b'\n_START_ARTICLE_\nMicrotus daghestanicus\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nArten blir 91 till 105mm l\xc3\xa5ng (huvud och b\xc3\xa5l), har en 33 till 42\xc2\xa0mm l\xc3\xa5ng svans och v\xc3\xa4ger 15 till 25\xc2\xa0g. Den har 14,2 till 16,4\xc2\xa0mm l\xc3\xa5ng bakf\xc3\xb6tter och 10 till 12\xc2\xa0mm l\xc3\xa5nga \xc3\xb6ron. Sorken kan l\xc3\xa4tt f\xc3\xb6rv\xc3\xa4xlas med Microtus obscurus och en tydlig artbest\xc3\xa4mning kan bara g\xc3\xb6ras med unders\xc3\xb6kning av de genetiska egenskaperna. P\xc3\xa4lsf\xc3\xa4rgen \xc3\xa4r brungr\xc3\xa5 men lite ljusare \xc3\xa4n hos Microtus majori. P\xc3\xa5 framsidan \xc3\xa4r de \xc3\xb6vre och nedre framt\xc3\xa4nderna t\xc3\xa4ckta av gul tandemalj.\n_START_SECTION_\nUtbredning\n_START_PARAGRAPH_\nDenna sork f\xc3\xb6rekommer i Kaukasus och i angr\xc3\xa4nsande bergstrakter i Ryssland, Georgien, Armenien, Azerbajdzjan och nord\xc3\xb6stra Turkiet. Den vistas i regioner som ligger 2000 till 2600 meter \xc3\xb6ver havet. Habitatet utg\xc3\xb6rs av bergs\xc3\xa4ngar, inklusive betesmark.\n_START_SECTION_\nEkologi\n_START_PARAGRAPH_\nMicrotus daghestanicus gr\xc3\xa4ver vanligen underjordiska bon. I klippiga omr\xc3\xa5den s\xc3\xb6ker den ofta skydd i bergssprickor d\xc3\xa4r \xc3\xa4ven sn\xc3\xb6sork och Chionomys gud f\xc3\xb6rekommer. Upphittade honor vara dr\xc3\xa4ktiga med 4 eller 5 ungar.'