiska, som Antonio Salieri i Peter Shaffers Amadeus._NEWLINE_Motsatsen, en statisk figur genomg\xc3\xa5r inte n\xc3\xa5gon markant f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndring. Oavsett om det \xc3\xa4r en rund eller platt figur, \xc3\xa4r personligheten i grund och botten densamma i hela verket. Birollsfigurer \xc3\xa4r ofta statiska f\xc3\xb6r att de skall fungera som tematiska element eller handlingselement._NEWLINE_Underst\xc3\xb6djande rollfigurer och viktigare figurer ut\xc3\xb6ver protagonisten \xc3\xa4r oftast statiska, dock f\xc3\xb6rekommer undantag.\n_START_SECTION_\nAndra slags figurer\n_START_PARAGRAPH_\nEn litter\xc3\xa4r figur kan baseras p\xc3\xa5 en eller flera personer som faktiskt existerar eller har existerat. Dock kan den litter\xc3\xa4ra figurens handlingar skilja sig fr\xc3\xa5n den verklig personens._NEWLINE_En del verk har f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kt framst\xc3\xa4lla en historia utan att anv\xc3\xa4nda figurer. James Joyces Finnegans Wake \xc3\xa4r ett k\xc3\xa4nt exempel.'