b'\n_START_ARTICLE_\nPer Lindberg (regiss\xc3\xb6r)\n_START_SECTION_\nUppv\xc3\xa4xt\n_START_PARAGRAPH_\nLindberg var son till sk\xc3\xa5despelarna August och Augusta Lindberg samt bror till f\xc3\xb6rfattaren Stina Bergman som var gift med Hjalmar Bergman. Trots att han tidigt visade sin humanistiska beg\xc3\xa5vning gick han i Norra Real snarare \xc3\xa4n i ett latinl\xc3\xa4roverk. Redan som skolpojke fick Lindberg f\xc3\xb6lja med sin far p\xc3\xa5 en teaterresa till Berlin, d\xc3\xa4r han imponerades av den tyske regiss\xc3\xb6ren Max Reinhardts upps\xc3\xa4ttningar av En midsommarnattsdr\xc3\xb6m och Wedekinds Fr\xc3\xbchlingserwachen. Som gymnasist var han med i Saga, Norra Reals litter\xc3\xa4ra skolf\xc3\xb6rening, d\xc3\xa4r han bland annat gjorde uppl\xc3\xa4sningar ur Ibsens Brand och Peer Gynt. V\xc3\xa5ren 1909 blev han student, och p\xc3\xa5 h\xc3\xb6sten skrev han in sig vid Stockholms h\xc3\xb6gskola, d\xc3\xa4r han fick Karl Warburg som professor i litteraturhistoria. I de humanistiska kretsarna p\xc3\xa5 h\xc3\xb6gskolan tr\xc3\xa4ffade han \xc3\xa4ven sin blivande hustru, Signe Blaustein, som han gifte sig med 1919._NEWLINE_L\xc3\xa4s\xc3\xa5ret 1911\xe2\x80\x931912 gjorde Lindberg ett avbrott i studierna f\xc3\xb6r att f\xc3\xb6lja med fadern p\xc3\xa5 dennes turn\xc3\xa9 genom Nordamerika. Planen var att fadern skulle utf\xc3\xb6ra sin ber\xc3\xb6mda Stormen-recitation, men d\xc3\xa5 turn\xc3\xa9n inledningsvis gick knackigt byttes recitationen ut mot ett nordiskt program som passade den skandinaviska utvandrarpubliken b\xc3\xa4ttre. I samband med detta fick ocks\xc3\xa5 Per Lindberg g\xc3\xb6ra scendebut, d\xc3\xa5 han i Chicago den 21 januari 1912 gestaltade prins Erik i Strindbergs Gustav Vasa, mot fadern i titelrollen. Han stod dessutom f\xc3\xb6r regin av pj\xc3\xa4sen. Senare under turn\xc3\xa9n spelades \xc3\xa4ven Johan Ulfstierna, med Per Lindberg i registolen och i rollen som Helge._NEWLINE_I november 1915 gjorde Max Reinhardt och Deutsches Theater ett g\xc3\xa4stspel p\xc3\xa5 Operan i Stockholm, och Lindberg fick tillf\xc3\xa4lle att tr\xc3\xa4ffa tysken, som sade att han var v\xc3\xa4lkommen till Berlin om han ville resa utomlands och studera teater. 1916 blev Lindberg fil.kand. och redan i december 1917 licentiat. Direkt efter examen reste han till Berlin f\xc3\xb6r att s\xc3\xb6ka upp Reinhardt, mitt under brinnande v\xc3\xa4rldskrig. Han tillbringade v\xc3\xa5ren 1918 i Berlin, undervisad av Reinhardt, en vistelse vars l\xc3\xa4rdomar kom att pr\xc3\xa4gla hans framtida konstn\xc3\xa4rskap.\n_START_SECTION_\nLorensbergsteatern\n_START_PARAGRAPH_\nH\xc3\xb6sten 1918 blev Lindberg f\xc3\xb6rste regiss\xc3\xb6r vid Lorensbergsteatern i G\xc3\xb6teborg, och 1919\xe2\x80\x931923 var han teaterchef d\xc3\xa4r. Med Lindberg som teaterchef och Knut Str\xc3\xb6m som scenograf sattes en stor m\xc3\xa4ngd pj\xc3\xa4ser upp p\xc3\xa5 Lorensbergsteatern, med betoning p\xc3\xa5 det tyngre sk\xc3\xa5despeleriet snarare \xc3\xa4n en underh\xc3\xa5llningsrepertoar. Spel\xc3\xa5ret 1919\xe2\x80\x931920 sattes arton program upp, 1920\xe2\x80\x931921 sexton (samt ett Reinhardt-g\xc3\xa4stspel), 1921\xe2\x80\x931922 nitton och 1922\xe2\x80\x931923 tjugoen. Nio av upps\xc3\xa4ttningarna var av Shakespeare: tragedierna Hamlet (i tv\xc3\xa5 iscens\xc3\xa4ttningar, 1920 och 1922), Kung Lear, Othello och Romeo och Julia samt komedierna Som ni behagar, K\xc3\xb6pmannen i Venedig, Trettondagsafton och F\xc3\xb6rv\xc3\xa4xlingar. Av Strindberg spelades tio pj\xc3\xa4ser, av Shaw fyra och av Hjalmar Bergman tre._NEWLINE_Premi\xc3\xa4rerna p\xc3\xa5 Lorensbergsteatern s\xc3\xa5gs som stora begivenheter i Teatersverige, och \xc3\xa4ven Stockholmstidningarna skickade recensenter till G\xc3\xb6teborg. Bland de fr\xc3\xa4msta konstn\xc3\xa4rliga framg\xc3\xa5ngarna m\xc3\xa4rks Ibsens Peer Gynt, med omv\xc3\xa4xlande John Ekman och G\xc3\xb6sta Cederlund i titelrollen (1919), Strindbergs M\xc3\xa4ster Olof, med Olof Sandborg i titelrollen samt Tekla Sj\xc3\xb6blom och Georg Blickingberg (1920), Shakespeares Som ni behagar (1920), Hamlet, med Gabriel Alw i titelrollen (1920), Strindbergs Folkungasagan (1920), Kung Lear, med Lars Hanson i titelrollen (1921), Othello, med Blickingberg i titelrollen (1921), Romeo och Julia (1922) och Strindbergs Till Damaskus III, i regi av Knut Str\xc3\xb6m och med dekor av Sandro Malmquist (1922). Varvat med de stora upps\xc3\xa4ttningarna satte man \xc3\xa4ven upp intimare kammarspel._NEWLINE_G\xc3\xb6teborgspubliken visade sig dock vara mindre imponerad av Lorensbergsteaterns stora upps\xc3\xa4ttningar \xc3\xa4n recensenterna, och teatern b\xc3\xb6rjade ganska snart g\xc3\xa5 med f\xc3\xb6rlust. Staden hade ocks\xc3\xa5 ett f\xc3\xb6r litet befolkningsunderlag f\xc3\xb6r att i l\xc3\xa4ngden kunna beh\xc3\xa5lla en teater av yppersta konstn\xc3\xa4rliga kvalitet. Ett annat sk\xc3\xa4l till det d\xc3\xa5liga resultatet var den depression som drabbat landet, och ytterligare ett att Lindberg inte skydde n\xc3\xa5gra kostnader: Till Folkungasagan hade man anlitat 150 statister och importerat dr\xc3\xa4kter och rustningar fr\xc3\xa5n Tyskland; slutnotan f\xc3\xb6r pj\xc3\xa4sen blev 88\xc2\xa0000 kronor, men publiken svek. Teatern spelade in mindre och mindre pengar f\xc3\xb6r vart \xc3\xa5r under Lindbergs konstn\xc3\xa4rliga ledning, och v\xc3\xa5ren 1923 best\xc3\xa4mde han sig f\xc3\xb6r att l\xc3\xa4mna den.\n_START_SECTION_\nVidare teaterkarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nEfter tiden p\xc3\xa5 Lorensbergsteatern var Lindberg f\xc3\xb6rste regiss\xc3\xb6r vid Komediteatern och Konserthusteatern i Stockholm 1925\xe2\x80\x931927, vid Dramaten 1927\xe2\x80\x931928, och var d\xc3\xa4refter teaterchef vid Radiotj\xc3\xa4nst 1929\xe2\x80\x931931._NEWLINE_1931 regisserade han G\xc3\xb6sta Ekman och Zarah Leander i en ber\xc3\xb6md moderniserad version av Glada \xc3\xa4nkan p\xc3\xa5 Stockholms konserthus, som han och Ekman hade hyrt i ett f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att realisera sina id\xc3\xa9er om en folkteater. Lindberg och Ekman ans\xc3\xb6kte d\xc3\xa4refter om att f\xc3\xa5 ta \xc3\xb6ver ledningen av Dramaten, men fick avslag och Lindberg erbj\xc3\xb6ds i st\xc3\xa4llet ett regiuppdrag vid den kungliga scenen. Han tackade emellertid nej till erbjudandet eftersom han ans\xc3\xa5g att teaterns organisation var "alldeles f\xc3\xb6r byr\xc3\xa5kratisk f\xc3\xb6r att kunna tj\xc3\xa4na som bas f\xc3\xb6r vad jag menar med sunt teatraliskt skapande." 1935\xe2\x80\x931936 var han chef f\xc3\xb6r Vasateatern i Stockholm. Han hade \xc3\xa4ven regiuppgifter vid Nationaltheatret i Oslo, Det Kongelige Teater i K\xc3\xb6penhamn, Den Nationale Scene i Bergen och People\'s National Theatre i London._NEWLINE_Lindberg var \xc3\xa4ven teaterskribent f\xc3\xb6r Stockholms-Tidningen 1930, Nya Dagligt Allehanda 1937\xe2\x80\x931938 och var filmrecensent i Dagens Nyheter 1938\xe2\x80\x931939. Han skrev flera verk om teater, bland annat en biografi om v\xc3\xa4nnen G\xc3\xb6sta Ekman.\n_START_SECTION_\nFilmkarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nInom filmen hade Lindberg en oj\xc3\xa4mn karri\xc3\xa4r. P\xc3\xa5 1920-talet kn\xc3\xb6ts han till Bonnierfilm, och regisserade det nystartade bolagets f\xc3\xb6rsta tv\xc3\xa5 filmer, Anna-Clara och hennes br\xc3\xb6der och Norrtullsligan (b\xc3\xa5da 1923). I samband med premi\xc3\xa4ren av Anna-Clara kr\xc3\xa4vde Lindberg att hans namn skulle strykas fr\xc3\xa5n affischerna eftersom Bonnierfilm mot hans vilja avl\xc3\xa4gsnat vissa stiliserade fantasiavsnitt ur filmen. Han slutade d\xc3\xa4refter filma under en l\xc3\xa5ng period. 1939 \xc3\xa5terkom han till filmen med rysaren Gubben kommer f\xc3\xb6r Svensk Filmindustri. Filmen var baserad p\xc3\xa5 en roman av G\xc3\xb6sta Gustaf-Janson och hade Victor Sj\xc3\xb6str\xc3\xb6m i huvudrollen, och fick god kritik. D\xc3\xa4refter regisserade Lindberg i t\xc3\xa4t f\xc3\xb6ljd fyra filmer f\xc3\xb6r SF, bland annat Juninatten med Ingrid Bergman och arbetarklassfilmen St\xc3\xa5l. Fr\xc3\xa5n 1941 var han chef f\xc3\xb6r det nystartade filmbolaget Luxfilm, f\xc3\xb6r vilket han regisserade filmerna I paradis... och Det s\xc3\xa4gs p\xc3\xa5 stan (b\xc3\xa5da 1941). Filmerna hade stockholmspremi\xc3\xa4r samtidigt, och fick d\xc3\xa5lig kritik. I paradis... sablades ner som ett erotiskt pekoral och Det s\xc3\xa4gs p\xc3\xa5 stan klandrades f\xc3\xb6r ett kaotiskt bildspr\xc3\xa5k. Lindberg skrev d\xc3\xa4refter ett manus till T\xc3\xa4nk, om jag gifter mig med pr\xc3\xa4sten, men manuset ersattes med ett av regiss\xc3\xb6ren Ivar Johansson, och Lindberg blev i st\xc3\xa4llet produktionsledare f\xc3\xb6r filmen.'