b'\n_START_ARTICLE_\nFr\xc3\xa4lse\n_START_PARAGRAPH_\nFr\xc3\xa4lse \xc3\xa4r ett nordiskt begrepp (fornv\xc3\xa4stnordiska frelsi, fornsvenska fr\xc3\xa6lse, finska r\xc3\xa4lssi, en bildning till fr\xc3\xa6ls "fri", en sammans\xc3\xa4ttning av fri och hals, allts\xc3\xa5: med fri hals). Den medeltida betydelsen var skattebefriad, allts\xc3\xa5 fr\xc3\xa4lst fr\xc3\xa5n skatt. Det reglerade, v\xc3\xa4rldsliga svenska fr\xc3\xa4lset inf\xc3\xb6rdes av kung Magnus Ladul\xc3\xa5s med Alsn\xc3\xb6 stadga vid Alsn\xc3\xb6 hus \xc3\xa5r 1280. Fr\xc3\xa4lsets jordegendomar kallades fr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rdar eller fr\xc3\xa4lsegods. Den ursprungliga betydelsen \xc3\xa4r helt enkelt en fri man, den som inte \xc3\xa4r n\xc3\xa5gons tr\xc3\xa4l. Fr\xc3\xa4lset g\xc3\xa4llde ocks\xc3\xa5 adelns absoluta r\xc3\xa4tt till s\xc3\xa5dant p\xc3\xa5 deras marker som annars var regale: jakt-, vatten-, bergs- och skogsregale. Inte heller detta betalade adeln skatt eller avrad f\xc3\xb6r.\n_START_SECTION_\nHalvfr\xc3\xa4lse\n_START_PARAGRAPH_\nVid sidan av "helfr\xc3\xa4lset" fanns halvfr\xc3\xa4lse. Eftersom fr\xc3\xa4lsejorden var \xc3\xa4rftlig kunde fr\xc3\xa4lsejorden \xc3\xb6verg\xc3\xa5 i arv till ofr\xc3\xa4lse personer, om en adlig kvinna gifte sig med en ofr\xc3\xa4lse man, och barnen \xc3\xa4rvde henne. Halvfr\xc3\xa4lse kallades b\xc3\xa5de makarna som gift sig till fr\xc3\xa4lsejord och de barn som \xc3\xa4rvde den via modern. Likas\xc3\xa5 kallades makarna halvfr\xc3\xa4lse om hustrun var adlig men saknade fr\xc3\xa4lsejord. Gustav Vasa inf\xc3\xb6rde ett f\xc3\xb6rbud f\xc3\xb6r adliga kvinnor att gifta sig ofr\xc3\xa4lse. P\xc3\xa5 1570-talet genomf\xc3\xb6rdes sedan en rannsakning om fr\xc3\xa4lsejorden i Sm\xc3\xa5land, och enligt denna fanns det d\xc3\xa5 fortfarande 32 s\xc3\xa5dana halvfr\xc3\xa4lsefamiljer bara i det landskapet, varav 23 \xc3\xa4gde fr\xc3\xa4lsejord. Av dessa skulle n\xc3\xa5gra senare komma att adlas, s\xc3\xa5som Rosenbielke, Gyllengrip och Str\xc3\xa5le af Sj\xc3\xb6ared._NEWLINE_Samtidigt uppf\xc3\xb6rdes en l\xc3\xa4ngd \xc3\xb6ver fr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rdar i N\xc3\xa4rke och Bergslagen, d\xc3\xa4r fr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rdarna uteslutande \xc3\xa4gdes av adeln och d\xc3\xa4rmed fanns inget halvfr\xc3\xa4lse. D\xc3\xa4remot f\xc3\xb6rekom det i \xc3\xa5tminstone ett fall att adliga saknade fr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rdar, s\xc3\xa5 med J\xc3\xb6ns Ingemarsson (Hjort af Orn\xc3\xa4s) som bara hade en s\xc3\xa4tesg\xc3\xa5rd. Fr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rdarna i dessa landskap \xc3\xa4gdes i n\xc3\xa4stan samtliga fall av riksadeln som inte sj\xc3\xa4lva bebodde sina fr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rdar._NEWLINE_\xc3\x84nnu p\xc3\xa5 1600-talet \xc3\xa4gdes fr\xc3\xa4lsejord av halvfr\xc3\xa4lse personer och deras \xc3\xa4ttlingar i Sm\xc3\xa5land, ibland genom att de f\xc3\xa5tt fr\xc3\xa4lsebrev p\xc3\xa5 sina hemman utan att introduceras p\xc3\xa5 Riddarhuset.\n_START_SECTION_\nAndligt fr\xc3\xa4lse\n_START_PARAGRAPH_\nKyrkans krav p\xc3\xa5 immunitet fr\xc3\xa5n v\xc3\xa4rldsliga furstars inblandning h\xc3\xb6rsammades av europeiska h\xc3\xa4rskare d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r att kyrkan hade n\xc3\xa5got v\xc3\xa4rdefullt att erbjuda som kompensation. En framv\xc3\xa4xande centralmakt m\xc3\xa5ste helt enkelt uppr\xc3\xa4tta en skriftlig administration f\xc3\xb6r att med framg\xc3\xa5ng kunna genomdriva det medeltida systemskiftet inom sitt territorium. En s\xc3\xa5 avancerad administration kunde i d\xc3\xa5tiden endast tillhandah\xc3\xa5llas av den katolska kyrkan som i princip hade monopol p\xc3\xa5 l\xc3\xa4s- och skrivkunnighet._NEWLINE_De tidigaste nordiska best\xc3\xa4mmelserna om kyrkligt fr\xc3\xa4lse i lagtexter finns precis som f\xc3\xb6r det v\xc3\xa4rldsliga fr\xc3\xa4lset i Jyske lov fr\xc3\xa5n 1241. D\xc3\xa4r stadgades bl a att pr\xc3\xa4ster \xc3\xa5tnj\xc3\xb6t r\xc3\xa4tten att undanta en g\xc3\xa5rd fr\xc3\xa5n ledungsskatter. I Norge gavs vissa privilegieartade l\xc3\xb6ften till kyrkan i kung Magnus Erlingssons kr\xc3\xb6ningsed 1163 och det finns ocks\xc3\xa5 uppgifter om \xc3\xa4nnu tidigare, numera f\xc3\xb6rsvunna, kungliga privilegiebrev med liknande best\xc3\xa4mmelser som de i Jyske lov. Genom ett avtal, den s\xc3\xa5 kallade s\xc3\xa6ttargjerden, som 1277 sl\xc3\xb6ts mellan Magnus Lagab\xc3\xb6ter och biskop Jon Raude i T\xc3\xb8nsberg utformades de mest detaljerade kyrkliga privilegier som bevarats fr\xc3\xa5n nordisk medeltid. I dem fastslogs att alla m\xc3\xa5l d\xc3\xa4r en kyrkans man var \xc3\xa5talad skulle behandlas av en andlig domstol. Alla pr\xc3\xa4ster befriades fr\xc3\xa5n ledungsf\xc3\xa4rder och -skatter. \xc3\x84rkebiskopen fick dessutom r\xc3\xa4tt att frikalla 100 svenner, vilka i sin tur var och en kunde frikalla ytterligare 1-2 av sina tj\xc3\xa4nare. Varje biskop fick frikalla 30 man och varje sockenpr\xc3\xa4st tv\xc3\xa5 man fr\xc3\xa5n beskattning och en fr\xc3\xa5n krigst\xc3\xa5g._NEWLINE_Upplandslagen fr\xc3\xa5n 1296 inneh\xc3\xa5ller de \xc3\xa4ldsta k\xc3\xa4nda svenska lagbest\xc3\xa4mmelserna om kyrkligt fr\xc3\xa4lse, inneh\xc3\xa5llsm\xc3\xa4ssigt r\xc3\xa4tt lika best\xc3\xa4mmelserna i Jyske lov och de norska k\xc3\xa4llorna fr\xc3\xa5n 1100-talet. De svenska lagarna f\xc3\xb6reg\xc3\xa5s av ett antal kungabrev som delvis tillm\xc3\xb6tesgick kyrkans krav. Kung Sverker den yngre best\xc3\xa4mde \xc3\xa5r 1200 i ett donationsbrev till Uppsala domkyrka att de pr\xc3\xa4ster som anklagades f\xc3\xb6r brott i forts\xc3\xa4ttningen aldrig skulle st\xc3\xa4llas inf\xc3\xb6r en v\xc3\xa4rldslig domstol och att kyrkliga egendomar skulle befrias fr\xc3\xa5n all kunglig uppb\xc3\xb6rd (exactio). Hans son, kung Johan Sverkersson, upprepade 1219, i samband med sin kr\xc3\xb6ning, faderns utf\xc3\xa4stelser. Exakt vad som avs\xc3\xa5gs med exactio \xc3\xa4r en omtvistad fr\xc3\xa5ga. En del forskare har h\xc3\xa4vdat att d\xc3\xa4rmed inte n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndigtvis menades ordinarie skatt, utan mer sannolikt b\xc3\xb6ter f\xc3\xb6r brott beg\xc3\xa5ngna av kyrkans m\xc3\xa4n._NEWLINE_Genom att st\xc3\xa4lla sig p\xc3\xa5 kung Magnus Ladul\xc3\xa5s sida lyckades kyrkan under hans regeringstid genomdriva i stort sett hela sitt program. Redan vid sin kr\xc3\xb6ning 1276 gav Magnus ett f\xc3\xb6rhandsbesked om kommande privilegier och vid drottning Helvigs kr\xc3\xb6ning 1281 utf\xc3\xa4rdade kungen ett privilegiebrev f\xc3\xb6r kyrkan. Privilegierna innebar en total befrielse f\xc3\xb6r alla kyrkliga institutioner i Sverige fr\xc3\xa5n alla ordinarie skatter, b\xc3\xa5de de redan existerande och s\xc3\xa5dana som senare kunde komma att inf\xc3\xb6ras. Vidare best\xc3\xa4mde kungen att alla kyrkolandbor eller innehavare av kyrkojord som d\xc3\xb6mdes till b\xc3\xb6ter skulle betala dem till kyrkan._NEWLINE_Magnus Ladul\xc3\xa5s privilegier ledde till en konflikt med det v\xc3\xa4rldsliga fr\xc3\xa4lset och de stadf\xc3\xa4stes inte p\xc3\xa5 nytt efter kungens d\xc3\xb6d 1290. F\xc3\xb6rst efter att motst\xc3\xa5ndets ledare, marsken Torgils Knutsson, avsatts stadf\xc3\xa4ste Birger Magnusson 1305 faderns privilegier. Konflikten fortsatte trots detta och blev den direkta orsaken till att Magnus Erikssons landslag inte inneh\xc3\xa5ller n\xc3\xa5gon kyrkobalk. Det gick helt enkelt inte att uppn\xc3\xa5 enighet om inneh\xc3\xa5llet i en s\xc3\xa5dan och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kom Upplandslagens kyrkobalk i praktiken att fungera som en del av landslagen \xc3\xa4nda fram till reformationen.\n_START_SECTION_\nFr\xc3\xa4lseg\xc3\xa5rd/Fr\xc3\xa4lsegods\n_START_PARAGRAPH_\nEn fr\xc3\xa4lsemans egen g\xc3\xa5rd, s\xc3\xa4tesg\xc3\xa5rden, var givetvis helt skattebefriad. Under g\xc3\xa5rden l\xc3\xa5g ett antal mindre g\xc3\xa5rdar, s\xc3\xa5 kallade fr\xc3\xa4lsehemman och -torp. Fr\xc3\xa4lsejord kunde bara \xc3\xa4gas av fr\xc3\xa4lset (se jordnatur). Graden av skattebefrielse f\xc3\xb6r fr\xc3\xa4lsejord har varierat i h\xc3\xb6g grad under de \xc3\xa5rhundraden som fr\xc3\xa4lset fanns, s\xc3\xa4rskilt under 1600-talet. Man fortsatte att kalla jordnaturen f\xc3\xb6r fr\xc3\xa4lsejord l\xc3\xa5ngt efter att man \xc3\xb6verg\xc3\xa5tt till att kalla fr\xc3\xa4lset f\xc3\xb6r adel.\n_START_SECTION_\nFr\xc3\xa4lseb\xc3\xb6nder\n_START_PARAGRAPH_\nFr\xc3\xa4lseb\xc3\xb6nder \xc3\xa4r en sentida (eftermedeltida) beteckning p\xc3\xa5 de landbor som brukade jord som \xc3\xa4gdes av n\xc3\xa5gon medlem av det v\xc3\xa4rldsliga fr\xc3\xa4lset. Dessa b\xc3\xb6nder innehade jorden genom tidsbegr\xc3\xa4nsade kontrakt och betalade arrende, i \xc3\xa4ldre tid kallad avrad, till jord\xc3\xa4garen i form av pengar, naturapersedlar och ofta \xc3\xa4ven dagsverken_NEWLINE_Skattefr\xc3\xa4lseb\xc3\xb6nder kallades sj\xc3\xa4lv\xc3\xa4gande b\xc3\xb6nder vars skatteprestationer Kronan \xc3\xb6verl\xc3\xa5tit till en adelsman. Dessa b\xc3\xb6nder bibeh\xc3\xb6ll \xc3\xa4gander\xc3\xa4tten till sin jord, men de skatter och avgifter som de skulle betalt till Kronan, gick i st\xc3\xa4llet till fr\xc3\xa4lsemannen. S\xc3\xa4rskilt vanligt under 1600-talet.'