b'\n_START_ARTICLE_\nImpala\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4nnetecken\n_START_PARAGRAPH_\nArten n\xc3\xa5r en mankh\xc3\xb6jd omkring 90 centimeter och en vikt mellan 40 (honor) och 65 (hannar) kilogram. P\xc3\xa4lsen \xc3\xa4r p\xc3\xa5 ovansidan r\xc3\xb6dbrun och p\xc3\xa5 sidorna lite ljusare. Buken, fr\xc3\xa4mre halsen och hakan \xc3\xa4r vitaktig. Vid b\xc3\xa5da sidor om svansen finns en svart strimma. H\xc3\xa4len \xc3\xa4r  svartbrun. Impalan har ett smalt huvud, stora \xc3\xb6gon och \xc3\xb6ronen slutar i en spets. Hannar har upp till 90 centimeter l\xc3\xa5nga horn som p\xc3\xa5minner om en lyra.\n_START_SECTION_\nUtbredning, habitat och underarter\n_START_PARAGRAPH_\nImpalorna h\xc3\xa5ller till p\xc3\xa5 savanner i Kenya, Tanzania, Mo\xc3\xa7ambique, Namibia, Botswana, Zambia, Zimbabwe, s\xc3\xb6dra Angola, nord\xc3\xb6stra Sydafrika och Uganda (d\xc3\xa4rav huvudstadens namn - Kampala). Habitatet utg\xc3\xb6rs huvudsakligen av den \xc3\xb6ppna savannen. I Etosha-nationalparken i Namibia lever en underart, A. m. petersi, som k\xc3\xa4nnetecknas av en svart teckning p\xc3\xa5 nosen. Underarten finns \xc3\xa4ven utanf\xc3\xb6r nationalparken men inte lika talrikt._NEWLINE_Alla andra populationer bildar den andra underarten, A. m. melampus, vilket har klarlagts med hj\xc3\xa4lp av genetiska unders\xc3\xb6kningar.\n_START_SECTION_\nHot\n_START_PARAGRAPH_\nHela arten listas av IUCN som livskraftig (LC) men underarten A. m. petersi listas som n\xc3\xa4ra hotad (NT).\n_START_SECTION_\nLevnadss\xc3\xa4tt\n_START_PARAGRAPH_\nHonor av impala och deras ungdjur lever i flockar om 10 till omkring 100 individer. Dessutom finns flockar av hannar som inte n\xc3\xa5tt k\xc3\xb6nsmognad och gamla hannar som \xc3\xa4r f\xc3\xb6r svaga f\xc3\xb6r att kvarh\xc3\xa5lla ett eget revir. Alla andra hannar lever ensamma och har ett territorium, d\xc3\xa4r de tar kontroll \xc3\xb6ver alla honor._NEWLINE_Under flykten n\xc3\xa5r impalan h\xc3\xb6ga hastigheter och kan utf\xc3\xb6ra hopp som  \xc3\xa4r 9 meter l\xc3\xa5nga. Vanligtvis springer de bara fram till n\xc3\xa4rmaste g\xc3\xb6mst\xc3\xa4lle._NEWLINE_Under parningstiden bevakar en hanne vanligtvis en grupp av honor. Han imponerar genom att visa sina horn,  l\xc3\xa4gga \xc3\xb6ronen bak\xc3\xa5t och  lyfta svansen. Om tv\xc3\xa5 konkurrerande hannar tr\xc3\xa4ffar varandra uppst\xc3\xa5r strider som kan delas i tre sekvenser. I den f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa4spar inkr\xc3\xa4ktaren och visar buken samt tungan. Sedan s\xc3\xa4nker han huvudet ner\xc3\xa5t f\xc3\xb6r att uppmana till strid. I den andra fasen st\xc3\xa5r rivalerna med lyft huvud mittemot varandra samt g\xc3\xa5r fram\xc3\xa5t och bak\xc3\xa5t. Om ingen k\xc3\xa4nner sig tillr\xc3\xa4cklig skr\xc3\xa4md s\xc3\xa4tter de hornen mot varandra f\xc3\xb6r att pressa bort rivalen. S\xc3\xa5r uppst\xc3\xa5r vanligen inte.'