b'\n_START_ARTICLE_\nEeva-Kaarina Volanen\n_START_PARAGRAPH_\nEeva-Kaarina Volanen, f\xc3\xb6dd 15 januari 1921 i Kuusankoski, d\xc3\xb6d 29 januari 1999 i Helsingfors, var en finl\xc3\xa4ndsk sk\xc3\xa5despelare. Hon var en av den finska scenkonstens fr\xc3\xa4msta kvinnliga f\xc3\xb6rm\xc3\xa5gor. _NEWLINE_Volanen utbildade sig i talteknik, plastik och s\xc3\xa5ng. Hon anst\xc3\xa4lldes 1944 vid Kotkan maakuntateatteri och \xc3\xa5ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 vid Finlands nationalteater, som hon f\xc3\xb6rblev trogen (1945\xe2\x80\x931990), med undantag av tv\xc3\xa5 g\xc3\xa4stspels\xc3\xa5r i Tammerfors 1957\xe2\x80\x931959, d\xc3\xa5 hennes man Sakari Puurunen var chef f\xc3\xb6r Tammerfors teater. Sitt stora genombrott gjorde hon i titelrollen i Jean Anouilhs Antigone. Ocks\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga andra av Anouilhs unga kvinnor kom p\xc3\xa5 hennes lott, bland annat Th\xc3\xa9rese i Vildf\xc3\xa5geln. Ungdomlig omedelbarhet och inre h\xc3\xa4ngivenhet pr\xc3\xa4glade m\xc3\xa5nga av hennes roller; i karakt\xc3\xa4rsroller framkom en intr\xc3\xa4ngande analys och ett kraftigt utspel (till exempel i Sofokles Antigone). I August Strindbergs Ett dr\xc3\xb6mspel tolkade hon Indras dotter, medan hennes Maiju i Minna Canths Papin perhe var en roande ungflicksroll med karakt\xc3\xa4r. _NEWLINE_Under Eino Kalimas ledning utvecklades Volanen till en k\xc3\xa4nslig och lyh\xc3\xb6rd Tjechovtolkare; bland rollerna m\xc3\xa4rks fr\xc3\xa4mst Nina i M\xc3\xa5sen, Sonja i Onkel Vanja och Irina i Tre systrar samt senare den mognare rollen som Ranevskaja i K\xc3\xb6rsb\xc3\xa4rstr\xc3\xa4dg\xc3\xa5rden. Maggie i Katt p\xc3\xa5 hett pl\xc3\xa5ttak var hennes f\xc3\xb6rsta sensuellt hetlevrade roll, ytterligare en f\xc3\xb6rn\xc3\xa4mlig klassikerroll var Mary i L\xc3\xa5ng dags f\xc3\xa4rd mot natt. \xc3\x85r 1997 hedrades hon av de Rasande Rosorna med en egen teaterkv\xc3\xa4ll, El\xc3\xa4m\xc3\xa4nkev\xc3\xa4t, under vilken hon gjorde flera olika roller. Det var samtidigt hennes 55-\xc3\xa5rskonstn\xc3\xa4rsjubileum. _NEWLINE_Volanen var konstn\xc3\xa4rsprofessor 1974\xe2\x80\x931979 och erh\xc3\xb6ll 1982 titeln konstens akademiker. Hon fick m\xc3\xa5nga pris, bland annat Pro Finlandia-medaljen (1966), och var aktiv bland annat i Finlands nationalteaters styrelse fr\xc3\xa5n 1990 fram\xc3\xa5t och som ordf\xc3\xb6rande i Minna Canth-s\xc3\xa4llskapet. Hon gravsattes p\xc3\xa5 Konstn\xc3\xa4rsbacken p\xc3\xa5 Sandudds begravningsplats.'