b'\n_START_ARTICLE_\nGruvarbetarstrejken i Storbritannien 1984\xe2\x80\x931985\n_START_PARAGRAPH_\nGruvarbetarstrejken i Storbritannien 1984\xe2\x80\x931985 var en stor arbetskonflikt i Storbritanniens kolgruveindustri. Strejkens misslyckande innebar slutet f\xc3\xb6r fackf\xc3\xb6reningarnas starka inflytande i Storbritannien.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rhistoria\n_START_PARAGRAPH_\nDen brittiska kolgruveindustrin var statligt \xc3\xa4gd och subventionerad, och regeringen under Margaret Thatcher (premi\xc3\xa4rminister sedan 1979) ville, trots att hanteringen delvis var den modernaste i hela Europa, l\xc3\xa4gga ner gruvorna varp\xc3\xa5 strejker startade. Anledningen till detta var att hon ville bryta ner det stora inflytande fackf\xc3\xb6reningarna hade i det brittiska samh\xc3\xa4llet, inte minst inom gruvindustrin. National Union of Mineworkers (NUM) hade st\xc3\xa5tt bakom riksomfattande strejker i Storbritannien 1972 och 1974. NUM var under 1900-talet en av de starkaste fackf\xc3\xb6reningarna i Storbritannien och hade ett stort inflytande i politiken. 1972 \xc3\xa5rs strejk ledde till att undantagstillst\xc3\xa5nd utlystes i Storbritannien. Landet lamslogs n\xc3\xa4r kolgruvorna slutade leverera energi. Storbritannien hade under 1970-talet haft ett antal omfattande strejker, bland annat vintern 1978\xe2\x80\x931979 d\xc3\xa5 landet lamslogs av strejker (l\xc3\xa4s mer: Winter of Discontent)._NEWLINE_1977 publicerades Ridley-dokumentet (d\xc3\xb6pt efter konservative transportministern Nicholas Ridley) i The Economist, en strategirapport som la upp riktlinjerna f\xc3\xb6r hur en kommande toryregering skulle agera vid arbetsmarknadskonflikter inom kol- och energiindustrin och dess fackf\xc3\xb6reningar. Bland annat skulle staten bygga upp lager med kol utifall en strejk skulle intr\xc3\xa4ffa, samt subventionera k\xc3\xa4rnkraft. Denna rapport ska ocks\xc3\xa5 ses mot bakgrund av Birmingham-strejken 1972, d\xc3\xa4r strejkande gruvarbetare med st\xc3\xb6d av andra fackf\xc3\xb6rbund (bland annat fr\xc3\xa5n fordonsindustrin i Birmingham) utan v\xc3\xa5ldsamheter forcerade fram en st\xc3\xa4ngning av Saltley Coke-dep\xc3\xa5n (Battle of Saltley Gate) med Arthur Scargill som ledare. 1974 spelade gruvfacket en roll n\xc3\xa4r Edward Heaths regering tvingades avg\xc3\xa5 efter nyval.\n_START_SECTION_\nStrejken 1984\xe2\x80\x931985\n_START_PARAGRAPH_\nDirekt utl\xc3\xb6sande faktorn blev offentligg\xc3\xb6randet av National Coal Boards ordf\xc3\xb6rande Ian McGregor den 6 mars 1984 att ol\xc3\xb6nsamma gruvor skulle l\xc3\xa4ggas ner och att \xc3\xb6vriga gruvor skulle privatiseras. I ett f\xc3\xb6rsta steg skulle 20 gruvor l\xc3\xa4ggas ned och 20\xc2\xa0000 anst\xc3\xa4llda mista sina jobb. Kolutvinningen skulle minskas med 4 miljoner ton \xc3\xa5rligen. Fackordf\xc3\xb6rande Arthur Scargill utropade strejken den 12 mars 1984. _NEWLINE_18 juni 1984 f\xc3\xb6ljde en sammandrabbning mellan gruvarbetare och polis i Orgreave (The Battle of Orgreave). Vid British Steels anl\xc3\xa4ggning i Orgreave utanf\xc3\xb6r Sheffield t\xc3\xa4nkte fackets medlemmar blockera anl\xc3\xa4ggningen. Polisen organiserade mot\xc3\xa5tg\xc3\xa4rder. NUM hade 5000-6000 personer p\xc3\xa5 plats och 4000-8000 poliser hade kommenderats dit._NEWLINE_Konflikten blev h\xc3\xa5rd och medf\xc3\xb6rde bland annat inkallandet av polisstyrkor och tio personer dog under strejken, bland annat tre ton\xc3\xa5ringar p\xc3\xa5 jakt efter kol. Polisens taktik under strejkerna v\xc3\xa4ckte kritik, men \xc3\xa5synen av gruvarbetare som f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte hindra strejkbrytare att arbeta blev en chock \xc3\xa4ven f\xc3\xb6r en del som st\xc3\xb6dde strejkerna._NEWLINE_Strejken 1984\xe2\x80\x931985 slutade med nederlag f\xc3\xb6r National Union of Mineworkers (NUM) under dess ledare Arthur Scargill. Den brittiska fackf\xc3\xb6reningsr\xc3\xb6relsen f\xc3\xb6rsvagades och dess tidigare starka politiska inflytande f\xc3\xb6rsvann. Regeringen kunde forts\xc3\xa4tta privatiseringen och minskandet av statliga subventioner till ol\xc3\xb6nsamma f\xc3\xb6retag. Samtidigt distanserade sig Labour fr\xc3\xa5n fackf\xc3\xb6reningarna. _NEWLINE__NEWLINE_Stigande desperation och fattigdom bland de strejkande familjerna, som under strejken inte fick n\xc3\xa5gon inkomst alls, ledde till splittring bland gruvarbetarna. En grupp arbetare, som var resignerade inf\xc3\xb6r det kommande nederlaget och tr\xc3\xb6tta av m\xc3\xa5naders protester, b\xc3\xb6rjade g\xc3\xa5 emot fackf\xc3\xb6reningens beslut, bildade utbrytargrupper och r\xc3\xa5dde arbetare att det enda m\xc3\xb6jliga var att \xc3\xa5terg\xc3\xa5 till arbetet, eftersom striden redan var f\xc3\xb6rlorad. Gruvarbetarstrejken varade ett helt \xc3\xa5r innan ledningen f\xc3\xb6r NUM gav sig utan att ha f\xc3\xa5tt ett avtal. Den konservativa regeringen st\xc3\xa4ngde alla utom 15 av landets gruvor. De kvarvarande 15 s\xc3\xa5ldes och privatiserades 1994.'