b'\n_START_ARTICLE_\nKansas (musikgrupp)\n_START_SECTION_\n1970\xe2\x80\x931973\n_START_PARAGRAPH_\nDave Hope (bas), Phil Ehart (trummor, slagverk) och Kerry Livgren (gitarr, keyboard, synthesizers) bildade 1970 ett progressivt garageband i hemstaden Topeka i Kansas. De kompletterades av s\xc3\xa5ngarna Lynn Meredith och Joel Warne, klaviaturspelarna Don Montre och Dan Wright samt saxofonisten Larry Baker._NEWLINE_Ett \xc3\xa5r tidigare hade Meredith, Montre, Wright och Livgren spelat i bandet The Reasons Why. Efter att ha \xc3\xa4ndrat bandets namn till Saratoga, b\xc3\xb6rjade de spela Livgrens eget material med Scott Kessler p\xc3\xa5 bas och Zeke Lowe p\xc3\xa5 trummor. \xc3\x85r 1970 \xc3\xa4ndrade de \xc3\xa5terigen bandets namn \xe2\x80\x93 denna g\xc3\xa5ng till Kansas \xe2\x80\x93 samtidigt som de slog sig samman med medlemmar fr\xc3\xa5n rivaliserande White Clover. Denna tidiga Kansas-s\xc3\xa4ttning, som varade till 1971 d\xc3\xa5 Ehart och Hope och n\xc3\xa5gra av de andra hoppade av f\xc3\xb6r att reformera White Clover, g\xc3\xa5r hos musikhistorikerna under ben\xc3\xa4mningen Kansas I._NEWLINE_Ehart ersattes av Zeke Lowe och senare Brad Schulz, Hope ersattes av Rod Mikinski p\xc3\xa5 bas och Baker ersattes av John Bolton p\xc3\xa5 saxofon och fl\xc3\xb6jt. Denna s\xc3\xa4ttning ben\xc3\xa4mns ibland Kansas II, och 30 \xc3\xa5r senare skulle de \xc3\xa5terf\xc3\xb6renas under namnet Proto-Kaw.) \xc3\x85r 1972, efter att Ehart \xc3\xa5terv\xc3\xa4nt fr\xc3\xa5n England (dit han hade \xc3\xa5kt f\xc3\xb6r att leta efter andra musiker), \xc3\xa5terf\xc3\xb6renade han och Hope \xc3\xa5nyo White Clover med Robby Steinhardt (s\xc3\xa5ng, fiol, viola, cello), Steve Walsh (s\xc3\xa5ng, keyboards, syntar, slagverk) och Rich Williams (gitarr). 1973 rekryterade de Livgren fr\xc3\xa5n den andra Kansas-gruppen, vilken sedan uppl\xc3\xb6stes. S\xc3\xa5 sm\xc3\xa5ningom fick de ett skivkontrakt med Don Kirshners sj\xc3\xa4lvbetitlade m\xc3\xa4rke och besl\xc3\xb6t att anta namnet Kansas.\n_START_SECTION_\n1974\xe2\x80\x931979\n_START_PARAGRAPH_\nDebutalbumet Kansas sl\xc3\xa4pptes i mars 1974, n\xc3\xa4stan ett \xc3\xa5r efter det spelades in i New York. Albumet kom att definiera bandets sound, vilket var en blandning av amerikansk boogierock och komplexa, symfoniska arrangemang med f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndrade taktarter. Man var mer inspirerat av brittisk symfonirock som den hos Yes och Emerson, Lake & Palmer, vilket kombinerades med de musikaliska "pr\xc3\xa4rier\xc3\xb6tterna"._NEWLINE_En s\xc3\xa4rskiljande del av gruppens sound var Steinhardts fiol, som skiljde ut dem fr\xc3\xa5n andra av den tidens progressiva rockgrupper; en j\xc3\xa4mf\xc3\xb6relse menade att Kansas i tidiga \xc3\xa5r hade mer fiol \xc3\xa4n Jethro Tull hade tv\xc3\xa4rfl\xc3\xb6jt. Bandet utvecklade l\xc3\xa5ngsamt en kultstatus, p\xc3\xa5 grund av marknadsf\xc3\xb6ring av Kirshner och omfattande turnerande f\xc3\xb6r debutalbumet och dess tv\xc3\xa5 uppf\xc3\xb6ljare, Song for America och Masque._NEWLINE_Kansas fj\xc3\xa4rde album, Leftoverture fr\xc3\xa5n november 1976, producerade \xc3\xa5ret efter hitsingeln "Carry On Wayward Son". Uppf\xc3\xb6ljaren Point of Know Return kom oktober 1977. Fr\xc3\xa5n albumet blev b\xc3\xa5de titelsp\xc3\xa5ret och "Dust in the Wind" hitsinglar. Point of Know Return, en ordlek med en omslagsillustration av ett skepp som passerar v\xc3\xa4rldens \xc3\xa4nde, r\xc3\xa4knas ibland som gruppens definitiva Kansasalbum._NEWLINE_Leftoverture och Point of Know Return s\xc3\xa5lde \xc3\xb6ver fyra miljoner exemplar i USA. B\xc3\xa5de "Carry On Wayward Son" och "Dust in the Wind" certifierades som guldsinglar och s\xc3\xa5lde \xc3\xb6ver en miljon exemplar vardera. 9 maj 2013 noterades "Dust in the Wind" \xc3\xa4ven f\xc3\xb6r 1 miljon exemplar som digital nedladdning (= platina), vilket sammanlagt motsvarar tv\xc3\xa5 miljoner s\xc3\xa5lda exemplar f\xc3\xb6r denna gruppens mest framg\xc3\xa5ngsrika singel \xe2\x80\x93 bara i USA. Albumet Leftoverture certifierades 2001 som fem g\xc3\xa5nger platina av RIAA. _NEWLINE_N\xc3\xa4sta studioalbum av gruppen var det egenproducerade Monolith (1979). Albumet inneh\xc3\xb6ll en topp 40-singel i "People of the South Wind". Dock misslyckades singeln med att n\xc3\xa5 samma oms\xc3\xa4ttning och radion\xc3\xa4rvaro som dess tv\xc3\xa5 f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare ("Dust in the Wind" och "Carry On Wayward Son". \xc3\x84nd\xc3\xa5 n\xc3\xa5dde albumet platina, en platinaskiva som \xc3\xa4r utst\xc3\xa4lld p\xc3\xa5 Kansas historiska museum.\n_START_SECTION_\n1980\xe2\x80\x931984\n_START_PARAGRAPH_\nKansas bandmedlemmar b\xc3\xb6rjade glida is\xc3\xa4r i b\xc3\xb6rjan av 1980-talet. Livgren blev en p\xc3\xa5nyttf\xc3\xb6dd kristen, och detta \xc3\xa5terspeglades i hans texter p\xc3\xa5 de n\xc3\xa4sta tre albumen, som b\xc3\xb6rjar med Audio-Visions. "Hold On", en topp 40-singel fr\xc3\xa5n albumet, visade p\xc3\xa5 hans nyfunna tro. Walsh l\xc3\xa4mnade i oktober 1981 f\xc3\xb6r att bilda ett nytt band, Streets. I b\xc3\xb6rjan av 1982 hade Walsh ersatts av s\xc3\xa5ngaren och keyboardisten John Elefante, en p\xc3\xa5nyttf\xc3\xb6dd kristen som valdes framf\xc3\xb6r andra s\xc3\xb6kande som Sammy Hagar och Doug Pinnick. John Elefante och hans bror Dino Elefante blev senare framg\xc3\xa5ngsrika producenter f\xc3\xb6r samtida kristna artister, bland annat Sweet Comfort Band, Petra, Brud, Rick Cua, och Guardian. _NEWLINE_Kansas f\xc3\xb6rsta album med Elefante, Vinyl Confessions fr\xc3\xa5n juni 1982, var deras mest framg\xc3\xa5ngsrika studionsl\xc3\xa4pp sedan Point of Know Return. Skivan f\xc3\xb6rnyade intresset f\xc3\xb6r gruppen och genererade bandets f\xc3\xb6rsta topp 20-hit p\xc3\xa5 flera \xc3\xa5r, "Play the Game Tonight". Albumet har kristet pr\xc3\xa4glade texter som lockade en helt ny publik. \xc3\x84nd\xc3\xa5 minskade albumf\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljningen, och det var n\xc3\xa4ra att bli certifierat guld._NEWLINE_Drastic Measures f\xc3\xb6ljde 1983. Eftersom Livgren h\xc3\xb6ll tillbaka l\xc3\xa5tmaterial f\xc3\xb6r ett annat soloalbum, bidrog han bara med tre l\xc3\xa5tar till albumet, d\xc3\xa4ribland den sj\xc3\xa4lvironiska "Mainstream" som kritiserade kommersialismen inom rockmusiken (inklusive den inom det egna bandet). Resten av skivans material skrevs av John och Dino Elefante._NEWLINE_Utan fiol av Steinhardt, som l\xc3\xa4mnat gruppen, var resultatet ett mer mainstream-pr\xc3\xa4glat poprock-album i stil med grupper som Foreigner och Loverboy. Singeln "Fight Fire with Fire" n\xc3\xa5dde inte topp 40 p\xc3\xa5 Billboard Hot 100 men hamnade \xc3\xa4nd\xc3\xa5 p\xc3\xa5 tredjeplatsen p\xc3\xa5 Billboard Mainstream Rock. "Fight Fire with Fire" spelas \xc3\xa4n idag p\xc3\xa5 bandets konserter._NEWLINE_Efter en spelning den 31 december 1983 spelade de in ytterligare en l\xc3\xa5t, "Perfect Lover", som fanns med p\xc3\xa5 The Best of Kansas (1984). Det var den sista inspelningen av Kansas med Elefante, och gruppen uppl\xc3\xb6stes efter dess utgivning. Elefante \xc3\xb6vergick d\xc3\xa4refter till en mycket framg\xc3\xa5ngsrik karri\xc3\xa4r som producent, bland annat f\xc3\xb6r kristna bandet Petra.\n_START_SECTION_\n1985\xe2\x80\x93nutid\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 1985 \xc3\xa5terskapades bandet med Walsh, men utan Livgren, Hope eller Steinhardt. Nya bandmedlemmar var basisten Billy Greer (tidigare i Walshs grupp Streets) och gitarristen Steve Morse (tidigare i Dixie Dregs). Den f\xc3\xb6rnyade s\xc3\xa4ttningen sl\xc3\xa4ppte sedan november 1986 albumet Power. Den f\xc3\xb6rsta singeln "All I Wanted" blev den sista Kansas-l\xc3\xa5ten att n\xc3\xa5 topp 40 p\xc3\xa5 Billboardlistan, med en b\xc3\xa4staplacerring p\xc3\xa5 #19. Ytterligare tv\xc3\xa5 singlar, titelsp\xc3\xa5ret och "Can\'t Cry Anymore", var mindre lyckade. _NEWLINE_1988 sl\xc3\xa4ppte samma grupps\xc3\xa4ttning albumet In the Spirit of Things. Skivan inneh\xc3\xb6ll flertalet g\xc3\xa4stmusiker och l\xc3\xa5tskrivare och producerades av v\xc3\xa4lk\xc3\xa4nde producenten Bob Ezrin. Den var ett temaalbum kretsande kring Neosha Falls och 1951 \xc3\xa5rs f\xc3\xb6r\xc3\xb6dande stormov\xc3\xa4der som n\xc3\xa4rap\xc3\xa5 utpl\xc3\xa5nade den lilla, f\xc3\xb6re detta centralorten i Woodson County. Balladen "Stand Beside Me" blev en mindre hit, men albumet drabbades av svag f\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljning till f\xc3\xb6ljd av d\xc3\xa5lig marknadsf\xc3\xb6ring av MCA; skivbolaget f\xc3\xb6rnyade d\xc3\xa4refter inte kontraktet med gruppen och satsade vidare p\xc3\xa5 yngre artister som Tiffany. Trots floppen h\xc3\xa5ller s\xc3\xa5ngaren Steve Walsh In the Spirit of Things som sitt favoritalbum under sin tid i bandet. Det sena 1980-talet var ingen bra tid f\xc3\xb6r m\xc3\xa5nga 70-talsgrupper i ljuset av ny popmusik, menar trummisen Phil Eheart som anser att albumet produktionsm\xc3\xa4ssiget var en av h\xc3\xb6jdpunkterna i Kansas karri\xc3\xa4r. Steve Morse l\xc3\xa4mnade bandet i slutet av turn\xc3\xa9n 1989 och fortsatte sin karri\xc3\xa4r i Deep Purple._NEWLINE_\xc3\x85r 1990 arrangerade en tysk promotor en \xc3\xa5terf\xc3\xb6rening av alla de ursprungliga medlemmarna i Kansas (f\xc3\xb6rutom Steinhardt) f\xc3\xb6r en europeisk turn\xc3\xa9. Greer f\xc3\xb6renade sig med dem, tillsammans med keyboardisten Greg Robert, som f\xc3\xb6rst hade varit med Kansas p\xc3\xa5 turn\xc3\xa9 1986. I slutet av turn\xc3\xa9n hoppade Hope av igen, men Livgren var kvar fram till 1991._NEWLINE_I b\xc3\xb6rjan av 1997 l\xc3\xa4mnade Robert och Ragsdale bandet. och Steinhardt \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde som violinist. De sl\xc3\xa4ppte f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5r livealbumet Always Never the Same, inspelat med London Symphony Orchestra. \xc3\x85r 2000 sl\xc3\xa4ppte de albumet Somewhere to Elsewhere, med material skrivet av Livgren._NEWLINE_Under 2000-talet har gruppen dock fortsatt med ett flitigt turnerande i USA och p\xc3\xa5 festivalsammanhang i Europa. Man har ocks\xc3\xa5 givit ut ett antal album med nyare eller \xc3\xa4ldre live-material. 2009 kom bland annat There\'s Know Place Like Home, en kombinerad CD- och DVD-produktion fr\xc3\xa5n en konsert hos Topekas Washburn University, d\xc3\xa4r universitetets 50-mannaorkester kompletterade upps\xc3\xa4ttningen musiker._NEWLINE_30 juni 2014 meddelade Kansas via sin Facebook-sida att s\xc3\xa5ngaren och keyboardisten Steve Walsh l\xc3\xa4mnar bandet den 16 augusti samma \xc3\xa5r. 15 juli meddelade bandet via Facebook att Walshs ers\xc3\xa4ttare blir Ronnie Platt. Under 2015/2016 spelade den nya s\xc3\xa4ttningen in ett nytt album, det f\xc3\xb6rsta med ny musik sedan \xc3\xa5r 2000. Albumet \xc3\xa4r titulerat "The Prelude Implicit" och sl\xc3\xa4pps i september 2016.\n_START_SECTION_\nInfluenser och stil\n_START_PARAGRAPH_\nKansas blev ett av 1970-talets mer framg\xc3\xa5ngsrika rockband. De var kommersiellt mest framg\xc3\xa5ngsrika \xc3\xa5ren 1976 och 1977, d\xc3\xa5 deras tv\xc3\xa5 album \xe2\x80\x93 framhj\xc3\xa4lpta av varsin miljons\xc3\xa4ljande singel \xe2\x80\x93 blev fyrdubbelt platina-certifierade. Gruppen turnerade USA runt och fyllde arena efter arena med sin tunga, n\xc3\xa4rmast bombastiska variant av progressiv rock. Samtidigt visade man med exempelvis "Dust in the Wind" att det ocks\xc3\xa5 fanns en balladk\xc3\xa4nsla._NEWLINE_Gruppen var fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan inspirerad b\xc3\xa5de av boogierock med bluesbakgrund och brittisk symfonirock med mer klassiska inslag. Under 1970-talet inneh\xc3\xb6ll albumen ofta delvis instrumentala l\xc3\xa5tar av symfonikarakt\xc3\xa4r och episk l\xc3\xa4ngd. B\xc3\xa5de Robby Steinhardts fiolspel och en keyboardspel av Emerson, Lake & Palmer-snitt tog fram den pr\xc3\xa4geln i musiken. Fr\xc3\xa5n tidigt 1980-tal minskade den symfoniska karakt\xc3\xa4ren successivt, men de kommer ofta fram vid olika framtr\xc3\xa4danden i konsertsammanhang. Kansas har sedan slutet av 1980-talet producerat album alltmer sparsamt men ist\xc3\xa4llet koncentrerat sig p\xc3\xa5 ett flitigt turnerande runt USA samt i europeiska festivalsammanhang.\n_START_SECTION_\nInspelningar av andra\n_START_PARAGRAPH_\nKansas tv\xc3\xa5 mest popul\xc3\xa4ra l\xc3\xa5tar, "Carry On Wayward Son" och" Dust in the Wind", har spelats av andra artister och anv\xc3\xa4nds som ljudsp\xc3\xa5r p\xc3\xa5 film och TV. _NEWLINE_"Carry On Wayward Son" har spelats av Critical Mass, Dream Theater, Yngwie Malmsteen, The Oak Ridge Boys, Rachel Rachel, The Showdown, Stryper, Golden Resurrection, en off-the-cuff version av Foo Fighters. L\xc3\xa5ten har dykt upp p\xc3\xa5 ljudsp\xc3\xa5r f\xc3\xb6r f\xc3\xb6ljande filmer: Anchorman: The Legend of Ron Burgundy, Gentlemen Broncos, Happy Gilmore och Heroes (1977). P\xc3\xa5 tv har det varit med i Scrubs, South Park, Strangers with Candy, Supernatural (under introt f\xc3\xb6r varje s\xc3\xa4songsfinal) och Supernatural: the Anime (slutet av varje avsnitt). Den var ocks\xc3\xa5 med i Guitar Hero II, Guitar Hero Smash Hits, Rock Band 2 och Rock Band Unplugged._NEWLINE_"Dust in the Wind" har spelats av Sarah Brightman, Scorpions (Acoustica), de kristna artisterna Acappella och Billy Smiley, jazzgitarristen Bernie Williams (The Journey), och ex-Kansas-s\xc3\xa5ngaren John Elefante. Den sj\xc3\xb6ngs av Will Ferrell i filmen Old School. 2014 tog sig Arcade Fire an l\xc3\xa5ten vid en spelning i Kansas City.'