b"\n_START_ARTICLE_\nAndr\xc3\xa9 Marchal\n_START_PARAGRAPH_\nAndr\xc3\xa9 Marchal, f\xc3\xb6dd den 6 februari 1894 i Paris, d\xc3\xb6d den 27 augusti 1980 i Saint-Jean-de-Luz, var en fransk organist och orgell\xc3\xa4rare. Han var en av de stora initiativtagarna till 1900-talets orgelr\xc3\xb6relse i Frankrike._NEWLINE_Marchal f\xc3\xb6ddes blind. Utan att l\xc3\xa5ta sig hindras av denna funktionsneds\xc3\xa4ttning studerade han orgel under Eug\xc3\xa8ne Gigout vid Pariskonservatoriet. Under studierna vann han 1913 f\xc3\xb6rsta priset i orgelspel. Fyra \xc3\xa5r senare vann han \xc3\xa4ven prix d'excellence f\xc3\xb6r fuga och kontrapunkt._NEWLINE_Ut\xc3\xb6ver att han gav konserter, b\xc3\xa5de i hemlandet och i andra l\xc3\xa4nder (England, Australien, F\xc3\xb6renta Staterna), undervisade Marchal i orgel vid Institut National des Jeunes Aveugles i Paris. Han var dessutom organist vid Saint-Germain-des-Pr\xc3\xa9s (1915\xe2\x80\x931945) och Saint-Eustache (1945\xe2\x80\x931963). Fr\xc3\xa5n sistn\xc3\xa4mnda post avgick han 1963 p\xc3\xa5 grund av en konflikt om vilken orgelbyggare som skulle anlitas f\xc3\xb6r att restaurera kyrkans instrument. Han eftertr\xc3\xa4ddes av Jean Guillou._NEWLINE_Marchal var en makal\xc3\xb6s improvisat\xc3\xb6r och uppskattades som s\xc3\xa5dan \xc3\xa4ven av Faur\xc3\xa9. Bland hans elever kan n\xc3\xa4mnas framst\xc3\xa5ende musiker som Peter Hurford, Louis Thiry och Jean-Pierre Leguay, en av tre titulaires du grand orgue i Notre-Dame de Paris. Marchal blev officer av Hederslegionen 1960 och av Ordre des Arts et des Lettres 1965."