b'\n_START_ARTICLE_\nRingart\n_START_PARAGRAPH_\nEn ringart \xc3\xa4r en zoologisk eller botanisk art som i de b\xc3\xa5da \xc3\xa4ndarna av sin utbredning \xc3\xa4r tv\xc3\xa5 olika arter. Begreppet \xc3\xa4r enligt m\xc3\xa5nga f\xc3\xb6r\xc3\xa5ldrat och studier av DNA har visat att exempelvis flera av de f\xc3\xa5gelarter som tidigare har beskrivits som ringarter har ett mer komplicerat sl\xc3\xa4ktskap. _NEWLINE_I teorin fungerar begreppet s\xc3\xa5 h\xc3\xa4r: En art breder ut sig \xc3\xa5t ett v\xc3\xa4derstreck. P\xc3\xa5 sin v\xc3\xa4g runt jorden isoleras den och bildar nya underarter. N\xc3\xa4r sedan arten, s\xc3\xa5 att s\xc3\xa4ga, g\xc3\xa5tt jorden runt finns tv\xc3\xa5 underarter av samma art, p\xc3\xa5 samma geografiska plats, som mycket s\xc3\xa4llan hybridiserar och som exempelvis har olika beteende och morfologi. Dessa b\xc3\xa5da underarter kan d\xc3\xa5 klassificeras som tv\xc3\xa5 fullgoda arter. Detta kallas f\xc3\xb6r en rascirkel. F\xc3\xb6rr brukade man exemplifiera detta fenomen med hur gr\xc3\xa5truten genom klinala f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringar utvecklats ur silltruten. DNA-studier har visat att denna teori inte st\xc3\xa4mmer.'