b'\n_START_ARTICLE_\nCyprianus\n_START_SECTION_\nTidigt liv\n_START_PARAGRAPH_\nCyprianus f\xc3\xb6ddes cirka \xc3\xa5r 200 i Karthago. En k\xc3\xa4lla anger \xc3\xa5rtalet 190. Han tillh\xc3\xb6rde en f\xc3\xb6rn\xc3\xa4m patricisk familj och upptr\xc3\xa4dde f\xc3\xb6rst som l\xc3\xa4rare i retorik. \xc3\x85r 245 eller 246 l\xc3\xa4t han d\xc3\xb6pa sig och kom snart i stort anseende f\xc3\xb6r sin str\xc3\xa4nga vandel och f\xc3\xb6r den entusiasm, varmed han omhuldade och v\xc3\xa4rnade den vacklande kyrkan.\n_START_SECTION_\nSt\xc3\xa4llningstaganden som biskop\n_START_PARAGRAPH_\n248 valdes han till biskop i Karthago. Ett oppositionsparti av avundsamma presbyterer bildades genast, och Cyprianus str\xc3\xa4nga handhavande av kyrkotukten (Tertullianus hade starkt p\xc3\xa5verkat honom) \xc3\xb6kade antalet fiender. Utbrottet kom, d\xc3\xa5 han under den h\xc3\xa4ftiga decianska f\xc3\xb6rf\xc3\xb6ljelsen 249-251, n\xc3\xb6dgades r\xc3\xa4dda sitt liv genom att fly. Han beskylldes f\xc3\xb6r att fegt ha \xc3\xb6vergivit sin hjord i farans stund, och denna anklagelse tystnade f\xc3\xb6rst genom hans martyrd\xc3\xb6d. Emellertid ledde han fr\xc3\xa5n sitt g\xc3\xb6mst\xc3\xa4lle f\xc3\xb6rsamlingens angel\xc3\xa4genheter. _NEWLINE_Efter hans \xc3\xa5terkomst till Karthago gick motst\xc3\xa5ndet mot honom \xc3\xa4nda till kyrkosplittring. Under f\xc3\xb6rf\xc3\xb6ljelsen hade ett nytt sv\xc3\xa5rt problem uppst\xc3\xa5tt inom kyrkan. Ett stort antal kristna hade r\xc3\xa4ddat sig genom att av de romerska \xc3\xa4mbetsm\xc3\xa4nnen k\xc3\xb6pa sig ett falskt intyg (libellum) om fullgjort offrande. Dessa, de s\xc3\xa5 kallade libellatici, betraktades som avf\xc3\xa4llingar och kunde enligt gammalkristlig \xc3\xa5sk\xc3\xa5dning inte \xc3\xa5terupptas i kyrkan, s\xc3\xa5vida inte kristna med s\xc3\xa4rskild karisma, till exempel martyrerna, ingrep till deras f\xc3\xb6rm\xc3\xa5n. Men denna str\xc3\xa4nghet var inte m\xc3\xb6jlig att uppr\xc3\xa4tth\xc3\xa5lla i det av f\xc3\xb6rf\xc3\xb6ljelsen s\xc3\xa4rskilt sv\xc3\xa5rt hems\xc3\xb6kta Afrika; martyrernas f\xc3\xb6rb\xc3\xb6ner anv\xc3\xa4ndes snart i en utstr\xc3\xa4ckning, som omintetgjorde all kyrkotukt. D\xc3\xa5 grep Cyprianus in med krav p\xc3\xa5 st\xc3\xb6rre str\xc3\xa4nghet. Men inte heller han ville, att avf\xc3\xa4llingarna f\xc3\xb6r alltid skulle uteslutas; r\xc3\xa4tten att bevilja dem \xc3\xa5terintr\xc3\xa4de skulle bara flyttas fr\xc3\xa5n karismernas b\xc3\xa4rare till biskoparna och handhas med varsamhet. Denna medlande st\xc3\xa4llning angreps fr\xc3\xa5n b\xc3\xa4gge h\xc3\xa5ll. Den mildaste uppfattningens anh\xc3\xa4ngare br\xc3\xb6t kyrkogemenskapen med Cyprianus under ledning av presbytern Novatianus och diakonen Felicissimus; \xc3\xa5 andra sidan f\xc3\xb6rde den gammalkristna str\xc3\xa4ngheten ocks\xc3\xa5 till en fullst\xc3\xa4ndig kyrkoschism, den novatianska. Cyprianus seger i dessa strider betydde inte bara den katolska botpraxins seger \xc3\xb6ver den urkristna, utan innebar framf\xc3\xb6r allt seger f\xc3\xb6r den katolska uppfattningen av kyrkan och biskops\xc3\xa4mbetet som n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndiga f\xc3\xb6r saligheten. S\xc3\xa5 blev Cyprianus verksamhet epokg\xc3\xb6rande f\xc3\xb6r kyrkans utveckling. _NEWLINE_Cyprianus uppfattning om kyrkan f\xc3\xb6rde honom i en ny strid, ang\xc3\xa5ende k\xc3\xa4ttardopet, vars giltighet han f\xc3\xb6rnekade. Mot honom upptr\xc3\xa4dde den energiske biskopen i Rom, Stefan I, som ville f\xc3\xb6rskaffa den romerske biskopen p\xc3\xa5vest\xc3\xa4llning i kyrkan. Hans anspr\xc3\xa5k avvisades kraftigt av Cyprianus, vilken segrande h\xc3\xa4vdade, att Roms biskop vore endast primus inter pares, utan st\xc3\xb6rre makt \xc3\xa4n andra biskopar (den episkopalistiska teorins f\xc3\xb6rsta fixering).\n_START_SECTION_\nD\xc3\xb6d\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 256 utbr\xc3\xb6t den valerianska f\xc3\xb6rf\xc3\xb6ljelsen, som sk\xc3\xb6rdade Stefan och slutligen \xc3\xa4ven n\xc3\xa5dde Cyprianus, vilken nu trotsade farorna. \xc3\x85r 258 halsh\xc3\xb6ggs han. Flera av Cyprianus skrifter och brev finns bevarade, bland annat De unitate catholicae ecclesiae ("Om den katolska kyrkans enhet").'