b'\n_START_ARTICLE_\nPenicillium chrysogenum\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nP.chrysogenum anv\xc3\xa4ndes av egyptierna redan f\xc3\xb6r tusentals \xc3\xa5r sedan, de anv\xc3\xa4nde den i medicinskt syfte som antibiotika. M\xc3\xb6gelsvampen togs fr\xc3\xa5n br\xc3\xb6d och gr\xc3\xb6t och intogs oralt. Alexander Fleming, en skotsk mikrobiolog, r\xc3\xa5kade av misstag \xc3\xa5teruppt\xc3\xa4cka m\xc3\xb6gelsvampens funktion 1928. Fleming \xc3\xa5kte bort fr\xc3\xa5n labbet \xc3\xb6ver helgen men f\xc3\xb6rsummade att st\xc3\xa4da upp sina bakterieexperiment med Staphylococcus aureus p\xc3\xa5 en labb\xc3\xa4nk. N\xc3\xa4r han \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde uppt\xc3\xa4ckte han v\xc3\xa4xande m\xc3\xb6gelsvampar i en av bakterieodlingarna. Han m\xc3\xa4rkte ocks\xc3\xa5 ett avst\xc3\xa5nd mellan m\xc3\xb6gelsvampskulturens kant och bakteriekulturen. Fleming f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte under l\xc3\xa5ng tid \xc3\xa5terskapa experimentet, men utan framg\xc3\xa5ng. Sommaren 1928 hade varit ovanligt kall, vilket Flemming inte tagit h\xc3\xa4nsyn till under sina f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att \xc3\xa5terskapa resultatet, vilket orsakade l\xc3\xa5ngsam tillv\xc3\xa4xt av b\xc3\xa5de bakterier och svampar, vilket \xc3\xa4r n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndigt f\xc3\xb6r att kunna se den h\xc3\xa4mmande effekten. Det var hans kollega Ronald Hare som lyckades \xc3\xa5terskapa resultaten genom att s\xc3\xa4nka temperaturen. Howard Walter Florey (1898\xe2\x80\x931968) och Ernst Boris Chain (1906\xe2\x80\x931979) var de forskare som mest framg\xc3\xa5ngsrikt f\xc3\xb6ljde upp Alexander Flemings uppt\xc3\xa4ckt av penicillin och delade med honom 1945 Nobelpriset i fysiologi och medicin.\n_START_SECTION_\nUppbyggnad\n_START_PARAGRAPH_\nP. chrysogenum har en typisk cellstruktur f\xc3\xb6r eukaryoter. Den har ett cellskelett av tubulin som anv\xc3\xa4nds f\xc3\xb6r motilitet och f\xc3\xb6r stadga. Den har fyra kromosomer och kan \xc3\xa4ven inneh\xc3\xa5lla plasmider.\n_START_SECTION_\n\xc3\x84mnesoms\xc3\xa4ttning\n_START_PARAGRAPH_\nP. chrysogenum \xc3\xa4r heterotrofa och foder av frukten de f\xc3\xb6rst\xc3\xb6r. En intressant aspekt av metabolismen hos P. chrysogenum \xc3\xa4r att den uttrycker metabola gener differentiellt vid odling i olika medium. F\xc3\xb6rm\xc3\xa5nliga genuttryck st\xc3\xa4nger ner sekund\xc3\xa4ra metaboliska v\xc3\xa4gar.\n_START_SECTION_\nSexuell f\xc3\xb6r\xc3\xb6kning\n_START_PARAGRAPH_\nP. chrysogenum reproducerar sig genom asexuella sporer (konidier) som sl\xc3\xa4pps ut i milj\xc3\xb6n i en process som kallas groning. Efter groningen sprids de haploida sporerna och reformerar till konidier genom mitos och d\xc3\xa4rmed forts\xc3\xa4tter cykeln. En enda asexuell spor kallas f\xc3\xb6r en konidie och h\xc3\xa4nvisas ocks\xc3\xa5 som en mitospor. Namnet Penicillium kommer fr\xc3\xa5n att konidiosporernas utseende liknar en pensel. Penicillus \xc3\xa4r latin f\xc3\xb6r pensel._NEWLINE_Konidiosporerna \xc3\xa4r grenade och best\xc3\xa5r av multinucleata celler. P\xc3\xa5 \xc3\xa4ndarna av grenarna i konidiosporerna produceras de flaskliknande sterigmata. En sterigma (pl. sterigmata) \xc3\xa4r en f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngning av basidium (spor-b\xc3\xa4rande celler), som best\xc3\xa5r av en filament\xc3\xb6s del och en smal projektion med sporer vid spetsen. De \xc3\xa4r flerk\xc3\xa4rnbildande och b\xc3\xa4r konidier i kedjor. Varje konidial kedja har hundra eller fler konidier. Varje konidium \xc3\xa4r flerk\xc3\xa4rnbildande och gr\xc3\xb6n, om konidier blir utspridda och f\xc3\xa5r tillg\xc3\xa5ng till l\xc3\xa4mplig f\xc3\xb6da och l\xc3\xa4mplig milj\xc3\xb6 f\xc3\xb6r groning, gror de genom att producera r\xc3\xb6r som utvecklas till nya mycel. Sexuell reproduktion hos P. chrysogenum sker mycket s\xc3\xa4llan, om alls.\n_START_SECTION_\nEkologi\n_START_PARAGRAPH_\nP. chrysogenum \xc3\xa4r vanligast i naturen i fuktiga jordar med rikliga m\xc3\xa4ngder kol och kv\xc3\xa4ve f\xc3\xb6r mykorrhiza tillv\xc3\xa4xt. Pencilliumsvampar \xc3\xa4r m\xc3\xa5ngsidiga och opportunistiska. De \xc3\xa4r patogener som angriper efter sk\xc3\xb6rd. Penicilliumarter \xc3\xa4r en av de vanligaste orsakerna till svamp och f\xc3\xb6rruttnelse i frukt och gr\xc3\xb6nsaker.\n_START_SECTION_\nHur P. chrysogenum f\xc3\xb6rsvarar sig mot bakterier\n_START_PARAGRAPH_\nP. chrysogenum producerar en cellv\xc3\xa4ggssyntesh\xc3\xa4mmande molekyl, \xce\xb2-laktam, som \xc3\xa4r cidalt f\xc3\xb6r bakterier och \xc3\xa4ven kallas penicillin. Penicillinet \xc3\xa4r en inhibitor f\xc3\xb6r bakteriens enzym som bygger upp bakteriens cellv\xc3\xa4gg av peptidoglykan som h\xc3\xa5lls samman av pentapeptidbryggor. Penicillinet f\xc3\xb6rhindrar bildandet av pentapeptidbryggor, detta resulterar i bakteriens d\xc3\xb6d d\xc3\xa5 det vid celldelning inte produceras n\xc3\xa5gon ny cellv\xc3\xa4gg. Grampositiva bakterier (G+) \xc3\xa4r i regel k\xc3\xa4nsligare f\xc3\xb6r penicillin \xc3\xa4n gramnegativa (G-), detta beror p\xc3\xa5 de mycket olika uppbyggda strukturerna runt omkring bakterierna. G+-bakterier har en tjock cellv\xc3\xa4gg best\xc3\xa5ende av peptidoglykan (som kan vara uppemot 40 lager tjock) och innanf\xc3\xb6r cellv\xc3\xa4ggen finns cellmembranet. G--bakterier har ett yttre cellmembran delvis t\xc3\xa4ckt av lipopolysackarider (som v\xc3\xa5rt immunf\xc3\xb6rsvar \xc3\xa4r anpassat f\xc3\xb6r att uppm\xc3\xa4rksamma) f\xc3\xb6ljt av ett periplasmiskt utrymme. I det periplasmiska utrymmet finns en tunn cellv\xc3\xa4gg av peptidoglykan. Innanf\xc3\xb6r cellv\xc3\xa4ggen finns ett inre cellmembran. Skillnaden mellan G+- och G--bakteriers uppbyggnad \xc3\xa4r det som avg\xc3\xb6r deras k\xc3\xa4nslighet f\xc3\xb6r penicillin. G--bakterier har en fysiskt mindre m\xc3\xa4ngd cellv\xc3\xa4gg som dessutom \xc3\xa4r skyddad av ett yttre cellmembran medan G+-bakterier har en st\xc3\xb6rre och mer oskyddad m\xc3\xa4ngd cellv\xc3\xa4gg.\n_START_SECTION_\nBakteriers f\xc3\xb6rsvar mot P. chrysogenum\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x96veranv\xc3\xa4ndningen av olika bakterieh\xc3\xa4mmande substanser, Antibiotikum, har lett till en \xc3\xb6kande resistens hos bakterier. Bakteriers resistens beror p\xc3\xa5 enzymet \xce\xb2-laktamas (enzym) som klipper upp m\xc3\xb6gelsvampens \xce\xb2-laktammolekyler. Genen f\xc3\xb6r att producera \xce\xb2-laktamas sitter i regel p\xc3\xa5 bakteriers plasmider och kan d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r f\xc3\xb6ras \xc3\xb6ver fr\xc3\xa5n bakterie till bakterie med hj\xc3\xa4lp av F-pili. Plasmiderna (med genen f\xc3\xb6r \xce\xb2-laktamasproduktion) sprids genom horisontell spridning (fr\xc3\xa5n cell till cell). Mottagaren transformeras efter mottagandet till en penicillinresistent bakterie. Bakteriers resistens sprids \xc3\xa4ven genom vertikal spridning d.v.s. fr\xc3\xa5n modercell till dottercell. I en milj\xc3\xb6 med penicillin uts\xc3\xa4tts populationen f\xc3\xb6r ett selektivt/evolution\xc3\xa4rt tryck. Spridningen sker d\xc3\xa5 i h\xc3\xb6g takt fr\xc3\xa4mst vertikalt men \xc3\xa4ven horisontellt. Detta \xc3\xa4r ett stort problem i sjukhusmilj\xc3\xb6 d\xc3\xa5 patienter med redan utsatt immunf\xc3\xb6rsvar blir utsatta f\xc3\xb6r dessa sv\xc3\xa5rbek\xc3\xa4mpade bakterier.\n_START_SECTION_\nEkonomisk betydelse\n_START_PARAGRAPH_\nPenicillinsvampar f\xc3\xb6rst\xc3\xb6r \xc3\xa5rligen stora m\xc3\xa4ngder mat. M\xc3\xb6bler och l\xc3\xa4der uts\xc3\xa4tts \xc3\xa4ven i vissa fall f\xc3\xb6r angrepp. Den st\xc3\xb6rsta ekonomiska betydelsen av P. chrysogenum \xc3\xa4r dess f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att producera penicillin.'