b'\n_START_ARTICLE_\nUno Lindel\xc3\xb6f\n_START_PARAGRAPH_\nUno Lorenz Lindel\xc3\xb6f, f\xc3\xb6dd 30 mars 1868 i Helsingfors, d\xc3\xb6d 7 februari 1944, var en finl\xc3\xa4ndsk filolog; son till Lorenz Lindel\xc3\xb6f och bror till Ernst Lindel\xc3\xb6f._NEWLINE_Lindel\xc3\xb6f blev student 1885 och filosofie doktor 1890. Han studerade 1890-91 romansk filologi f\xc3\xb6r Gaston Paris och under olika tider engelsk filologi i Oxford, London och Cambridge. \xc3\x85r 1892 utn\xc3\xa4mndes han till docent i germansk filologi vid Helsingfors universitet och 1907 till e.o. professor i engelsk filologi. Han publicerade en m\xc3\xa4ngd arbeten s\xc3\xa4rskilt p\xc3\xa5 den fornengelska dialektforskningens omr\xc3\xa5de._NEWLINE_Lindel\xc3\xb6f \xc3\xa4gnade s\xc3\xa4rskild uppm\xc3\xa4rksamhet \xc3\xa5t skolfr\xc3\xa5gor, bland annat som ledamot av 1906 \xc3\xa5rs stora skolkommitt\xc3\xa9. Han var ledamot f\xc3\xb6r adeln vid st\xc3\xa5ndslantdagarna 1897, 1899, 1900 och 1904 samt, vald av Svenska folkpartiet, av lantdagarna 1909-13, varefter han avb\xc3\xb6jde \xc3\xa5terval. Vid alla var han ordf\xc3\xb6rande i kulturutskottet.'