b'\n_START_ARTICLE_\nWatergateaff\xc3\xa4ren\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nRichard Nixon hade valts till president i USA i 1968 \xc3\xa5rs val, och i november 1972 var det \xc3\xa5ter dags f\xc3\xb6r presidentval. B\xc3\xa5de valen 1968 och 1972 skedde i Vietnamkrigets skugga, och i ett USA som pr\xc3\xa4glades av stora politiska mots\xc3\xa4ttningar.\n_START_SECTION_\nInbrottet\n_START_PARAGRAPH_\nDen 17 juni 1972 arresterades fem m\xc3\xa4n: tre exilkubaner och tv\xc3\xa5 andra amerikaner, James McCord och Frank Sturgis, efter att ha gripits p\xc3\xa5 bar g\xc3\xa4rning f\xc3\xb6r ett inbrott i det demokratiska partih\xc3\xb6gkvarteret i Watergate. Dessa fem, samt tv\xc3\xa5 personer i republikanernas kampanjorganisation, Gordon Liddy och E. Howard Hunt, f\xc3\xa4lldes i domstol 15 september 1972. Att f\xc3\xa5 fram information om republikanernas politiska motst\xc3\xa5ndares avsikter inf\xc3\xb6r valet senare samma \xc3\xa5r troddes ha varit motivet till inbrottet. En tid senare b\xc3\xb6rjade hela skandalen nystas upp, men det tog en tid innan kopplingarna till Nixon och hans stab stod klar, och aff\xc3\xa4ren fick d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inte v\xc3\xa4sentlig inverkan p\xc3\xa5 presidentvalet i USA 1972. Valet vanns av Nixon, som i januari 1973 p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjade en andra mandatperiod som president._NEWLINE_Det har i efterhand framkommit att Gordon Liddy redan dagen efter inbrottet kontaktade justitieminister Richard Kleindienst och f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte f\xc3\xb6rm\xc3\xa5 honom att frige de fem som hade gripits, men att Kleindienst v\xc3\xa4grade.\n_START_SECTION_\nSenatsf\xc3\xb6rh\xc3\xb6r och Saturday Night Massacre\n_START_PARAGRAPH_\nUnder 1973 utvecklades Watergateaff\xc3\xa4ren i flera steg. Efter mediers avsl\xc3\xb6janden om att centralt placerade personer hade arrangerat inbrottet, tillsatte USA:s senat en s\xc3\xa4rskild kommitt\xc3\xa9 f\xc3\xb6r att granska h\xc3\xa4ndelserna. Kommitt\xc3\xa9n verkade 1973-1974 och h\xc3\xb6ll sina f\xc3\xb6rsta TV-s\xc3\xa4nda f\xc3\xb6rh\xc3\xb6r 17 maj 1973, men redan 30 april 1973 hade tre av Nixons r\xc3\xa5dgivare, H.R. Haldeman, John Ehrlichman och John Dean, avg\xc3\xa5tt respektive avskedats f\xc3\xb6r sin k\xc3\xa4nnedom om eller inblandning i aff\xc3\xa4ren. Samma dag avgick Richard Kleindienst fr\xc3\xa5n sin post som justitieminister. Den nye justitieministern Elliot Richardson uts\xc3\xa5g 19 maj 1973, med Nixons goda minne, Archibald Cox som s\xc3\xa4rskild Watergate\xc3\xa5klagare med oberoende st\xc3\xa4llning._NEWLINE_Sedan det hade klarlagts att Nixons medarbetare haft k\xc3\xa4nnedom om Watergate-inbrottet kom fr\xc3\xa5gan om Nixons personliga k\xc3\xa4nnedom om inbrotten att bli en viktig fr\xc3\xa5ga i de fortsatta senatsf\xc3\xb6rh\xc3\xb6ren. Den 13 juli 1973 framkom det att det fanns system f\xc3\xb6r automatisk bandinspelning i Vita huset, inklusive Ovala rummet, presidentens eget arbetsrum. Efter detta avsl\xc3\xb6jande beg\xc3\xa4rde \xc3\xa5klagaren f\xc3\xb6r Watergateaff\xc3\xa4ren, Archibald Cox, via ett f\xc3\xb6rel\xc3\xa4ggande att f\xc3\xa5 ut banden. Med h\xc3\xa4nvisning till presidentens legala st\xc3\xa4llning v\xc3\xa4grade Nixon att l\xc3\xa4mna ut banden och beordrade (via Elliot Richardson) Cox att dra tillbaka sitt f\xc3\xb6rel\xc3\xa4ggande, trots att Nixon sj\xc3\xa4lv hade sett till att Cox skulle ha en oberoende st\xc3\xa4llning. Ist\xc3\xa4llet erbj\xc3\xb6d Nixon 19 oktober 1973 en kompromiss som innebar att den demokratiske senatorn John C. Stennis, men enbart han, skulle f\xc3\xa5 lyssna p\xc3\xa5 banden och sedan summera inneh\xc3\xa5llet. N\xc3\xa4r Cox v\xc3\xa4grade att g\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 denna kompromiss, beordrade Nixon sin justitieminister Richardson att avskeda Cox. Richardson v\xc3\xa4grade och avgick ist\xc3\xa4llet sj\xc3\xa4lv 20 oktober 1973. \xc3\x84ven den bitr\xc3\xa4dande justitieministern William Ruckelshaus v\xc3\xa4grade att avskeda Cox och avgick samma dag. Den som stod n\xc3\xa4st i rang inom justitiedepartementet var Solicitor General (ungef\xc3\xa4r motsvarande justitiekansler) Robert Bork, och \xc3\xa4ven han avs\xc3\xa5g att avg\xc3\xa5 hellre \xc3\xa4n att avskeda Cox. Richardson och Ruckelshaus r\xc3\xa5dde honom emellertid att f\xc3\xb6lja presidentens order, hellre \xc3\xa4n att t\xc3\xb6mma justitiedepartementet p\xc3\xa5 fler chefer. Anledningen till detta var att b\xc3\xa5de Richardson och Ruckelshaus i senatsf\xc3\xb6rh\xc3\xb6r hade f\xc3\xb6rs\xc3\xa4krat att de inte skulle ingripa i Watergateutredningen, men att Bork inte hade avgivit n\xc3\xa5gra s\xc3\xa5dana l\xc3\xb6ften. Nixon uts\xc3\xa5g d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r Bork till tillf\xc3\xb6rordnad justitieminister och Archibald Cox avskedades samma dag av Bork, l\xc3\xb6rdagen den 20 oktober 1973. (Pikant nog hade Cox sj\xc3\xa4lv varit Solicitor General \xc3\xa5ren 1961-1965.) Alla dessa h\xc3\xa4ndelser kom att kallas Saturday Night Massacre av medierna.\n_START_SECTION_\nBandinspelningar och avg\xc3\xa5ng\n_START_PARAGRAPH_\nNixons \xc3\xa5tg\xc3\xa4rder v\xc3\xa4ckte uppr\xc3\xb6rdhet bland allm\xc3\xa4nheten och ett ramaskri i kongressen. F\xc3\xb6rslag om att st\xc3\xa4lla Nixon inf\xc3\xb6r riksr\xc3\xa4tt v\xc3\xa4cktes redan dagarna efter avskedandet av Cox, och flera av Nixons republikanska partikamrater tog avst\xc3\xa5nd fr\xc3\xa5n honom. Nixon tvingades d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r att g\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 att redan 1 november 1973 tills\xc3\xa4tta en ny s\xc3\xa4rskild Watergate\xc3\xa5klagare, Leon Jaworski. Nixon v\xc3\xa4grade fortsatt att l\xc3\xa4mna ut sj\xc3\xa4lva banden, men l\xc3\xa4mnade ut utskrifter av delar av banden. Dessa utskrifter hade redigerats, bland annat genom att Nixons flitiga anv\xc3\xa4ndning av svordomar och annat grovt spr\xc3\xa5k hade plockats bort. Dessutom visade det sig att ett viktigt avsnitt p\xc3\xa5 ett band hade raderats._NEWLINE_Watergate\xc3\xa5klagaren Jaworski kr\xc3\xa4vde d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r i likhet med sin f\xc3\xb6retr\xc3\xa4dare Cox tillg\xc3\xa5ng till banden och utf\xc3\xa4rdade \xc3\xa4ven han ett f\xc3\xb6rel\xc3\xa4ggande. Utvecklingen efter avskedandet av Cox gjorde det om\xc3\xb6jligt f\xc3\xb6r Nixon att avskeda \xc3\xa4ven Jaworski, och ist\xc3\xa4llet \xc3\xb6verklagade Vita huset f\xc3\xb6rel\xc3\xa4ggandet i domstol. P\xc3\xa5 grund av \xc3\xa4rendets tydliga konstitutionella natur beg\xc3\xa4rde Watergate\xc3\xa5klagaren att USA:s h\xc3\xb6gsta domstol skulle ta \xc3\xa4rendet direkt, ist\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r att det f\xc3\xb6rst skulle g\xc3\xa5 via l\xc3\xa4gre domstolar, och detta beviljades. H\xc3\xb6gsta domstolen beslutade i sin dom 24 juli 1974 att presidenten var skyldig att l\xc3\xa4mna ut de oredigerade banden till \xc3\xa5klagaren._NEWLINE_USA:s representanthus hade vid detta tillf\xc3\xa4lle p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjat f\xc3\xb6rberedelser inf\xc3\xb6r ett riksr\xc3\xa4tts\xc3\xa5tal mot Nixon genom omr\xc3\xb6stningar i sitt justitieutskott, som under 27 juli-30 juli r\xc3\xb6stade igenom samtliga tre punkter._NEWLINE_Banden l\xc3\xa4mnades \xc3\xb6ver till Watergate\xc3\xa5klagaren 30 juli 1974, och inneh\xc3\xb6ll bland annat inspelning av en diskussion mellan Nixon och Haldeman 23 juni 1972, sex dagar efter inbrottet i Watergate, d\xc3\xa4r det diskuterades hur man skulle m\xc3\xb6rkl\xc3\xa4gga h\xc3\xa4ndelsen. Detta band kom att betecknas the smoking gun tape efter ett amerikanskt uttryck ("den rykande pistolen") som anv\xc3\xa4nds som avg\xc3\xb6rande bevis i brottm\xc3\xa5l._NEWLINE_Efter att detta hade framkommit meddelade ett antal republikanska senatorer Nixon att riksr\xc3\xa4tts\xc3\xa5talet skulle samla tillr\xc3\xa4ckligt m\xc3\xa5nga r\xc3\xb6ster i senaten f\xc3\xb6r att avs\xc3\xa4tta honom. Nixon valde d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r att 8 augusti 1974 meddela att han skulle avg\xc3\xa5 dagen efter, 9 augusti 1974, och han eftertr\xc3\xa4ddes d\xc3\xa4rmed av vicepresident Gerald Ford. Gerald Ford hade varit vicepresident sedan 6 december 1973 sedan Nixons f\xc3\xb6rste vicepresident Spiro Agnew hade avg\xc3\xa5tt till f\xc3\xb6ljd av ett \xc3\xa5tal om skattebrott och penningtv\xc3\xa4tt. Ford hade vid sitt tilltr\xc3\xa4de h\xc3\xa4mtats fr\xc3\xa5n representanthuset och hade s\xc3\xa5ledes inte tillh\xc3\xb6rt administrationen vid tiden f\xc3\xb6r Watergate-inbrottet och f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ken till m\xc3\xb6rkl\xc3\xa4ggning. Det fanns d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inga misstankar om att \xc3\xa4ven han skulle vara inblandad i skandalen.\n_START_SECTION_\nEfterdyningar\n_START_PARAGRAPH_\nEtt stort antal Nixonmedarbetare och andra personer fick straff, inklusive fler\xc3\xa5riga f\xc3\xa4ngelsestraff, f\xc3\xb6r sin inblandning i Watergateaff\xc3\xa4ren. Nixon sj\xc3\xa4lv slapp dock att st\xc3\xa4llas inf\xc3\xb6r r\xc3\xa4tta eftersom Gerald Ford den 8 september 1974 utf\xc3\xa4rdade amnesti f\xc3\xb6r hans g\xc3\xa4rningar under presidenttiden, n\xc3\xa5got som anses ha bidragit till att Ford f\xc3\xb6rlorade presidentvalet 1976._NEWLINE_1978 utf\xc3\xa4rdade kongressen med Independent Counsel Act s\xc3\xa4rskilda best\xc3\xa4mmelser om oberoende utredare motsvarande Watergate\xc3\xa5klagarna Cox och Jaworski, f\xc3\xb6r att undvika att h\xc3\xa4ndelser motsvarande Saturday Night Massacre skulle kunna intr\xc3\xa4ffa igen.\n_START_SECTION_\nWatergateskandalen p\xc3\xa5 film\n_START_PARAGRAPH_\nHela Watergateskandalen filmatiserades 1976 i form av Alla presidentens m\xc3\xa4n med Dustin Hoffman och Robert Redford i huvudrollerna, baserat p\xc3\xa5 Bernsteins och Woodwards bok med samma namn (svenska titeln: Och alla presidentens m\xc3\xa4n), och med manus av William Goldman. Filmen fick en Oscar f\xc3\xb6r b\xc3\xa4sta manus och Jason Robards fick en Oscar f\xc3\xb6r b\xc3\xa4sta manliga biroll genom att, enligt David Halberstams bok The Powers That Be, i stort sett imitera d\xc3\xa5varande chefredakt\xc3\xb6ren f\xc3\xb6r Washington Post, Benjamin C. Bradlee. Titeln \xc3\xa4r en parafras p\xc3\xa5 Robert Penn Warrens bok (och sedermera film) Alla kungens m\xc3\xa4n._NEWLINE_I Oliver Stones film Nixon har Watergateskandalen en framtr\xc3\xa4dande plats och \xc3\xa4ven i Ron Howards film Frost/Nixon._NEWLINE_Filmen Dick som sl\xc3\xa4pptes 1999 \xc3\xa4r en satirisk skildring av Watergate aff\xc3\xa4ren. I Rollerna ser man bland andra Kirsten Dunst, Michelle Williams, Dan Hedaya (som Nixon), samt Will Ferell och Bruce McCulloch som Woodward och Bernstein.'