b'\n_START_ARTICLE_\nMarsha P. Johnson\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nMarsha P. Johnson var en av de mest synliga f\xc3\xa4rgade transkvinnorna i USA under senare delen av 1900-talet. Johnson menade att "P:et" i hennes namn stod f\xc3\xb6r "Pay it no mind" vilket var ett uttryck f\xc3\xb6r hennes attityd. Johnson bodde en stor del av sitt liv tillsammans med andra transpersoner i olika \xc3\xa5ldrar och etniciteter i S.T.A.R.-hus i New York, och hon engagerade sig \xc3\xa5t att k\xc3\xa4mpa f\xc3\xb6r HBTQ-r\xc3\xa4ttigheter, s\xc3\xa4rskilt transr\xc3\xa4ttigheter. 1974 fotograferades Johnson av Andy Warhol, som en del av polaroidserien "Ladies and gentlemen". Johnson var ocks\xc3\xa5 en medlem av Warhols dragshow-grupp "Hot Peaches".  Johnson var \xc3\xa4ven organisat\xc3\xb6r inom ACT UP (AIDS Coalition to Unleash Power).  _NEWLINE_I juli 1992, strax efter det \xc3\xa5rets New York Prideparad, hittades Johnson flytande i Hudsonfloden utanf\xc3\xb6r West Village Piers. Hennes d\xc3\xb6d rubricerades f\xc3\xb6rst som sj\xc3\xa4lvmord, men efter p\xc3\xa5tryckningar fr\xc3\xa5n bland andra aktivisten Mariah Lopez \xc3\xb6ppnades fallet igen under rubriceringen misst\xc3\xa4nkt mord. Bland annat efter vittnesm\xc3\xa5l om att Johnson tidigare blivit trakasserad n\xc3\xa4ra den plats d\xc3\xa4r hennes kropp hittades. Bara tio dagar f\xc3\xb6re sin d\xc3\xb6d hade Johnson gett en omfattande, filmad intervju som \xc3\xa4r central i dokument\xc3\xa4ren Pay it No Mind: The Life and Times of Marsha P. Johnson fr\xc3\xa5n 2012, regisserad av Michael Kasino och Richard Morrison. Bandet Antony and the Johnsons d\xc3\xb6ptes efter Johnson, och deras l\xc3\xa5t "River of Sorrow", handlar om Johnsons d\xc3\xb6d.\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nTranspersoner lyfts oftast inte upp i samband med de sociala r\xc3\xb6relserna p\xc3\xa5 60- och 70-talet ang\xc3\xa5ende de sexuella minoriteterna. Dock var s\xc3\xa4rskilt transkvinnorna mycket aktiva aktivister, fast de var ov\xc3\xa4lkomna i de flesta gaybarerna, och s\xc3\xa5 kallad cross-dressing var f\xc3\xb6rbjudet i flera delar av USA. En betydande h\xc3\xa4ndelse skedde \xc3\xa5r 1966 d\xc3\xa5 drugorna, som d\xc3\xa5 inkluderade transkvinnorna, stred mot polisen p\xc3\xa5 Compton\'s Cafeteria som f\xc3\xb6r \xc3\xb6vrigt varit v\xc3\xa4lkomnande mot transpersoner. Att dessa drag queens \xc3\xb6ppet gjorde motst\xc3\xa5nd mot polisen var revolutionerade och s\xc3\xa5gs som en v\xc3\xa4ndpunkt i transhistorien. Stryker beskrev h\xc3\xa4ndelsen \xc3\xa5r 2008 som "Things would never be the same again". En annan betydande h\xc3\xa4ndelse var Stonewall Riots d\xc3\xa4r flera transkvinnor, inklusive Johnson, var frontfigurer. Stonewallupproren varade under fem dagar och gick ut p\xc3\xa5 att \xc3\xb6ver 2000 HBTQ-personer protesterade mot polisv\xc3\xa5ld och polisernas f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att arrestera dem.\n_START_SECTION_\nS.T.A.R.\n_START_PARAGRAPH_\nTranspersoner och s\xc3\xa4rskilt transkvinnor var utst\xc3\xb6tta ur de \xc3\xb6vriga sexuella minoriteternas kamp f\xc3\xb6r j\xc3\xa4mlikhet. De \xc3\xb6vriga r\xc3\xb6relserna var r\xc3\xa4dda att en koppling till transpersoner skulle bromsa deras framg\xc3\xa5ng och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r undvek de att associeras med dessa. Det fanns flera transpersoner i New York och de fick ty sig till sig sj\xc3\xa4lva. Johnson och Rivera bodde i sm\xc3\xa5 hotellrum och f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte hitta en s\xc3\xa4ker och gratis plats f\xc3\xb6r andra, vad de kallade, street queens d\xc3\xa4r de skulle kunna \xc3\xa4ta och sova. Denna situation ledde till att Johnson och Rivera etablerade f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngaren till vad som senare skulle bli S.T.A.R. De tv\xc3\xa5 transkvinnorna ordnade en traktor trailer till hem \xc3\xa5t kring tjugo transpersoner, eller transvestiter som de d\xc3\xa5 kallades. Senare flyttades detta skyddshem till en gammal maffiabyggnad p\xc3\xa5 213 East 2nd Street. _NEWLINE_\xc3\x85r 1970 grundade Johnson och Rivera Street Transvestite Action Revolutionaries, eller S.T.A.R. som det kallades. S.T.A.R. jobbade med transfr\xc3\xa5gor och f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte hj\xc3\xa4lpa transpersoner i olika delar av livet och i olika \xc3\xa5ldrar. De gav en skyddsplats f\xc3\xb6r unga transpersoner, men S.T.A.R. huset fungerade \xc3\xa4ven som mer \xc3\xa4n s\xc3\xa5 - bland annat som en s\xc3\xa4ker plats att uttrycka sin k\xc3\xb6nsidentitet och tillg\xc3\xa5ng till en st\xc3\xb6dande gemenskap. S.T.A.R. gav en r\xc3\xb6st \xc3\xa5t transpersonerna och de or\xc3\xa4ttvisor de m\xc3\xb6tte, till exempel f\xc3\xb6respr\xc3\xa5kade mot den stora m\xc3\xa4ngden heml\xc3\xb6shet bland unga transpersoner samt den or\xc3\xa4ttvisa behandlingen av dem i f\xc3\xa4ngelser. _NEWLINE_S.T.A.R var inte unikt som HBTQ-grupp eftersom det fanns flera s\xc3\xa5dana i New York under denna tid, men det som var utm\xc3\xa4rkande f\xc3\xb6r S.T.A.R. var att organisationen var s\xc3\xa5 inklusiv f\xc3\xb6r olika k\xc3\xb6n, raser och etniciteter vilket var relativt ovanligt f\xc3\xb6r sin tid. S.T.A.R.-hush\xc3\xa5llet kallades av GAA journalisten Arthur Bell f\xc3\xb6r "The most interesting and lively household in New York" eftersom det i hush\xc3\xa5llet ingick en bred variation olika personer. Hyran f\xc3\xb6r bostaden betalades genom inkomsterna fr\xc3\xa5n olika danser som S.T.A.R. ordnade tillsammans med n\xc3\xa5gra andra organisationer, bland annat GLF och Gay Youth. Dessutom prostituerade sig Johnson och Rivera s\xc3\xa5 att de yngre transpersonerna skulle ha m\xc3\xb6jlighet att bo s\xc3\xa4kert borta fr\xc3\xa5n gatorna. S.T.A.R var allts\xc3\xa5 utm\xc3\xa4rkande med att ge en r\xc3\xb6st \xc3\xa5t transpersoner, och f\xc3\xb6re organisationen existerade inte ens begreppet transperson, utan de betraktades enbart som drag queens._NEWLINE_Konflikterna mellan transpersoner och \xc3\xb6vriga HBTQ-personer m\xc3\xa4rktes \xc3\xa4ven i fr\xc3\xa5ga om S.T.A.R. S\xc3\xa4rskilt radikalfeminismen har ofta kritiserat transpersoner eftersom de sett trankvinnorna som m\xc3\xa4n och transm\xc3\xa4n som kvinnor som \xc3\xb6verger det kvinnliga k\xc3\xb6net. \xc3\x84n idag ser vissa feminister transpersoner som anti-feministiska eftersom de anser att de framh\xc3\xa4ver den stereotypa bilden av kvinnlighet samt utnyttjar de manliga privilegierna. S.T.A.R. hamnade i konflikt med \xc3\xb6vriga feminister under Christopher Street Liberation Day Rally \xc3\xa5r 1973, d\xc3\xa5 de anklagades f\xc3\xb6r att vara m\xc3\xa4n utkl\xc3\xa4dda till kvinnor f\xc3\xb6r att underh\xc3\xa5lla och tj\xc3\xa4na vinst. De radikal lesbiska feministerna tyckte att drag queens st\xc3\xb6der sexistiska bilder av kvinnor och de f\xc3\xb6rbj\xc3\xb6d drag queensen fr\xc3\xa5n att upptr\xc3\xa4da. Detta ledde till h\xc3\xa4ftig kritik fr\xc3\xa5n Sylvia Rivera som r\xc3\xa5kade i strid med bland annat Jean O\'Leary. _NEWLINE_S.T.A.R. tynade sakta bort under senare delen av 1900-talet, men \xc3\xa5teruppv\xc3\xa4cktes \xc3\xa5r 2001 av Sylvia Rivera p\xc3\xa5 egen hand, eftersom Marsha P. Johnson d\xc3\xb6tt. D\xc3\xa5 b\xc3\xb6ts "t:et" ut fr\xc3\xa5n "transvestite" till det mer politiskt korrekta "transgender". Organisationen gick dock slutligen under n\xc3\xa4sta \xc3\xa5r i samband med Riveras d\xc3\xb6d, men dess fotsp\xc3\xa5r lever kvar i flera organisationer idag.\n_START_SECTION_\nThe Death and Life of Marsha P. Johnson\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 2017 publicerades en dokument\xc3\xa4rfilm om Marsha P. Johnson dirigerad av David France. Filmen ber\xc3\xa4ttade om Johnsons liv bland annat genom intervjuer med personer som k\xc3\xa4nt henne, och belyste betydelsen hon haft i HBTQ-kretsar. Filmen fick blandade reaktioner, och m\xc3\xb6tte b\xc3\xa5de kritik och hyllningar. _NEWLINE_Transkvinnan Reina Gossett s\xc3\xa4ger att "Too often, people with resources who already have a platform become the ones to tell the stories of those at the margins". Gossett syftar med detta p\xc3\xa5 att Francis som en vit, cis man hade m\xc3\xb6jligheten att ber\xc3\xa4tta Johnsons historia, medan Gossett sj\xc3\xa4lv som en svart, transkvinna inte hade denna m\xc3\xb6jlighet. Gossett hade tillsammans med Sasha Wortzel ans\xc3\xb6kt om bidrag f\xc3\xb6r filmen "Happy Birthday Marsha!" fr\xc3\xa5n samma plats som Francis, men de hade inte f\xc3\xa5tt det. Francis film fick d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kritik fr\xc3\xa5n transkretsar om att bygga p\xc3\xa5 andra personers arbete och utnyttja sin h\xc3\xb6gre position i samh\xc3\xa4llet. _NEWLINE_Bland de som hyllat filmen finns journalisten Nick Schager som beskrev filmen som "superb" och tyckte att France vackert skildrar historien om Johnson. Schager menar att filmen \xc3\xa4r en hyllning av modet som m\xc3\xa5nga i HBTQ-gemenskapen visat. _NEWLINE_Andra har tyckt att filmen p\xc3\xa5 ett bra s\xc3\xa4tt visar vilken effekt Johnson hade p\xc3\xa5 HBTQ-gemenskapen, men att den trots namnet inte visar mycket om hennes egentliga liv. Dessutom f\xc3\xa5r filmen kritik f\xc3\xb6r att vara f\xc3\xb6r t\xc3\xa4tt packad med olika historier, vilket leder till att Johnson sj\xc3\xa4lv hamnar i skymundan.'