b'\n_START_ARTICLE_\nPietas (textilatelj\xc3\xa9)\n_START_PARAGRAPH_\nPietas var en textilkonserveringsatelj\xc3\xa9 som hade som m\xc3\xa5l att konservera textilier av konstn\xc3\xa4rligt och historiskt v\xc3\xa4rde. Bland Pietas uppdrag kan n\xc3\xa4mnas omh\xc3\xa4ndertagandet och v\xc3\xa5rden av fanor ur svenska statens trof\xc3\xa9samling samt en f\xc3\xb6rsta uppordning av textilfynden fr\xc3\xa5n Birkas gravar._NEWLINE_Initiativ till grundandet av textilf\xc3\xb6reningen Pietas togs \xc3\xa5r 1908 av Agnes Branting. Ordf\xc3\xb6rande i f\xc3\xb6reningen var Nordiska Museets styresman, arkeolog Bernhard Salin och bland ledam\xc3\xb6terna fanns Sigurd Wallin, Nordiska museet och friherre Rudolf Cederstr\xc3\xb6m, Livrustkammaren. F\xc3\xb6reningen Pietas uppgift beskrevs som: "att p\xc3\xa5 ett fullt museim\xc3\xa4ssigt s\xc3\xa4tt behandla textilf\xc3\xb6rem\xc3\xa5len s\xc3\xa5 att dess genom \xc3\xa5lder eller vansk\xc3\xb6tsel eller genom b\xc3\xa5dadera i f\xc3\xb6rening p\xc3\xa5g\xc3\xa5ende f\xc3\xb6rst\xc3\xb6relse i m\xc3\xb6jligast m\xc3\xa5n hejdas, utan att f\xc3\xb6rem\xc3\xa5lets kulturhistoriska v\xc3\xa4rde d\xc3\xa4rigenom minskas."_NEWLINE_Fr\xc3\xa5n 1911 erh\xc3\xb6ll man stadsanslag f\xc3\xb6r verksamheten._NEWLINE_Konserveringsarbetet pr\xc3\xa4glades av konstvetenskapliga och kulturhistoriska bed\xc3\xb6mningar. Varje f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l dokumenterades med fotografi, beskrivande text med noggranna uppgifter om kondition och m\xc3\xa5tt. Beskrivningarna numrerades och arkiverades i den s\xc3\xa5 kallade Pietaskatalogen. Agnes Branting utvidgade och f\xc3\xb6rdjupade sin textila och antikvariska erfarenhet genom utl\xc3\xa4ndska studieresor. Hon publicerade sin forskning i artiklar och \xc3\xa5r 1920 i Textil Skrud i svenska kyrkor. I samarbete med professor Andreas Lindblom gav hon \xc3\xa5ren 1928-1929 ut verket Medeltida v\xc3\xa4vnader och broderier i Sverige._NEWLINE_Ledningen f\xc3\xb6r Pietas \xc3\xb6vertogs \xc3\xa5r 1930 av Agnes Brantings systerdotter, konsthistorikern Agnes Geijer, som d\xc3\xa5 ocks\xc3\xa5 \xc3\xa5tog sig det antikvariska ansvaret f\xc3\xb6r verksamheten. Under Geijers ledning fick Pietas ytterligare h\xc3\xb6gt anseende g\xc3\xa4llande historisk textilforskning och konservering. Personalen vid Pietasateljen hade gedigen kunskap och erfarenhet av att utf\xc3\xb6ra textila tekniker samt hade specialiserad kunskap inom konservering eller akademisk utbildning i exempelvis konstvetenskap eller arkeologi. 1949 f\xc3\xb6rstatligades verksamheten och kom d\xc3\xa5 att sortera under Riksantikvarie\xc3\xa4mbetet (RA\xc3\x84) som en s\xc3\xa4rskild konserveringsatelj\xc3\xa9 vid RA\xc3\x84:s textilenhet. Efter Agnes Geijer har verksamheten bland andra letts av Inger Estham och Margareta Nockert. F\xc3\xb6rutom konservering av liturgiska textilier fr\xc3\xa5n svenska f\xc3\xb6rsamlingskyrkor utf\xc3\xb6rdes under 1900-talets sista decennier konservering av biskopsskrudarna fr\xc3\xa5n Brehmen vid Riksantikvarie\xc3\xa4mbetets textilenhet._NEWLINE_Pietaskatalogen, som dokumenterar all konservering utf\xc3\xb6rd vid Pietasatelj\xc3\xa9n och d\xc3\xa4refter konserveringsatelj\xc3\xa9n vid Riksantikvarie\xc3\xa4mbetets textilenhet, fr\xc3\xa5n starten 1908 till Riksantikvarie\xc3\xa4mbetets flytt till Gotland, f\xc3\xb6rvaras i Antikvarisk- Topografiska arkivet (ATA) i Stockholm.'