b'\n_START_ARTICLE_\nJulius Wiesner\n_START_PARAGRAPH_\nJulius Ritter von Wiesner, f\xc3\xb6dd 20 januari 1838 i Tschechen, M\xc3\xa4hren, d\xc3\xb6d 9 oktober 1916 i Wien, var en \xc3\xb6sterrikisk botaniker._NEWLINE_Wiesner blev 1860 filosofie doktor i Jena, 1861 docent i botanik vid polytekniska institutet i Wien, 1868 extra ordinarie och 1870 ordinarie professor i v\xc3\xa4xtfysiologi vid forstanstalten i Mariabrunn samt var 1873-1909 professor i v\xc3\xa4xtanatomi och v\xc3\xa4xtfysiologi vid universitetet i Wien._NEWLINE_I b\xc3\xb6rjan av sin verksamhet var Wiesner tekniskt intresserad och utf\xc3\xb6rde vetenskapligt exakta unders\xc3\xb6kningar av r\xc3\xa5varor fr\xc3\xa5n v\xc3\xa4xtriket. Hith\xc3\xb6rande arbeten \xc3\xa4r Technische Mikroskopie (1867), Die technisch verwendeten Gummi und Harze (1869) och Die Rohstoffe des Pflanzenreichs (1873; tv\xc3\xa5 senare upplagor under medverkan av en rad kollegor). Han studerade \xc3\xa4ven papper, i synnerhet forntida skrifter, med mikroskop, vilket behandlas i Die mikroskopische Untersuchung des Papiers mit besonderer Ber\xc3\xbccksichtigung der \xc3\xa4ltesten orientalischen und europ\xc3\xa4ischen Papiere (i samlingsverket "Papyrus Erzherzog Rainer", 1887) och Mikroskopische Untersuchung alter ostturkestanischer und anderer asiatischer Papiere... (1902)._NEWLINE_Som mikroskopiker skrev Wiesner f\xc3\xb6rutom andra v\xc3\xa4xtanatomiska arbeten Die Elementarstruktur und das Wachstum der lebenden Substanz (1892), i vilket han framst\xc3\xa4ller v\xc3\xa4xtcellen som en organism, sammansatt av \xc3\xa4nnu sm\xc3\xa4rre livsenheter ("plasomer"), f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande sig till cellen som cellerna till det hela._NEWLINE_Wiesners viktigaste verk var inom v\xc3\xa4xtfysiologin, varav han behandlade groning, bladriktning, l\xc3\xb6vfall, blad och regn, r\xc3\xb6relser, transpiration, saftstr\xc3\xb6mning, gasf\xc3\xb6rflyttning, men framf\xc3\xb6rallt ljusets inflytande p\xc3\xa5 v\xc3\xa4xten. Han utgav det viktiga retningsfysiologiska verket Die heliotropischen Erscheinungen im Pflanzenreiche (tv\xc3\xa5 delar, 1878, 1880), i vilket han framlade den heliotropiska induktionen och begreppet "bladets fixa ljusl\xc3\xa4ge" samt inf\xc3\xb6rde noggrann ljusm\xc3\xa4tning i v\xc3\xa4xtfysiologin. Han pr\xc3\xb6vade sj\xc3\xa4lv sina metoder genom resor i vitt skilda l\xc3\xa4nder (bland annat till Java och Spetsbergen) samt fastst\xc3\xa4llde den levande v\xc3\xa4xtens "Lichtgenuss" genom den efter olika trakter, lokaler och tider p\xc3\xa5 olika s\xc3\xa4tt inverkande ljusm\xc3\xa4ngden (det "fotokemiska klimatet")._NEWLINE_Wiesners viktigaste skrifter inom sistn\xc3\xa4mnda omr\xc3\xa5de \xc3\xa4r Photometrische Untersuchung en auf pflanzenphysiologischem Gebiete (1. Einfluss der sogennanten chemischen Lichtintensit\xc3\xa4t auf den Gestaltungsprozess der Pflanzenorgane, 1893; 2. Untersuchungen \xc3\xbcber den Lichtgenuss der Pflanzen... von Wien, Kairo und Buitenzorg, 1895; 3. Untersuchungen \xc3\xbcber den Lichtgenuss... im arktischen Gebiete, 1900; 4. Untersuchungen \xc3\xbcber... im Yellowstone-Gebiete, 1905), Ueber die photometrische Bestimmung heliotropischer Konstanten (1897), Beitr\xc3\xa4ge zur Kenntnis des photochemischen Klimas im arktischen Gebiete (1898), Influence de la lumi\xc3\xa8re solaire diffuse sur le d\xc3\xa9veloppement des plantes (1898) och Die Stellung der Bl\xc3\xbcten zum Lichte (1901). Han utgav \xc3\xa4ven l\xc3\xa4rob\xc3\xb6cker (fr\xc3\xa5n 1881), samlade i Elemente der wissenschaftlichen Botanik (tre band, separat i flera upplagor)._NEWLINE_Wiesner blev ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala 1887 och av svenska Vetenskapsakademien (1912) samt blev 1907 medicine hedersdoktor vid Linn\xc3\xa9jubileet i Uppsala. Auktorsnamnet Wiesner kan anv\xc3\xa4ndas f\xc3\xb6r Julius Wiesner i samband med ett vetenskapligt namn inom botaniken; se Wikipedia-artiklar som anv\xc3\xa4nder auktorsnamnet.'