b'\n_START_ARTICLE_\nGarrattlokomotiv\n_START_PARAGRAPH_\nEtt Garrattlokomotiv \xc3\xa4r en typ av ledat \xc3\xa5nglok i tre delar. \xc3\x85ngpannan \xc3\xa4r monterad som den mittersta delen, och tv\xc3\xa5 \xc3\xa5ngmaskiner \xc3\xa4r monterade p\xc3\xa5 de tv\xc3\xa5 andra delarna, en p\xc3\xa5 varje sida av \xc3\xa5ngpannan. _NEWLINE_Ledningen till\xc3\xa5ter l\xc3\xa5nga lokomotiv att ta sn\xc3\xa4vare kurvor och g\xc3\xa5 p\xc3\xa5 l\xc3\xa4ttare r\xc3\xa4ls \xc3\xa4n  icke ledade lokomotiv av motsvarande storlek. M\xc3\xa5nga Garattlokomotivtyper syftar till en f\xc3\xb6rdubblad styrka j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rt med de st\xc3\xb6rsta konventionella lokomotiv som g\xc3\xa5r p\xc3\xa5 en viss j\xc3\xa4rnv\xc3\xa4g, f\xc3\xb6r att minska behovet av kopplade lokomotiv.\n_START_SECTION_\nDe f\xc3\xb6rsta Garrattlokomotiven\n_START_PARAGRAPH_\nGarrattlokomotivet utvecklades av den brittiske ingenj\xc3\xb6ren Herbert William Garratt (1864\xe2\x80\x931913), som efter tj\xc3\xa4nstg\xc3\xb6ring vid j\xc3\xa4rnv\xc3\xa4gar i Sydamerika, Kuba och Nigeria 1906 blev teknisk representant i London f\xc3\xb6r det australiensiska New South Wales Government Railways. Han ans\xc3\xb6kte om sitt f\xc3\xb6rsta patent p\xc3\xa5 ledade lok 1907. Han tog kontakt med Kitson & Co., som dock inte nappade p\xc3\xa5 id\xc3\xa9n, kanske f\xc3\xb6r att f\xc3\xb6retaget sj\xc3\xa4lv b\xc3\xb6rjat en satsning p\xc3\xa5 Meyerlokomotivet. D\xc3\xa4refter tog han kontakt med Beyer, Peacock and Company, som var  n\xc3\xa5got mer intresserade._NEWLINE_\xc3\x85r 1907 l\xc3\xa4mnade Beyer, Peacock and Company offert p\xc3\xa5 ett Garrattlokomotiv med 610 mm sp\xc3\xa5rvidd till New South Wales Government Railways, vilket inte ledde till order. \xc3\x85ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 byggde f\xc3\xb6retaget ett 610 mm Malletlokomotiv f\xc3\xb6r Tasmaniens delstatsregering samt f\xc3\xb6reslog ett n\xc3\xa5got tyngre Garrattlokomotiv f\xc3\xb6r New South Wales Government Railways \xc3\xa4n det ursprungliga. Detta f\xc3\xb6rslag accepterades och ledde till att tv\xc3\xa5 lok byggdes 1909.\n_START_SECTION_\nBeyer-Garratt\n_START_PARAGRAPH_\nGarratt licensierade sitt patent till Beyer, Peacock and Company, som i sin tur utvecklade konstruktioner och licensierade dem vidare. Beyer, Peacock fortsatte att marknadsf\xc3\xb6ra id\xc3\xa9n efter det att det ursprungliga patentet g\xc3\xa5tt ut 1928, under eget varum\xc3\xa4rke, Beyer-Garratt. N\xc3\xa4stan tv\xc3\xa5 tredjedelar av alla Garrattlokomotiv (1023 av 1651) byggdes av Beyer, Peacock and Company vid dess verkstad i Gorton. Annan tillverkning skedde i Storbritannien, Frankrike, Spanien, Tyskland, Italien, Belgien, Sydafrika, Brasilien och Australien.\n_START_SECTION_\nDe sist tillverkade Garrattlokomotiven\n_START_PARAGRAPH_\nDe sist tillverkade Garrattlokomotiven enligt Beyer, Peacock and Company:s konstruktion byggdes 1967-68, \xc3\xa5tta smalsp\xc3\xa5riga South African Railways Class NG G16-lok. Ordern lades p\xc3\xa5 Beyer, Peacock and Company, men eftersom f\xc3\xb6retaget var under avveckling underkontrakterades tillverkningen till Hunslet Engine Company. Dess sydafrikanska dotterbolag i Germiston byggde loken med \xc3\xa5ngpannor tillverkade av moderbolaget._NEWLINE_Southern Fuegian Railway i Argentina, en smalsp\xc3\xa5ring j\xc3\xa4rnv\xc3\xa4g med 500 mm sp\xc3\xa5rvidd, k\xc3\xb6pte in tv\xc3\xa5 nya Garrattlokomotiv 1994 och 2006.'