b'\n_START_ARTICLE_\n\xc3\x84nglamakerska\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x84nglamakerska var en kvinna som mot ers\xc3\xa4ttning tog hand om fosterbarn och genom vanv\xc3\xa5rd gjorde dem till "\xc3\xa4nglar", vilket innebar att hon sk\xc3\xb6tte om dem s\xc3\xa5 illa att de dog. Det kunde exempelvis g\xc3\xb6ras genom misshandel eller sv\xc3\xa4lt.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rekomsten av \xc3\xa4nglamakerskor\n_START_PARAGRAPH_\nHur utbrett \xc3\xa4nglamakeriet var, \xc3\xa4r sv\xc3\xa5rbed\xc3\xb6mt. \xc3\x84nglamakerskorna var m\xc3\xb6jligen mer beryktade \xc3\xa4n vanliga. Det l\xc3\xa5ga antalet r\xc3\xa4ttsfall d\xc3\xa4r \xc3\xa4nglamakerskor stod \xc3\xa5talade kan tyda p\xc3\xa5 att myndigheterna inte betraktade brotten som s\xc3\xa5 allvarliga. L\xc3\xa4karen Richard Wavrinsky, som vid slutet av 1800-talet inspekterade 160 fosterfamiljer, p\xc3\xa5visade sex s\xc3\xa4kra fall av \xc3\xa4nglamakeri. \xc3\x96vriga d\xc3\xb6dsfall som Wavrinsky unders\xc3\xb6kte h\xc3\xa4rledde han till orsaker som fattigdom, usla sanit\xc3\xa4ra f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden eller okunskap kring barnav\xc3\xa5rd. M\xc3\xb6jligen var \xc3\xa4nglamakeri en viktig orsak till den h\xc3\xb6ga d\xc3\xb6dligheten bland barn f\xc3\xb6dda utom \xc3\xa4ktenskapet. S\xc3\xa5 sent som p\xc3\xa5 1930-talet blev en \xc3\xa4nglamakerska i Stockholm \xc3\xa5talad och d\xc3\xb6md f\xc3\xb6r sin verksamhet. Den sista \xc3\xa4nglamakerskan som blev d\xc3\xb6md till d\xc3\xb6den i Sverige (f\xc3\xb6r mord p\xc3\xa5 sammanlagt \xc3\xa5tta fosterbarn) var Hilda Nilsson fr\xc3\xa5n Helsingborg. Hon d\xc3\xb6mdes 1917. Domen mot henne verkst\xc3\xa4lldes aldrig, eftersom hon h\xc3\xa4ngde sig sj\xc3\xa4lv i cellen. Straffet hade f\xc3\xb6re sj\xc3\xa4lvmordet \xc3\xa4ndrats till livstid, men budskapet om detta hann inte fram till Nilsson.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6r\xc3\xa4ndrad lagstiftning ledde till fler fosterbarn\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 1778 blev det till\xc3\xa5tet f\xc3\xb6r kvinnor att f\xc3\xb6da barn anonymt i ett f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att f\xc3\xa5 bukt med den h\xc3\xb6ga sp\xc3\xa4dbarnsd\xc3\xb6dligheten, vilken delvis berodde p\xc3\xa5 att ogifta kvinnor l\xc3\xa4mnade sina nyf\xc3\xb6dda barn att d\xc3\xb6, eftersom det ans\xc3\xa5gs vara en stor skam att leva som ensamst\xc3\xa5ende mor. I k\xc3\xb6lvattnet efter den \xc3\xa4ndrade lagstiftningen blev det d\xc3\xa5 allt vanligare att ogifta m\xc3\xb6drars barn l\xc3\xa4mnades bort till speciella kvinnor, vilka mot en summa pengar lovade att ta hand om barnen och s\xc3\xb6rja f\xc3\xb6r deras uppv\xc3\xa4xt. Tack vare anonymiteten blev s\xc3\xa4kerligen varken pr\xc3\xa4sten eller fosterbarnsn\xc3\xa4mnden informerad om alla barnf\xc3\xb6dslar. Vid slutet av 1800-talet fanns det i Sverige officiellt drygt 40 000 fosterbarn. Det motsvarar drygt \xc3\xa5tta fosterbarn per 1 000 inv\xc3\xa5nare. Men med tanke p\xc3\xa5 anonymiteten \xc3\xa4r det rimligt att antaga, att antalet var betydligt h\xc3\xb6gre \xc3\xa4n s\xc3\xa5. Att l\xc3\xa4mna bort nyf\xc3\xb6dda sp\xc3\xa4dbarn f\xc3\xb6rekom s\xc3\xa5v\xc3\xa4l i "finare" familjer som bland fattigt folk, i det f\xc3\xb6rstn\xc3\xa4mnda fallet kanske mest f\xc3\xb6r att bevara familjens goda rykte, i det senare dessutom f\xc3\xb6r att den ensamst\xc3\xa5ende modern eller hennes anh\xc3\xb6riga saknade ekonomiska m\xc3\xb6jligheter att s\xc3\xb6rja f\xc3\xb6r barnets uppv\xc3\xa4xt.\n_START_SECTION_\nErs\xc3\xa4ttning utbetalades oavsett om barnen \xc3\xb6verlevde eller ej\n_START_PARAGRAPH_\nMed tiden valde en del kvinnor, b\xc3\xa5de ensamst\xc3\xa5ende och gifta, att f\xc3\xb6rs\xc3\xb6rja sig som mottagare av just fosterbarn. Fosterbarnsn\xc3\xa4mnden kunde betala dem en summa pengar f\xc3\xb6r att de skulle ta hand om barnen. Alternativt kunde den ensamst\xc3\xa5ende modern eller hennes anh\xc3\xb6riga \xe2\x80\x93 f\xc3\xb6r att hemligh\xc3\xa5lla vad som hade h\xc3\xa4nt \xe2\x80\x93 sj\xc3\xa4lva betala f\xc3\xb6r att slippa l\xc3\xa5ta barnet v\xc3\xa4xa upp hemmavid som s\xc3\xa5 kallad o\xc3\xa4kting. En del mindre nogr\xc3\xa4knade fosterbarnsmottagare ins\xc3\xa5g snart, att det blev ekonomiskt l\xc3\xb6nsammare f\xc3\xb6r dem att l\xc3\xa5ta en del av de h\xc3\xa4r barnen d\xc3\xb6 i f\xc3\xb6rtid genom utdragen sv\xc3\xa4lt och vansk\xc3\xb6tsel, eftersom det erh\xc3\xa5llna pengabeloppet \xc3\xa4nd\xc3\xa5 fick beh\xc3\xa5llas och p\xc3\xa5 grund av att den biologiska modern s\xc3\xa4llan eller aldrig ville bes\xc3\xb6ka sitt barn eller st\xc3\xa4lla fr\xc3\xa5gor om hur det m\xc3\xa5dde. I de fall d\xc3\xa5 dessa barn inte fanns registrerade hos pr\xc3\xa4sten eller fosterbarnsn\xc3\xa4mnden kunde de av l\xc3\xa4ttf\xc3\xb6rklarliga sk\xc3\xa4l inte saknas av myndigheterna heller. Detta ledde till att en del \xc3\xa4nglamakerskor gick s\xc3\xa5 l\xc3\xa5ngt att de aktivt tog barnen av daga. S\xc3\xa5 var exempelvis fallet med \xc3\xa4nglamakerskan Hilda Nilsson.\n_START_SECTION_\nNils Poppe och Stig Olin\n_START_PARAGRAPH_\nTv\xc3\xa5 k\xc3\xa4nda personer som l\xc3\xa4mnats till \xc3\xa4nglamakerskor, men \xc3\xb6verlevt, var sk\xc3\xa5despelarna Nils Poppe (1908\xe2\x80\x932000) och Stig Olin (1920\xe2\x80\x932008).'