b'\n_START_ARTICLE_\nBundsf\xc3\xb6rvantskriget (Rom)\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6re krigets utbrott\n_START_PARAGRAPH_\nArkeologen Mary Beard s\xc3\xa4ger i sin bok om Pompeji att orsakerna till bundsf\xc3\xb6rvantskriget i efterhand kan tyckas underliga. Den romerska republiken  hade i stort sett levt i fred med sina bundsf\xc3\xb6rvanter sedan slutet av andra puniska kriget 202 f.Kr.. Trots detta gjorde tolv bundsf\xc3\xb6rvanter uppror: marser, picener, samniter, marruciner, vestiner, peligner, frentaner, praetutiier, hirpiner, lukaner, iapyger samt st\xc3\xa4derna Pompeji och Venusia uppror 91 f.Kr. Bundsf\xc3\xb6rvantskriget var f\xc3\xb6rmodligen den tuffaste utmaningen f\xc3\xb6r romerska republiken sedan det andra puniska kriget. _NEWLINE_Under 300-talet f.Kr. och 200-talet f.Kr. hade romerska republiken er\xc3\xb6vrat Apenninska halv\xc3\xb6n. Under en serie krig och slag hade romarna besegrat bland andra peligner, lukaner och vestiner. Romarna hade ett system d\xc3\xa4r er\xc3\xb6vrade folk och st\xc3\xa4der fick mer eller mindre omfattande r\xc3\xa4ttigheter. Denna politik g\xc3\xa5r ibland under ben\xc3\xa4mningen s\xc3\xb6ndra och h\xc3\xa4rska. _NEWLINE_Formellt sett var socii (st\xc3\xa4derna och folken) autonoma, men i praktiken hade Rom m\xc3\xb6jlighet att kr\xc3\xa4va soldater och pengar fr\xc3\xa5n dem. P\xc3\xa5 200-talet f.Kr. kom mellan h\xc3\xa4lften och tv\xc3\xa5 tredjedelar av soldaterna i de romerska arm\xc3\xa9erna fr\xc3\xa5n Roms allierade. Dessutom dikterade man deras "utrikespolitik", inklusive deras f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande till varandra. _NEWLINE_Konsekvensen var att p\xc3\xa5 Apenninska halv\xc3\xb6n fanns ett stort antal folk och st\xc3\xa4der som hade en egen kultur samtidigt som de levde under romersk hegemoni. De hade olika r\xc3\xa4ttigheter, men ingen hade fullst\xc3\xa4ndigt romerskt medborgarskap.\n_START_SECTION_\nV\xc3\xa4xande behov av mark\n_START_PARAGRAPH_\nEn bidragande f\xc3\xb6rklaring till varf\xc3\xb6r bundsf\xc3\xb6rvanterna valde att g\xc3\xb6ra revolt skulle kunna vara behovet av mer odlingsmark i det agrara samh\xc3\xa4llet d\xc3\xa4r \xc3\xb6ver \xc3\xa5ttio procent bodde och arbetade inom jordbruket. Det innebar att \xc3\xa4gande av mark var en viktig f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ttning f\xc3\xb6r v\xc3\xa4lst\xc3\xa5nd. Under denna perioden v\xc3\xa4xte befolkningen (vilket \xc3\xb6kade behovet av jordbruksmark), samtidigt som jord\xc3\xa4gandet koncentrerades i och med att stora jord\xc3\xa4gare k\xc3\xb6pte upp (eller tog \xc3\xb6ver) mindre egendomar och som ett resultat v\xc3\xa4xte Latifundium samtidigt som romerska medborgare blev egendomsl\xc3\xb6sa. Detta s\xc3\xa5gs av vissa senatorer som ett politiskt problem, eftersom sm\xc3\xa5b\xc3\xb6nderna var den naturliga milit\xc3\xa4ra rekryteringsbasen. I detta l\xc3\xa4ge blev f\xc3\xb6rdelningen av romersk stats\xc3\xa4gd mark (ager publicus) en angel\xc3\xa4gen fr\xc3\xa5ga._NEWLINE_Fr\xc3\xa5gan om jordreform dominerade den romerska politiken under en period efter 150 f.Kr. En viktig grupp h\xc3\xa4rvidlag var veteraner, det vill s\xc3\xa4ga "pensionerade" legion\xc3\xa4rer. De var ofta s\xc3\xb6ner till jordbrukare och n\xc3\xa4r de \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde till hemorten uppt\xc3\xa4ckte veteranerna att deras jordegendom tagits \xc3\xb6ver av stor\xc3\xa4gare. N\xc3\xa5gra politiker, framf\xc3\xb6rallt Tiberius Sempronius Gracchus drev deras sak. \xc3\x85r 133 f.Kr. drev Tiberius Sempronius Gracchus igenom Lex Sempronia Agraria som skulle begr\xc3\xa4nsa och reformera land\xc3\xa4gande.\n_START_SECTION_\n\xc3\x84gande av mark var f\xc3\xb6rknippad med medborgarskap\n_START_PARAGRAPH_\nEndast romerska medborgare och b\xc3\xa4rare av latinska r\xc3\xa4ttigheter (det vill s\xc3\xa4ga de latinska kolonisterna) hade r\xc3\xa4tt att \xc3\xa4ga land. Detta innebar att ager publicus inte kunde ges till bundsf\xc3\xb6rvanter och att ager publicus som brukats av bundsf\xc3\xb6rvanter inte kunde forts\xc3\xa4tta att brukas av dem. Detta m\xc3\xa5ste ha varit ett mycket h\xc3\xa5rt slag mot bundsf\xc3\xb6rvanter, och en p\xc3\xa5minnelse om att man inte betraktades som fullv\xc3\xa4rdiga romerska medborgare._NEWLINE_Landreformen ledde d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r till ett uppror d\xc3\xa4r bundsf\xc3\xb6rvanterna kr\xc3\xa4vde fullv\xc3\xa4rdigt medborgarskap. En het fr\xc3\xa5ga i den romerska eliten blev om bundsf\xc3\xb6rvanternas krav skulle tillgodoses. Tiberius Sempronius Gracchus var medveten om de problem som hans reformer lett till, och lovade bundsf\xc3\xb6rvanterna ut\xc3\xb6kade medborgerliga r\xc3\xa4ttigheter, men m\xc3\xb6rdades innan han infriat sina l\xc3\xb6ften. Ist\xc3\xa4llet antogs 95 f.Kr. Lex Licinia Mucia som ledde till att bundsf\xc3\xb6rvanter som (felaktigt) fanns med i rullorna som romerska medborgare skulle \xc3\xa5talas._NEWLINE_Senare f\xc3\xb6reslog tribunen Marcus Livius Drusus en reform som skulle lett till \xc3\xb6kat inflytande f\xc3\xb6r Roms bundsf\xc3\xb6rvanter. Reformen skulle inneb\xc3\xa4ra att de skulle f\xc3\xa5 romerskt medborgarskap och st\xc3\xb6rre inflytande p\xc3\xa5 den romerska yttre politiken; det vill s\xc3\xa4ga beslut om krig och f\xc3\xb6rdelningen av krigsbyten. Reformf\xc3\xb6rslaget var mycket impopul\xc3\xa4rt bland romarna, och Drusus f\xc3\xb6rlorade st\xc3\xb6det fr\xc3\xa5n senaten, equites, och rika romare. Marcus Livius Drusus m\xc3\xb6rdades senare, och det mesta av hans reformf\xc3\xb6rslag f\xc3\xb6rklarades ogiltiga_NEWLINE_Avsaknaden av fullst\xc3\xa4ndiga medborgerliga r\xc3\xa4ttigheter ledde till att bundsf\xc3\xb6rvanterna f\xc3\xb6rlorade mark, och det kan vara en viktig f\xc3\xb6rklaring till varf\xc3\xb6r man valde att g\xc3\xb6ra revolt. En annan f\xc3\xb6rklaring \xc3\xa4r att bundsf\xc3\xb6rvanterna av h\xc3\xa4vd f\xc3\xa5tt del i krigsbyten och land som romarna tillskansat sig runt medelhavet. Under 100-talet f.Kr. \xc3\xa4ndrades villkoren och bundsf\xc3\xb6rvanterna fick inte l\xc3\xa4ngre ta del av dessa.\n_START_SECTION_\nKriget och staten Italia\n_START_PARAGRAPH_\nM\xc3\xa5nga bundsf\xc3\xb6rvanter sl\xc3\xb6t sig till revolten. Man kan diskutera vilka som valde att st\xc3\xa4lla sig utanf\xc3\xb6r, och varf\xc3\xb6r. Engelska wikipedia pekar p\xc3\xa5 att de latinska st\xc3\xa4derna - med undantag f\xc3\xb6r Venusia, st\xc3\xa4llde sig utanf\xc3\xb6r. Italienska wikipedia pekar p\xc3\xa5 att etruskerna och umbrerna st\xc3\xa4llde sig utanf\xc3\xb6r_NEWLINE_. Historie-siten "ancient history"  pekar p\xc3\xa5 att det var de rika omr\xc3\xa5dena (som inte var lika beroende av jordbruk) som inte st\xc3\xa4llde sig bakom de andra bundsf\xc3\xb6rvanterna och antyder att om samtliga ber\xc3\xb6rda hade st\xc3\xa4llt sig bakom kraven hade fr\xc3\xa5gan heller inte beh\xc3\xb6vt leda till en v\xc3\xa4pnad konflikt. Huvudparten av bundsf\xc3\xb6rvanterna som deltog i kriget var folk och st\xc3\xa4der fr\xc3\xa5n s\xc3\xb6dra och centrala Italien._NEWLINE_Bundsf\xc3\xb6rvanterna gick ut i krig f\xc3\xb6r att de nekats romerskt medborgarskap och de k\xc3\xa4nde sig inte som ett folk, utan som flera olika. D\xc3\xa4rf\xc3\xb6r kan det tyckas paradoxalt att de valde att forma sig som en egen stat (Italia) med en huvudstad (Corfinum, omd\xc3\xb6pt till Viteliu/Italia), egen senat, egna konsuler och egen myntpr\xc3\xa4gling. Mynten pr\xc3\xa4glades f\xc3\xb6r att finansiera kriget. Mynten f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llde bland annat en tjur som k\xc3\xa4mpade mot en varg eller \xc3\xa5tta krigare som g\xc3\xa5r ed: det har tolkats som folken marser, picener, peligner, marruciner, vestiner, frentaner, samniter och hirpiner.\n_START_SECTION_\nRevolten i Asculum\n_START_PARAGRAPH_\nEfter mordet p\xc3\xa5 tribunen Livius Drusus 91 f.Kr. utbr\xc3\xb6t oroligheter i Asculum varp\xc3\xa5 en praetor s\xc3\xa4ndes dit. Han h\xc3\xb6ll ett tal som uppfattades som bestraffande och saken blev inte b\xc3\xa4ttre av att han under sj\xc3\xa4lva talet var omgiven av sina liktorer med bilor och sp\xc3\xb6knippen. Folkmassan m\xc3\xb6rdade praetorn och hans s\xc3\xa4llskap och oroligheterna eskalerade i Asculum d\xc3\xa4r alla romare d\xc3\xb6dades. _NEWLINE_Upproret spred sig snabbt genom Samnium, Apulien och Lukanien. Italien delades i tv\xc3\xa5 v\xc3\xa4ldiga milit\xc3\xa4rl\xc3\xa4ger. Bundsf\xc3\xb6rvanterna skickade budb\xc3\xa4rare till Rom med anbud om att l\xc3\xa4gga ned vapen om man tillerk\xc3\xa4ndes medborgarskap, men detta avslogs, och ist\xc3\xa4llet gjorde b\xc3\xa5da sidor omfattande f\xc3\xb6rberedelser.\n_START_SECTION_\nDen f\xc3\xb6rsta f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get \xc3\xa5r 90 f.Kr.\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb6r romarna var det av flera anledningar angel\xc3\xa4get att snabbt vinna segrar: man ville f\xc3\xb6rhindra att ytterligare st\xc3\xa4der och folk ansl\xc3\xb6t sig till bundsf\xc3\xb6rvanterna och man ville f\xc3\xa5 tid att inv\xc3\xa4nta hj\xc3\xa4lp fr\xc3\xa5n sina provinser. Denna hj\xc3\xa4lp kom ocks\xc3\xa5 senare, fr\xc3\xa5n Gallien, Numidien, Spanien och Asien. Man l\xc3\xa4t de tv\xc3\xa5 konsulerna, Publius Rutilius Lupus och Lucius Julius Caesar ta varsin flank av kriget. Konsuln Publius Rutilius Lupus befann sig tillsammans med Gaius Marius och Pompeius Strabo norr om bundsf\xc3\xb6rvanterna. Konsuln Lucius Julius Caesar befann sig tillsammans med Lucius Cornelius Sulla och Titus Didius s\xc3\xb6der om bundsf\xc3\xb6rvanterna. _NEWLINE_Bundsf\xc3\xb6rvanterna organiserade en ordentlig arm\xc3\xa9 d\xc3\xa4r m\xc3\xa5nga tidigare hade k\xc3\xa4mpat f\xc3\xb6r den romerska republiken. Bundsf\xc3\xb6rvanterna st\xc3\xa4llde ursprungligen upp med 100000 man._NEWLINE_Det f\xc3\xb6rsta f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get var till bundsf\xc3\xb6rvanternas f\xc3\xb6rdel. Bundsf\xc3\xb6rvanterna besegrade och d\xc3\xb6dade Publius Rutilius Lupus i slaget vid Tolenus-dalen. Bundsf\xc3\xb6rvanternas Quintus Poppaedius Silo utpl\xc3\xa5nar en romersk trupp. Bundsf\xc3\xb6rvanterna bel\xc3\xa4grade och besegrade staden Isernia som har en geografisk nyckelposition. Vidare tar man m\xc3\xa5nga kampanska st\xc3\xa4der och g\xc3\xb6r raider i Apulien och Lucania. Den romerska republiken under Pompeius Strabo intog staden Asculum och Lucius Julius Caesar besegrar s\xc3\xa5sm\xc3\xa5ngom bundsf\xc3\xb6rvanternas ledare Gaius Papius Mutilus._NEWLINE_Kanske nog s\xc3\xa5 viktigt som de enstaka milit\xc3\xa4ra segrarna var de politiska medlen. P\xc3\xa5 initiativ av Lucius Julius Caesar stiftades lex Julia som gav romerskt medborgarskap \xc3\xa5t de bundsf\xc3\xb6rvanter som inte g\xc3\xa5tt med i upproret. P\xc3\xa5 det s\xc3\xa4ttet f\xc3\xb6rebyggde man att upproret spred sig: etruskerna och umbrerna sl\xc3\xb6t inte upp bakom bundsf\xc3\xb6rvanterna.\n_START_SECTION_\nDen andra f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get \xc3\xa5r 89 f.Kr.\n_START_PARAGRAPH_\nTrots att bundsf\xc3\xb6rvanterna dominerade under krigets f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5r lyckades romarna undvika att l\xc3\xa5ta sig besegras. Roms nya konsuler detta \xc3\xa5r var Gnaeus Pompeius Strabo (samma som f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ende \xc3\xa5r) och Lucius Porcius Cato. B\xc3\xa5da konsulerna valde att befinna sig p\xc3\xa5 krigets norra front medan Sulla ensam tog kommando p\xc3\xa5 s\xc3\xb6dra fronten. Enligt ancient history gjorde man omflyttningar som berodde p\xc3\xa5 att Marius inte ans\xc3\xa5gs h\xc3\xa5lla m\xc3\xa5ttet._NEWLINE_Det andra f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get inleddes i Picenum. Romerska styrkor under Lucius Porcius Cato besegrades av bundsf\xc3\xb6rvanterna i slaget vid Fucinesj\xc3\xb6n. Lucius Porcius Cato d\xc3\xb6dades. Enligt ancient history var det f\xc3\xb6rst i andra f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get, och inte i f\xc3\xb6rsta f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get, som Rom under Gnaeus Pompeius Strabos tog Asculum efter det avg\xc3\xb6rande slaget vid Asculum. Sedan besegrades sabellierna och marser och d\xc3\xa4rmed hade bundsf\xc3\xb6rvanterna f\xc3\xb6rlorat st\xc3\xb6rre delen av Campanien. Corfinum \xc3\xb6vergavs och ett nytt h\xc3\xb6gkvarter f\xc3\xb6rlades vid Bovianum Vetus, som senare intogs av Sulla. Bundsf\xc3\xb6rvanternas ledare Quintus Poppaedius Silo lyckades \xc3\xa5terta Bovianum Vetus, men f\xc3\xb6rlorade det \xc3\xa5ter 88 f.Kr.. N\xc3\xa4r f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5get avslutades hade st\xc3\xb6rre delen av bundsf\xc3\xb6rvanternas omr\xc3\xa5den tvingats underkasta sig. Samniterna var n\xc3\xa4stan det enda folk som h\xc3\xb6ll ut. _NEWLINE_\xc3\x84ven detta \xc3\xa5r kombinerade den romerska republiken de milit\xc3\xa4ra medlen med politiska medel. Lex Plautia Papiria gav romerskt medborgarskap \xc3\xa5t alla italienare som ans\xc3\xb6kte om det inom 60 dagar. F\xc3\xb6r att splittra bundsf\xc3\xb6rvanterna delades de nya medborgarna in i \xc3\xa5tta tribus. Lagen ledde till oenighet bland bundsf\xc3\xb6rvanterna, d\xc3\xa4r vissa ville avsluta kriget medan andra ville forts\xc3\xa4tta strida. Indelningen i \xc3\xa5tta stammar innebar att trots att bundsf\xc3\xb6rvanterna var s\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga utgjorde de i omr\xc3\xb6stningssammanhang enbart \xc3\xa5tta av ett trettiotal valkretsar._NEWLINE_\xc3\x84n viktigare var lagen lex Pompeia som innebar att alla bundsf\xc3\xb6rvanter (vare sig de deltagit i bundsf\xc3\xb6rvantskriget eller inte) p\xc3\xa5 Apenninska halv\xc3\xb6n upp till och med floden Po fick fullt romerskt medborgarskap._NEWLINE_Med andra ord ledde konflikten till att den f\xc3\xb6rlorade parten fick igenom sina krav, men till en kostnad av en kvarts miljon m\xc3\xa4nniskoliv, or\xc3\xa4knat den v\xc3\xa4ldiga f\xc3\xb6r\xc3\xb6delse som kriget skapade i syditalien.\n_START_SECTION_\nKrigets avslutning 88 f.Kr.\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 88 f.Kr. var bundsf\xc3\xb6rvanterna i princip slagna och bara vissa motst\xc3\xa5ndsfickor \xc3\xa5terstod. Kriget var slut n\xc3\xa4r Pompaedius Silo besegrades. Romarna, under Sulla och Strabone, \xc3\xa4gnade tv\xc3\xa5 \xc3\xa5r \xc3\xa5t att sl\xc3\xa5 ner det sista motst\xc3\xa5ndet.\n_START_SECTION_\nKonsekvenser\n_START_PARAGRAPH_\nBundsf\xc3\xb6rvantskriget fick ett flertal stora konsekvenser p\xc3\xa5 l\xc3\xa5ng sikt. _NEWLINE_F\xc3\xb6r det f\xc3\xb6rsta ledde det fram till att Italien s\xc3\xb6der om Po blev en stat med gemensamt medborgarskap. Tidigare hade folken haft betydande autonomi, men nu organiserades de ist\xc3\xa4llet som municipier med visst lokalt sj\xc3\xa4lvstyre. Detta skapade grogrund f\xc3\xb6r en romersk identitet._NEWLINE_F\xc3\xb6r det andra blev slutet p\xc3\xa5 bundsf\xc3\xb6rvantskriget b\xc3\xb6rjan p\xc3\xa5 en intensiv romanisering av de italiska folken. Ganska snart f\xc3\xb6rlorar de identiteten som egna folk, vilket m\xc3\xa4rks bland annat genom att de folk som tidigare talat och skrivit oskiska \xc3\xb6verg\xc3\xa5r till latin. Fortfarande finns sp\xc3\xa5r av de italiska stammarna, framf\xc3\xb6rallt i ortnamn, men ganska snart efter bundsf\xc3\xb6rvantskrigets slut assimileras folken. _NEWLINE_F\xc3\xb6r det tredje var Sulla mycket framg\xc3\xa5ngsrik i bundsf\xc3\xb6rvantskriget och detta ledde till att han valdes till konsul 88 f.Kr.. Detta kom att f\xc3\xa5 stora konsekvenser f\xc3\xb6r den romerska republikens vidare utveckling.'