b'\n_START_ARTICLE_\nAdolphe Thiers\n_START_SECTION_\nHistorikern\n_START_PARAGRAPH_\nThiers skrev i sin ungdom ett stort verk om franska revolutionen. Han var \xc3\xa4ven f\xc3\xb6rfattare till ett verk om konsulatet. Histoire du consulat et de l\'Empire m\xc3\xa5ste ha varit en inflytelserik bok i samtiden. Den utkom p\xc3\xa5 svenska fr\xc3\xa5n 1845, och blev \xc3\xa4ven den en extraordin\xc3\xa4r framg\xc3\xa5ng. Skriftserien avslutades 1862, p\xc3\xa5 svenska 1863. _NEWLINE_I sin recension av boken menar Johan Vilhelm Snellman att boken ger en klar allm\xc3\xa4n uppfattning och en uppfattning om de olika enskilda h\xc3\xa4ndelsernas inb\xc3\xb6rdes relation. Snellman menar att Thiers st\xc3\xb6rsta beg\xc3\xa5vning l\xc3\xa5g i en f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att arrangera enskilda h\xc3\xa4ndelser runtomkring st\xc3\xb6rre huvudelement; "samordnandet av h\xc3\xa4ndelser" var det viktigaste. Med detta torde Snellman mena att historievetenskapen inte f\xc3\xa5r vara ett uppradande av fakta, utan att kunskapen om h\xc3\xa4ndelser i det f\xc3\xb6rflutna m\xc3\xa5ste bindas samman, kombineras och grupperas, s\xc3\xa5 att de blir f\xc3\xb6rst\xc3\xa5eliga och intressanta.\n_START_SECTION_\nPolitikern\n_START_PARAGRAPH_\nThiers var inrikesminister 1832 och 1834, ministerpresident 1836 och 1840, motst\xc3\xa5ndare till Louis Bonaparte och andra kejsard\xc3\xb6met. I sin \xc3\xa5lderdom slog han v\xc3\xa5ldsamt ner Pariskommunen 1871. Han blev ett av karikatyrtecknaren Andr\xc3\xa9 Gills favoritmotiv i tidskrifter som La Lune och L\xe2\x80\x99Eclipse. \xc3\x84ven Karl Marx gisslar Thiers, fr.a. i Inb\xc3\xb6rdeskriget i Frankrike (1871) f\xc3\xb6r dennes insats under denna sv\xc3\xa5ra tid f\xc3\xb6r Frankrike och anv\xc3\xa4nder sig relativt flyh\xc3\xa4nt av pejorativa ben\xc3\xa4mningar, vilket \xc3\xa4r en annan slags prosa \xc3\xa4n den som \xc3\xa5terfinns till exempel i det tungrodda verket Kapitalet. (Ett intressant faktum \xc3\xa4r att b\xc3\xa5de Snellman och Marx hade r\xc3\xb6tter i hegelianismen.'