b'\n_START_ARTICLE_\nSvartbukig flygh\xc3\xb6na\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nSvartbukig flygh\xc3\xb6na \xc3\xa4r en typisk flygh\xc3\xb6na med sitt lilla duvlika huvud, kompakta kropp, l\xc3\xa5nga spetsiga vingar och snabba flykt. I flykten kan den l\xc3\xa4tt identifieras med de vita vingundersidorna och s\xc3\xa5 den svarta buken som gett f\xc3\xa5geln sitt namn. _NEWLINE_F\xc3\xa5geln \xc3\xa4r 33\xe2\x80\x9339 centimeter l\xc3\xa5ng och v\xc3\xa4ger 300\xe2\x80\x93615 gram. Hanen har gr\xc3\xa5tt, gr\xc3\xa5 hals och gr\xc3\xa5tt br\xc3\xb6st. Undersidan \xc3\xa4r svart och ovansidan gyllenbrun med m\xc3\xb6rka teckningar. Runt nedre delen av br\xc3\xb6stet syns en svart ram och p\xc3\xa5 hakan har den en kastanjef\xc3\xa4rgad fl\xc3\xa4ck. Honan \xc3\xa4r brunare och finare tecknad, men undersidan och br\xc3\xb6stbandet \xc3\xa4r identiskt med hanen.\n_START_SECTION_\nSl\xc3\xa4ktestillh\xc3\xb6righet\n_START_PARAGRAPH_\nDNA-studier visar att arterna inom sl\xc3\xa4ktet Pterocles inte \xc3\xa4r varandras n\xc3\xa4rmaste sl\xc3\xa4ktingar. Exempelvis \xc3\xa4r svartbukig flygh\xc3\xb6na n\xc3\xa4rmare sl\xc3\xa4kt med st\xc3\xa4ppflygh\xc3\xb6na i sl\xc3\xa4ktet Syrrhaptes \xc3\xa4n med vitbukig flygh\xc3\xb6na (Pterocles alchata). Dessa forskningsresultat har \xc3\xa4nnu inte lett till n\xc3\xa5gra taxonomiska f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar.\n_START_SECTION_\nEkologi\n_START_PARAGRAPH_\nSvartbukig flygh\xc3\xb6na \xc3\xa4r flocklevande och ses ofta tillsammans p\xc3\xa5 morgnarna n\xc3\xa4r f\xc3\xa5glarna samlas f\xc3\xb6r att dricka och h\xc3\xa4mta vatten. Den trivs i \xc3\xb6ppet och torrt landskap men undviker till skillnad fr\xc3\xa5n vitbukig flygh\xc3\xb6na omr\xc3\xa5den helt utan v\xc3\xa4xtlighet. Boet \xc3\xa4r inget mera \xc3\xa4n en uppskrapning i marken d\xc3\xa4r den l\xc3\xa4gger tre gr\xc3\xb6naktiga fl\xc3\xa4ckiga \xc3\xa4gg. B\xc3\xa5da k\xc3\xb6nen ruvar, men bara hanen h\xc3\xa4mtar vatten.\n_START_SECTION_\nStatus\n_START_PARAGRAPH_\nArten har ett stort utbredningsomr\xc3\xa5de och en stor population som minskar, dock relativt l\xc3\xa5ngsamt. Utifr\xc3\xa5n dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). I Europa tros det h\xc3\xa4cka mellan 10.400 och 19.100 par.'