b'\n_START_ARTICLE_\nHuiyuan\n_START_PARAGRAPH_\nHuiyuan (Kinesiska: \xe6\x85\xa7\xe9\x81\xa0; Wade-Giles: Hui-y\xc3\xbcan; 334\xe2\x80\x93416) var en kinesisk buddhistisk l\xc3\xa4rare som grundade Donglintemplet vid Lushan i Jianxi och skrev texten Varf\xc3\xb6r munkar inte bugar inf\xc3\xb6r kungar \xc3\xa5r 404. Han f\xc3\xb6ddes i Shanxi men flyttade senare i livet till Hubei, d\xc3\xa4r han dog \xc3\xa5r 416. Trots att han var f\xc3\xb6dd i norr, flyttade han s\xc3\xb6derut f\xc3\xb6r att bo inom gr\xc3\xa4nserna av Jindynastin._NEWLINE_Huiyuan var postumt ben\xc3\xa4mnd som den f\xc3\xb6rsta patriarken av Sukhavatibuddhismen av vissa traditioner. Hans l\xc3\xa4rjungar inkluderade Huiguan (\xe6\x85\xa7\xe8\xa7\x80), Sengji (\xe5\x83\xa7\xe6\xbf\x9f), och Faan (\xe6\xb3\x95\xe5\xae\x89).\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nHuiyuan b\xc3\xb6rjade studera taoistiska skrifter, Lao Zi och Konfucius i tidig \xc3\xa5lder, men vid 21 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder blev han konverterad till buddhismen av Dao An. Att h\xc3\xb6ra Dao Ans l\xc3\xa4rdomar \xc3\xb6vertygade Huiyuan till att l\xc3\xa4mna lekmannalivet. Han blev senare patriarken av Donglintemplet vid Lushan. Hans l\xc3\xa4rdomar varierade, och inkluderade l\xc3\xa4rdomar g\xc3\xa4llande vinaya, meditation, abhidharma och prajna (visdom). Trots att Huiyuan inte tog initiativet till att bilda relationer med den sekulariserade v\xc3\xa4rlden, hade han kontakt med r\xc3\xa4ttsv\xc3\xa4sendet och aristokratin. Huiyuan bj\xc3\xb6d vid tv\xc3\xa5 tillf\xc3\xa4llen in diktatorn Huan Xuan f\xc3\xb6r att delta i diskussioner g\xc3\xa4llande munkarnas status, och Huiyuan f\xc3\xb6rsvarade munkarnas frist\xc3\xa5ende st\xc3\xa4llning gentemot staten. Medlemmar av de h\xc3\xb6gre klasserna b\xc3\xb6rjade leva p\xc3\xa5 Lushan som Huiyuans l\xc3\xa4rjungar. Bortsett fr\xc3\xa5n hans l\xc3\xa4rdomar och interaktion med lekm\xc3\xa4n hade han en stark kontakt med munken Kumarajiva._NEWLINE_\xc3\x85r 402 organiserade han en grupp munkar och lekm\xc3\xa4n i en grupp vars syfte var att \xc3\xa5terf\xc3\xb6das i Amitabhas Sukhavati._NEWLINE_\xc3\x85r 404 skrev han ocks\xc3\xa5 Varf\xc3\xb6r munkar inte bugar inf\xc3\xb6r kungar (\xe6\xb2\x99\xe9\x96\x80\xe4\xb8\x8d\xe6\x95\xac\xe7\x8e\x8b\xe8\x80\x85\xe8\xab\x96) Boken symboliserade hans kamp f\xc3\xb6r att s\xc3\xa4kra att buddhistiska munkar skulle vara frist\xc3\xa5ende fr\xc3\xa5n politiken och kungahusen. Samtidigt var det en religi\xc3\xb6s och politisk text som avs\xc3\xa5g att \xc3\xb6vertyga monarker och konfucianska ministrar av staten att f\xc3\xb6ljare av buddhismen inte var samh\xc3\xa4llsfarliga. Han argumenterade f\xc3\xb6r att buddhister kan vara goda unders\xc3\xa5tar i ett kungad\xc3\xb6me, eftersom de tror p\xc3\xa5 karma. Trots att han l\xc3\xa4mnade lekmannalivet, sa han "de som gl\xc3\xa4djer sig i v\xc3\xa4gen av Buddha hj\xc3\xa4lper oundvikligen sina f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrar och lyder sina m\xc3\xa4stare"'