b'\n_START_ARTICLE_\nDaniele Manin\n_START_PARAGRAPH_\nDaniele Manin, f\xc3\xb6dd den 13 maj 1804 i Venedig, d\xc3\xb6d den 22 september 1857 i Paris, var en italiensk patriot, sonson till en till kristendomen omv\xc3\xa4nd jude, som utbytt sitt f\xc3\xb6rra namn Fonseca mot Manin efter sin gudfader vid dopet, en bror till Luigi Manin, Venedigs siste doge. _NEWLINE_Manin studerade i Padua och b\xc3\xb6rjade efter avlagd doktorsgrad ut\xc3\xb6va advokatyrket i sin hemstad. Varmt nit\xc3\xa4lskande f\xc3\xb6r Lombardiet-Venetiens frig\xc3\xb6relse fr\xc3\xa5n det \xc3\xb6sterrikiska v\xc3\xa4ldet, ville han inte genom deltagande i hemliga sammansv\xc3\xa4rjningar, utan s\xc3\xa5 vitt m\xc3\xb6jligt genom lagliga medel n\xc3\xa5 sitt m\xc3\xa5l. _NEWLINE_Han stiftade s\xc3\xa4llskapet Societ\xc3\xa0 italiana, som skulle verka f\xc3\xb6r folkets h\xc3\xb6jande i politiskt h\xc3\xa4nseende, och d\xc3\xa5 de italienska enhets- och frihetsstr\xc3\xa4fvandena 1847 b\xc3\xb6rjade ge sig luft, s\xc3\xb6kte han genom en petition f\xc3\xb6rm\xc3\xa5 \xc3\xb6sterrikiska regeringen att ge det lombardisk-venetianska kungariket en sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndig st\xc3\xa4llning. _NEWLINE_Petitionen hade emellertid blott till f\xc3\xb6ljd, att Manin h\xc3\xa4ktades (den 18 januari 1848). Vid underr\xc3\xa4ttelsen om, att uppror utbrutit i Milano, n\xc3\xb6dgade befolkningen den \xc3\xb6sterrikiske guvern\xc3\xb6ren att frige honom, den 17 mars samma \xc3\xa5r, och fem dagar senare f\xc3\xb6ljde Venedigs befolkning med Manin i spetsen Milanos exempel. _NEWLINE_De \xc3\xb6sterrikiska trupperna n\xc3\xb6dgades utrymma staden, och den 23 mars utropades den venetianska republiken samt tillsattes en provisorisk regering med Manin som president. Han uts\xc3\xa5gs den 11 augusti till diktator. Med beundransv\xc3\xa4rd kraft f\xc3\xb6rsvarade Manin Venedig mot de bel\xc3\xa4grande \xc3\xb6sterrikarna. _NEWLINE_Han n\xc3\xb6dgades - sedan kolera utbrutit i staden, f\xc3\xb6rr\xc3\xa5den av ammunition och livsmedel n\xc3\xa4stan tagit slut samt \xc3\xb6sterrikiska batterier b\xc3\xb6rjat bombardera staden - omsider kapitulera, den 24 augusti 1849. Tre dagar senare gick Manin i landsflykt. _NEWLINE_Han uppeh\xc3\xb6ll sig under sin \xc3\xa5terst\xc3\xa5ende levnad som spr\xc3\xa5kl\xc3\xa4rare och litterat\xc3\xb6r i Paris, d\xc3\xa4r han var den italienska emigrantkoloniens ledare och genom grundandet av Societ\xc3\xa0 Nazionale italiana s\xc3\xb6kte fr\xc3\xa4mja den italienska enhetstankens f\xc3\xb6rverkligande under den piemontesiska kunga\xc3\xa4ttens ledning. _NEWLINE_N\xc3\xa4r 1866 \xc3\xa5rs krig gjort slut p\xc3\xa5 \xc3\x96sterrikes herrav\xc3\xa4lde i Italien, skyndade Manins landsm\xc3\xa4n att bringa sin hyllning \xc3\xa5t den \xc3\xa4dle patriotens minne. Hans stoft f\xc3\xb6rdes 1868 till det befriade Venedig, och monument restes \xc3\xb6ver Manin b\xc3\xa5de d\xc3\xa4r, i Turin och p\xc3\xa5 Monte Pincio i Rom.'