b'\n_START_ARTICLE_\nThe Guardian\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nThe Guardian grundades 1821 som The Manchester Guardian av John Edward Taylor i efterdyningen av Peterloomassakern och utkom med sitt f\xc3\xb6rsta nummer den 5 maj detta \xc3\xa5r. Tidningen utkom en g\xc3\xa5ng i veckan p\xc3\xa5 l\xc3\xb6rdagar fram till 1836, d\xc3\xa5 en onsdagsupplaga b\xc3\xb6rjade ges ut. 1855 blev den en dagstidning. Tidningen fick ett nationellt och internationellt anseende under ledningen av C. P. Scott, som var chefredakt\xc3\xb6r i 57 \xc3\xa5r fr\xc3\xa5n 1872. Scott k\xc3\xb6pte tidningen 1907 och f\xc3\xb6rs\xc3\xa4krade att grundarens principer om tidningen skulle uppr\xc3\xa4tth\xc3\xa5llas. Vid hundra\xc3\xa5rsjubileumet av tidningen 1921 skrev Scott om dessa principer i en ofta citerad artikel: "Kommentarer \xc3\xa4r fria, men fakta \xc3\xa4r heliga... Motst\xc3\xa5ndares r\xc3\xb6ster har inte mindre \xc3\xa4n v\xc3\xa4nners sin r\xc3\xa4tt att h\xc3\xb6ras". Scott dog 1932 och tidningen \xc3\xb6vertogs av hans tv\xc3\xa5 s\xc3\xb6ner. _NEWLINE_1959 bytte tidningen namn till The Guardian och flyttade \xc3\xa5r 1964 till London. D\xc3\xa4refter fick The Guardian ekonomiska problem. Det diskuterades en sammanslagning med The Times, som ocks\xc3\xa5 hade ekonomiska bekymmer, men tidningens chefredakt\xc3\xb6r Alastair Hetherington var best\xc3\xa4md att The Guardian skulle beh\xc3\xa5lla sin sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet. Nyinvesteringar och en uppdaterad version av The Guardian Weekly med nyheter fr\xc3\xa5n Washington Post och Le Monde 1976 st\xc3\xa4rkte The Guardians position. I det politiskt polariserade klimatet i slutet av 1970- och b\xc3\xb6rjan av 1980-talet blev The Guardian v\xc3\xa4nsterns starkaste r\xc3\xb6st i brittisk press. _NEWLINE_I slutet av 1980-talet inleddes en h\xc3\xa5rd kamp om det brittiska tidningsl\xc3\xa4sarna mellan The Guardian, The Times, The Daily Telegraph och nystartade The Independent. The Guardian fokuserade p\xc3\xa5 att investera sina resurser i journalistik och produktutveckling ist\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r att ge sig in i ett priskrig. Under denna period \xc3\xb6kade The Guardian sin upplaga, st\xc3\xa4rkte sin ekonomi och hyllades f\xc3\xb6r kvaliteten i sin journalistik._NEWLINE_1993 k\xc3\xb6pte The Guardian Media Group The Observer, som blev The Guardians systertidning._NEWLINE_1994 b\xc3\xb6rjade The Guardian utveckla en upplaga f\xc3\xb6r internet. 1999 lanserades The Guardian Unlimited, som 2008 blev guardian.co.uk och 2013 theguardian.com. \xc3\x85r 2001 hade The Guardian Unlimited 2.4 miljoner unika bes\xc3\xb6kare och var Storbritanniens st\xc3\xb6rsta webbtidning._NEWLINE_2005 lanserades The Guardian berliner, ett nyskapande mellanstort format. 2008 flyttade The Guardian till en ny byggnad i King\'s Cross. 2011 blev The Guardian utsedda till \xc3\x85rets nyhetstidning efter sitt samarbete med Wikileaks. Under 2010-talet har tidningen satsat stort p\xc3\xa5 digitala tj\xc3\xa4nster och produkter. Det publiceras digitala upplagor i USA och Australien. I januari 2018 lanserades den tryckta upplagan av The Guardian i ett helt nytt tabloidformat.\n_START_SECTION_\nPolitisk inriktning\n_START_PARAGRAPH_\nPolitiskt anses tidningen st\xc3\xa5 till v\xc3\xa4nster om mitten. Tidningen \xc3\xa4r obunden men har sedan grundandet st\xc3\xb6tt arbetarpartiet Labour p\xc3\xa5 sin ledarsida. Detta avspeglar sig ocks\xc3\xa5 i l\xc3\xa4sarnas politiska hemvist._NEWLINE_Vid 2010 \xc3\xa5rs val \xc3\xb6vergav tidningen Labour genom att i en rad historiska ledarartiklar uppmana l\xc3\xa4sarna att r\xc3\xb6sta p\xc3\xa5 Liberaldemokraterna. Av m\xc3\xa5nga bed\xc3\xb6mare ans\xc3\xa5gs detta vara spiken i kistan f\xc3\xb6r den d\xc3\xa5varande ledande socialdemokratin i Storbritannien med premi\xc3\xa4rminister Gordon Brown i spetsen. Efter valet och den efterf\xc3\xb6ljande regeringsbildningen mellan de konservativa och liberalerna har tidningen g\xc3\xa5tt tillbaka till att st\xc3\xb6dja arbetarpartiet._NEWLINE_En av The Guardians redakt\xc3\xb6rer har beskrivit tidningens kritiska inriktning, som huvudsakligen riktad mot kungahuset, kristna, Israel och det republikanska partiet i USA.'