b'\n_START_ARTICLE_\nSkrivkonsten i Indien\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4r och hur skrivkonsten uppfunnits eller inf\xc3\xb6rts i Indien \xc3\xa4r \xc3\xa4nnu oavgjort. Under vedatiden var den ok\xc3\xa4nd. Men att den var anv\xc3\xa4nd flera hundra \xc3\xa5r f. Kr. kan man anse s\xc3\xa5som s\xc3\xa4kert. Troligen begagnades den i b\xc3\xb6rjan f\xc3\xb6r det praktiska livets behov och f\xc3\xb6rst sedermera inom den egentliga litteraturen, vilken l\xc3\xa4nge, i synnerhet den heliga, fortplantades blott genom muntlig tradition. De \xc3\xa4ldsta k\xc3\xa4nda skrifttecknen f\xc3\xb6r indiskt spr\xc3\xa5k daterar sig fr\xc3\xa5n mitten av 200-talet f.Kr. och \xc3\xa4r de, som f\xc3\xb6rekommer i Ashokas klippinskrifter. I dessa anv\xc3\xa4ndes tv\xc3\xa5 olika alfabet._NEWLINE_Det ena \xc3\xa4r av tydligt semitiskt ursprung, och texten skrives fr\xc3\xa5n h\xc3\xb6ger till v\xc3\xa4nster. Det andra, vars inskrifter l\xc3\xa4ses fr\xc3\xa5n v\xc3\xa4nster till h\xc3\xb6ger, anses ocks\xc3\xa5 av de flesta vara ett semitiskt l\xc3\xa5n, medan somliga antar, att det \xc3\xa4r uppfunnet inom Indien. Det \xc3\xa4r detta senare, vilket \xc3\xa4r stammodern till alla de indiska alfabeten. Ett av dessa kallas devanagari (egentl, gudomlig eller hinduisk stadsskrift). Ur samma k\xc3\xa4lla har utvecklats en hel m\xc3\xa4ngd, delvis ganska betydligt avvikande, alfabet s\xc3\xa5v\xc3\xa4l f\xc3\xb6r \xc3\xa4ldre och yngre indiska dialekter som f\xc3\xb6r de dravidiska spr\xc3\xa5ken._NEWLINE_Devanagari \xc3\xa4r en modifierad konsonantskrift: Varje konsonanttecken (enkelt eller sammansatt) uttala med en f\xc3\xb6ljande kortvokal, s\xc3\xa5vida det inte med s\xc3\xa4rskilda tecken \xc3\xa4r angivet, antingen att en annan vokal \xc3\xa4n kort a skall uttalas efter konsonanten, eller att denna icke efterf\xc3\xb6ljes av n\xc3\xa5gon vokal alls. Fr\xc3\xa5n Ashokas tid fram till v\xc3\xa5ra dagar har man en t\xc3\xa4mligen oavbruten rad av inskrifter p\xc3\xa5 klippor, pelare, kopparpl\xc3\xa5tar och mynt._NEWLINE_Quintus Curtius omtalar, att indierna p\xc3\xa5 Alexanders tid (326 f.Kr.) skrev p\xc3\xa5 palmblad, och s\xc3\xa5 sker \xc3\xa4nnu i dag. I Indiens klimat kan manuskript av s\xc3\xa5dant material inte bevaras n\xc3\xa5gon l\xc3\xa4ngre tid. De allra flesta bevarade skrifterna \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r unga avskrifter, m\xc3\xa5nga fr\xc3\xa5n senare tider p\xc3\xa5 papper. Ett indiskt manuskript av 400 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder \xc3\xa4r redan ovanligt gammalt; mycket f\xc3\xa5 \xc3\xb6verstiger 500 \xc3\xa5r, och endast tv\xc3\xa5 h\xc3\xa4rstammar fr\xc3\xa5n \xc3\xa5r 1132 respektive 1008 e. Kr. Det sista kommer fr\xc3\xa5n det kyliga och torra h\xc3\xb6glandet Nepal. - De f\xc3\xb6rsta notiserna om Indiens gamla spr\xc3\xa5k och litteratur kom till Europa genom katolska mission\xc3\xa4rer.\n_START_SECTION_\nHindi och urdu\n_START_PARAGRAPH_\nUrdu begagnar den persiska formen av det arabiska alfabetet, det eleganta nestalik, f\xc3\xb6r handskrifter och litografiskt tryck, som av indierna f\xc3\xb6redragas framf\xc3\xb6r typtryck, och det kursiva shikeste f\xc3\xb6r dagligt bruk, b\xc3\xa5da med till\xc3\xa4gg av s\xc3\xa4rskilda bokst\xc3\xa4ver f\xc3\xb6r de sanskritiska spr\xc3\xa5kens i arabiskan icke f\xc3\xb6rekommande cerebralljud. Hindi d\xc3\xa4remot anv\xc3\xa4nder devanagari, som tidigare kallats nagari, f\xc3\xb6r all icke-religi\xc3\xb6s litteratur, j\xc3\xa4mte en d\xc3\xa4rav kursiverad form, kallad kajasthi eller kaithi, f\xc3\xb6r det dagliga behovet. En \xc3\xa4nnu st\xc3\xb6rre ombildning av nagari nyttjas i handelskorrespondensen och kallas saravi (av sarrav, v\xc3\xa4xlare) eller mahajani (av mahajan, bankir).\n_START_SECTION_\nAntal alfabet\n_START_PARAGRAPH_\nEn indisk statlig utredning p\xc3\xa5 80-talet angav att det i Indien finns 38 olika alfabet i anv\xc3\xa4ndning. N\xc3\xa5gra spr\xc3\xa5k \xc3\xa4r dock fortfarande utan alfabet.'