b'\n_START_ARTICLE_\nSimo Matavulj\n_START_PARAGRAPH_\nSimo Matavulj (\xd0\xa1\xd0\xb8\xd0\xbc\xd0\xbe \xd0\x9c\xd0\xb0\xd1\x82\xd0\xb0\xd0\xb2\xd1\x83\xd1\x99), f\xc3\xb6dd 12 september (gamla stilen: 31 augusti) 1852 i \xc5\xa0ibenik, Dalmatien, d\xc3\xb6d 20 februari 1908 i Belgrad, var en serbisk f\xc3\xb6rfattare._NEWLINE_Matavulj var f\xc3\xb6rst skoll\xc3\xa4rare i sin hembygd, blev sedan sekreterare hos greve Jankovitj-Mitrovitj, deltog i resningen i Hercegovina 1875\xe2\x80\x9381, men tvingades fr\xc3\xa5n Kotorbukten fly till Montenegro, d\xc3\xa4r han blev gymnasiel\xc3\xa4rare i Cetinje, folkskolinspekt\xc3\xb6r och guvern\xc3\xb6r f\xc3\xb6r tronf\xc3\xb6ljaren Danilo. \xc3\x85r 1889 flyttade han till Belgrad som gymnasiel\xc3\xa4rare och tj\xc3\xa4nsteman i pressbyr\xc3\xa5n._NEWLINE_Matavulj var en framst\xc3\xa5ende prosaist, skarp iakttagare och realistisk folklivsskildrare med m\xc3\xa5ngsidiga erfarenheter och modern bildning. N\xc3\xa4st Laza Lazarevi\xc4\x87 betraktas han som Serbiens d\xc3\xa5 fr\xc3\xa4mste novellist. Bland hans m\xc3\xa5nga novellsamlingar m\xc3\xa4rks Iz Crne Gore i Primorja (Fr\xc3\xa5n Montenegro och kustlandet, tv\xc3\xa5 delar, 1888\xe2\x80\x9389), Nova Oru\xc5\xbeje ("Nya vapen", 1890; svensk \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning I "G\xc3\xb6teborgs Handels- och Sj\xc3\xb6fartstidning" 1892), Sa Jadrana (Fr\xc3\xa5n Adria, 1891), den humoristiska romanen Bakonja Fra Brne (1892; tredje upplagan 1897), Iz raznijech krajeva (Fr\xc3\xa5n olika l\xc3\xa4nder, 1893), Primorska obli\xc4\x8daja (Skizzer fr\xc3\xa5n kustlandet, 1898) och Beogradske pri\xc4\x8de (Noveller fr\xc3\xa5n Belgrad, 1902). Han f\xc3\xb6rfattade \xc3\xa4ven dramat Zavet (L\xc3\xb6ftet) och \xc3\xb6versatte bland andra Charles Dickens, Moli\xc3\xa8re och \xc3\x89mile Zola._NEWLINE_Fullst\xc3\xa4ndig bibliografi \xc3\xb6ver Matavulj i "Srpski Knji\xc5\xbeevni glasnik" 1908. P\xc3\xa5 svenska finns tv\xc3\xa5 ber\xc3\xa4ttelser i "Fr\xc3\xa5n Serbien och Montenegro" och en skiss, "Ett underligt samtal" (i "Ny Illustrerad Tidning", 1894).'