b'\n_START_ARTICLE_\nChristian Heinrich Kurt von Haugwitz\n_START_PARAGRAPH_\nChristian August Heinrich Kurt, greve von Haugwitz, friherre von Krappitz, preussisk statsman och Preussens f\xc3\xb6rste premi\xc3\xa4rminister, f\xc3\xb6dd 11 juni 1752 i Schlesien, d\xc3\xb6d 9 februari 1832 i Venedig._NEWLINE_Haugwitz valdes 1791 av st\xc3\xa4nderna i Schlesien till Generallandschaftsdirektor och utn\xc3\xa4mndes \xc3\xa5ret d\xc3\xa4refter till preussiskt s\xc3\xa4ndebud i Wien. P\xc3\xa5 h\xc3\xb6sten samma \xc3\xa5r kallad till preussisk utrikesminister, avsl\xc3\xb6t han med Ryssland i januari 1793 f\xc3\xb6rdraget om Polens andra delning, i april 1794 subsidiekonventionen i Haag med England och i april 1795 freden med Frankrike i Basel, medan ett sp\xc3\xa4nt f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande utvecklade sig mellan \xc3\x96sterrike och Preussen, sedan 1792 bundsf\xc3\xb6rvanter mot Frankrike. P\xc3\xa5 grund av detta lands v\xc3\xa4xande \xc3\xb6vermakt s\xc3\xb6kte han dock senare, ehuru f\xc3\xb6rg\xc3\xa4ves, f\xc3\xb6rm\xc3\xa5 Fredrik Vilhelm III att sluta sig till den andra koalitionen (1798); n\xc3\xa4r denna redan f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5r till f\xc3\xb6ljd av tvedr\xc3\xa4kt mellan \xc3\x96sterrike och Ryssland s\xc3\xb6nderf\xc3\xb6ll, sl\xc3\xb6t Preussen f\xc3\xb6rbund med sistn\xc3\xa4mnda makt (1800) och kom d\xc3\xa4rigenom p\xc3\xa5 v\xc3\xa4nskaplig fot med Frankrike. Ej heller d\xc3\xa5 Napoleon I 1803 utan h\xc3\xa4nsyn till Tyska rikets neutralitet besatte det med England f\xc3\xb6renade Hannover, kunde Haugwitz genomdriva n\xc3\xa5gra kraft\xc3\xa5tg\xc3\xa4rder mot Frankrike och drog sig till f\xc3\xb6ljd h\xc3\xa4rav i augusti 1804 tillbaka fr\xc3\xa5n statstj\xc3\xa4nsten. Efter franska truppers t\xc3\xa5g genom det neutrala preussiska Ansbach s\xc3\xa4ndes han emellertid 1805 med ett officiellt ultimatum till Napoleon, men undertecknade efter dennes seger vid Austerlitz f\xc3\xb6rdraget i Sch\xc3\xb6nbrunn (15 december samma \xc3\xa5r), varigenom Preussen ingick f\xc3\xb6rsvarsf\xc3\xb6rbund med Frankrike och i utbyte mot Ansbach, Kleve och Neuch\xc3\xa2tel erh\xc3\xb6ll Hannover. _NEWLINE_Kort d\xc3\xa4refter m\xc3\xa5ste Hardenberg, vilken 1804 blivit Haugwitzs eftertr\xc3\xa4dare, avg\xc3\xa5 ur kabinettet (april 1806), och Haugwitz \xc3\xb6vertog f\xc3\xb6r andra g\xc3\xa5ngen ledningen av Preussens yttre politik, men visade i dess ut\xc3\xb6vning varken fasthet eller skicklighet. Den l\xc3\xa4nge v\xc3\xa4ntade brytningen mellan Frankrike och Preussen intr\xc3\xa4ffade slutligen i augusti 1806, men som tillr\xc3\xa4ckliga f\xc3\xb6rberedelser ej var tr\xc3\xa4ffade, blev f\xc3\xb6ljden preussarnas nederlag vid Jena och Auerst\xc3\xa4dt (14 oktober samma \xc3\xa5r). Haugwitz avgick nu ur kabinettet (november samma \xc3\xa5r) och drog sig tillbaka till sina gods; 1820 flyttade han till Italien. Han f\xc3\xb6rfattade memoarer, av vilka blott ett utdrag \xc3\xa4r tryckt, Fragment des m\xc3\xa9moires in\xc3\xa9dits du comte de Haugwitz (1837).'