b'\n_START_ARTICLE_\nGustaf L\xc3\xb6wenhielm\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nL\xc3\xb6wenhielm var son till hovkanslern och diplomaten Fredrik Adolf L\xc3\xb6wenhielm och hovdamen Augusta von Fersen (k\xc3\xa4nd som en av de tre gracerna vid Gustav IIIs hov)  samt sonson till Carl Gustaf L\xc3\xb6wenhielm. Hans yngre bror Carl L\xc3\xb6wenhielm var troligen endast hans halvbror d\xc3\xa5 denne i sj\xc3\xa4lva verket anses ha varit illegitim son till den blivande Karl XIII.\n_START_SECTION_\nUngdoms\xc3\xa5ren\n_START_PARAGRAPH_\nGustaf L\xc3\xb6wenhielm uppfostrades 1781\xe2\x80\x9387 j\xc3\xa4mte sin yngre bror Carl vid Strasbourgs universitet, d\xc3\xa5 en samlingsplats f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rn\xc3\xa4ma ynglingar fr\xc3\xa5n olika l\xc3\xa4nder, s\xc3\xa5som furst Metternich med flera. Enligt tidens sed hade han redan i ung \xc3\xa5lder inskrivits i ett regementes rullor; efter hemkomsten utn\xc3\xa4mndes han till l\xc3\xb6jtnant vid L\xc3\xa4tta dragonerna och vann d\xc3\xa4rtill anst\xc3\xa4llning vid hovet i konungens omedelbara n\xc3\xa4rhet. Han deltog med sitt regemente i 1788\xe2\x80\x9390 \xc3\xa5rs ryska krig d\xc3\xa4r han avancerande till ryttm\xc3\xa4stare. Under maskeraden den 16 mars 1792, d\xc3\xa5 kung Gustav III sk\xc3\xb6ts av kapten Jacob Johan Anckarstr\xc3\xb6m, var han vakthavande kapten hos konungen och en av dem som drog sin v\xc3\xa4rja till konungens f\xc3\xb6rsvar.\n_START_SECTION_\nKarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nUnder \xc3\xa5ren n\xc3\xa4rmast efter Gustav III:s d\xc3\xb6d \xc3\xa4gnade han sig fullt ut \xc3\xa5t krigarens yrke, dels som kavalleriinspekt\xc3\xb6r 1804\xe2\x80\x9309, dels som \xc3\xb6verste och generaladjutant i Pommern och Sachsen-Lauenburg 1805\xe2\x80\x9306, delvis \xc3\xa4ven som stabschef i b\xc3\xb6rjan av Finska kriget 1808, till han s\xc3\xa5rades sv\xc3\xa5rt vid Pyh\xc3\xa4joki och f\xc3\xb6ll i rysk f\xc3\xa5ngenskap. F\xc3\xb6rst efter 1809 \xc3\xa5rs halvering av riket utv\xc3\xa4xlades han och deltog omedelbart d\xc3\xa4refter i expeditionen till V\xc3\xa4sterbotten._NEWLINE_Vid tronf\xc3\xb6ljarvalet 1810 arbetade han f\xc3\xb6r konungen av Danmark men s\xc3\xa4ndes efter dess utg\xc3\xa5ng av Karl XIII, som han och hans bror Karl Axel alltid st\xc3\xa5tt n\xc3\xa4ra, j\xc3\xa4mte denne f\xc3\xb6r att m\xc3\xb6ta den nye tronf\xc3\xb6ljaren Karl XIV Johan. Han blev snart en av dennes n\xc3\xa4rmaste anh\xc3\xa4ngare och medhj\xc3\xa4lpare, och en av de f\xc3\xb6rsta som invigdes i kronprinsens planer att frig\xc3\xb6ra Sverige fr\xc3\xa5n franskt protektorat och att v\xc3\xa4nda dess blickar fr\xc3\xa5n Finland mot Norge. Han anv\xc3\xa4ndes under de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren g\xc3\xa5ng p\xc3\xa5 g\xc3\xa5ng i de viktiga beskickningar som kr\xc3\xa4vdes f\xc3\xb6r genomf\xc3\xb6randet av denna politik. L\xc3\xb6wenhielm f\xc3\xb6rde d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r flera g\xc3\xa5nger den svenske kronprinsens bud till kejsar Alexander, var n\xc3\xa4rvarande i Trachenberg (1813) och satte den \xc3\xb6verenskomna f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5gsplanen p\xc3\xa5 papperet, gjorde som generaladjutant f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5gen i Tyskland, Frankrike, Danmark och Norge (1813\xe2\x80\x9314), d\xc3\xa5 och d\xc3\xa5 avbrutna av nya s\xc3\xa4rskilda tj\xc3\xa4nster, samt utn\xc3\xa4mndes efter fredssluten till minister, f\xc3\xb6rst i Wien (1816\xe2\x80\x9317), d\xc3\xa4refter (1818) i Paris._NEWLINE_\xc3\x84ven efter denna tid anv\xc3\xa4ndes han vid olika tillf\xc3\xa4llen till s\xc3\xa4rskilda uppdrag d\xc3\xa5 Karl Johan lade s\xc3\xa4rskild vikt vid valet av ombud, s\xc3\xa5 till exempel vid kronprinsessan Josefinas f\xc3\xb6rm\xc3\xa4lning och f\xc3\xa4rd till Sverige 1823, drottning Viktorias kr\xc3\xb6ning 1838. L\xc3\xb6wenhielm ut\xc3\xb6vade sitt yrke i Paris v\xc3\xa4l \xc3\xa4nda in p\xc3\xa5 sitt 85:e \xc3\xa5r. Han ut\xc3\xb6vade \xc3\xa4ven ett icke obetydligt inflytande. Bekant \xc3\xa4r hans f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k vid julirevolutionen 1830 att i det l\xc3\xa4ngsta r\xc3\xa4dda kronan \xc3\xa5t Karl X. Han h\xc3\xb6ll n\xc3\xa4ra kontakt med f\xc3\xb6rfattare i Paris som behandlade historiska \xc3\xa4mnen av intresse f\xc3\xb6r Sverige, och \xc3\xb6vade tydligen i mer \xc3\xa4n ett fall inflytande p\xc3\xa5 deras skrivande, till exempel p\xc3\xa5 general Suremains memoarer, Touchard-Lafosses historia \xc3\xb6ver Karl Johan o.s.v..\n_START_SECTION_\nDe sista \xc3\xa5ren\n_START_PARAGRAPH_\nSin rappell i b\xc3\xb6rjan av 1856 hade den gamle mannen sv\xc3\xa5rt att f\xc3\xb6rlika sig vid och \xc3\xb6verlevde den ocks\xc3\xa5 endast helt kort. Under vistelsen i Paris hade L\xc3\xb6wenhielm utn\xc3\xa4mnts till general (1826), generalinspekt\xc3\xb6r f\xc3\xb6r kavalleriet (1833) och excellens (1837) samt var under samma \xc3\xa5r p\xc3\xa5 f\xc3\xb6rslag till utrikes statsminister. I regel infann han sig p\xc3\xa5 permission vid riksdagarna och deltog med liv och lust mer eller mindre l\xc3\xa5ngvarigt i flertalet riksdagar fr\xc3\xa5n 1809 till sin d\xc3\xb6d. 1834 var han starkt p\xc3\xa5 tal som blivande lantmarskalk, men avb\xc3\xb6jde uppdraget. Med sin europeiska erfarenhet, f\xc3\xb6ljde han ivrigt utvecklingen \xc3\xa4ven hemma och framlade \xc3\xb6ver dess f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden emellan\xc3\xa5t sina tankar i promemorior, skrivna p\xc3\xa5 ett frimodigt, tr\xc3\xa4ffande, originellt, stundom n\xc3\xa5got drastiskt spr\xc3\xa5k. I unionsfr\xc3\xa5gan f\xc3\xb6rordade han d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r (1828) en kraftigare, m\xc3\xa5lmedveten politik mot Norge. Ett av hans utl\xc3\xa5tanden, som utvidgades till en str\xc3\xb6skrift, Om styrelsens organisation (1830; 4:e uppl. 1834), var ej utan inflytande p\xc3\xa5 departementalstyrelsens inf\xc3\xb6rande. Han f\xc3\xb6rordade kraftigt den nya Trollh\xc3\xa4tte kanalen och blev dess f\xc3\xb6rste direktionsordf\xc3\xb6rande._NEWLINE_I n\xc3\xa4ra sex \xc3\xa5r (l juli 1812\xe2\x80\x9326 maj 1818) var han \xc3\xa4ven chef f\xc3\xb6r de kungliga teatrarna, som slogs samman under hans ledarskap. De elevskolor och pensionsinr\xc3\xa4ttningar som d\xc3\xa4refter bildades f\xc3\xb6r dessa \xc3\xa4r hans verk._NEWLINE_L\xc3\xb6wenhielm invaldes 1830 som ledamot nummer 424 av Kungliga Vetenskapsakademien. Han var ocks\xc3\xa5 serafimerriddare och kommend\xc3\xb6r av Sv\xc3\xa4rdsorden._NEWLINE_Av hans efterl\xc3\xa4mnade papper f\xc3\xb6rvaras en stor del i Riksarkivet. Samlingen som inte \xc3\xa4r s\xc3\xa5 stor till omf\xc3\xa5nget r\xc3\xb6r huvudsakligen hans diplomatiska bana; dess viktigaste partier \xc3\xa4r fr\xc3\xa5n \xc3\xa5ren 1812\xe2\x80\x9316. Dessutom finnas n\xc3\xa5gra historiska fragment samt ett antal koncept till utl\xc3\xa5tanden och dylikt. Av dessa har n\xc3\xa5gra tryckts upp, bland annat "Minnen af Gustaf III" och n\xc3\xa5gra anm\xc3\xa4rkningar vid Schinkels minnen i Fryxells "Bidrag till Sveriges historia efter 1772", d\xc3\xa4r \xc3\xa4ven en m\xc3\xa4ngd sm\xc3\xa4rre historiska uppgifter f\xc3\xb6rekommer med L\xc3\xb6wenhielm som uppgiftsl\xc3\xa4mnare, vidare en uppsats (troligen fr\xc3\xa5n 1828), "Om hufvudfelet i \xc3\xa4mbetsverkens organisation i Sverige" och en annan "Den norska fr\xc3\xa5gan 1828", b\xc3\xa4gge i "Historisk tidskrift" 1905. (D\xc3\xa4r finns ocks\xc3\xa5 en kortare \xc3\xb6versikt \xc3\xb6ver Riksarkivets andel av hans papper.)'