b'\n_START_ARTICLE_\nElla Baker\n_START_PARAGRAPH_\nElla Josephine Baker, f\xc3\xb6dd 13 december 1903 i Norfolk, Virginia, d\xc3\xb6d 13 december 1986 i New York, New York, var en afro-amerikansk aktivist f\xc3\xb6r medborgerliga- och m\xc3\xa4nskliga r\xc3\xa4ttigheter, fr\xc3\xa5n 30-talet och fram till sin d\xc3\xb6d. Det mesta av hennes arbete utf\xc3\xb6rde hon "bakom kulisserna", vid sidan av n\xc3\xa5gra av den amerikanska medborgarr\xc3\xa4ttsr\xc3\xb6relsens viktigaste ledare, till exempel W. E. B. Du Bois, Thurgood Marshall, A. Philip Randolph och Martin Luther King Jr. Hon var ocks\xc3\xa5 mentor f\xc3\xb6r flera i den yngre generationen medborgarr\xc3\xa4ttsaktivister, s\xc3\xa5som Diane Nash, Stokely Carmichael, Rosa Parks och Bob Moses._NEWLINE_Bakers politiska medvetenhet tog sin form redan under hennes skoltid i North Carolina. Efter avslutade studier vid Shaw University i Raleigh flyttade hon till Harlem d\xc3\xa4r hon bland annat kom att leda kurser i konsumentkunskap, arbetarhistoria och afrikansk historia. Hon deltog ocks\xc3\xa5 i flertalet demonstrationer, bland annat mot Andra italiensk-abessinska kriget och f\xc3\xb6r frigivning av Scottsboro-pojkarna, en grupp best\xc3\xa5ende av nio unga svarta m\xc3\xa4n som oskyldigt d\xc3\xb6mts f\xc3\xb6r v\xc3\xa5ldt\xc3\xa4kt av tv\xc3\xa5 vita kvinnor. Vid denna tid stod den kulturella r\xc3\xb6relsen Harlemren\xc3\xa4ssansen p\xc3\xa5 sin topp och den kom att p\xc3\xa5verka Bakers tankar. _NEWLINE_1938 inledde Baker sitt m\xc3\xa5ng\xc3\xa5riga engagemang i National Association for the Advancement of Colored People (NAACP). 1940 anst\xc3\xa4lldes hon som organisationens sekreterare och de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren blev hon en av organisationens mest tongivande aktivister. Hon ins\xc3\xa5g vikten av en demokratiskt uppbyggd organisation som f\xc3\xb6retr\xc3\xa4dde vanliga m\xc3\xa4nniskor. Hon s\xc3\xa5g ocks\xc3\xa5 till att fler unga och fler kvinnor engagerade sig._NEWLINE_I januari 1957 reste Baker till Atlanta, Georgia f\xc3\xb6r att delta i ett m\xc3\xb6te med syftet att utveckla det regionala medborgarr\xc3\xa4ttsarbetet som tagit fart i och med den framg\xc3\xa5ngsrika Bussbojkotten i Montgomery. De n\xc3\xa4rvarande vid m\xc3\xb6tet tr\xc3\xa4ffades \xc3\xa5ter i februari d\xc3\xa5 organisationen Southern Christian Leadership Conference grundades och Baker blev dess f\xc3\xb6rsta anst\xc3\xa4llda. Baker stannade i organisationen fram till 1960, d\xc3\xa5 hon l\xc3\xa4mnade f\xc3\xb6r engagemang inom Student Nonviolent Coordinating Committee (SNCC), en organisation som hon sj\xc3\xa4lv var med och startade. I SNCC kom Parker att forts\xc3\xa4tta sin kamp f\xc3\xb6r medborgerliga r\xc3\xa4ttigheter. Hon var bland annat med och organiserade 1961 \xc3\xa5rs Freedom rides,  en manifestation mot de amerikanska sydstaternas segregerade kollektivtrafik._NEWLINE_1967 flyttade Baker tillbaka till New York, d\xc3\xa4r hon levt under 30-talet, f\xc3\xb6r att forts\xc3\xa4tta sin aktivism. 1972 reste hon landet runt i en kampanj f\xc3\xb6r att befria Angela Davis och de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren kom hon att bli en h\xc3\xb6gljudd kritiker av Apartheid-systemet i Sydafrika. Parker var ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6respr\xc3\xa5kare f\xc3\xb6r ett sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndigt Puerto Rico. Hennes samh\xc3\xa4lleliga intresse var intakt \xc3\xa4nda fram till hennes d\xc3\xb6d \xc3\xa5r 1986.'