b'\n_START_ARTICLE_\nLudwig Knaus\n_START_PARAGRAPH_\nLudwig Knaus, f\xc3\xb6dd den 5 oktober 1829 i Wiesbaden, d\xc3\xb6d den 7 december 1910 i Berlin, var en tysk m\xc3\xa5lare._NEWLINE_Knaus studerade i D\xc3\xbcsseldorf 1845-1852, v\xc3\xa4ckte redan d\xc3\xa5 uppseende genom genretavlor, d\xc3\xa4ribland Borddansen (1850) och Spelarna (1851, galleriet i D\xc3\xbcsseldorf, en replik i Leipzig), vistades d\xc3\xa4refter i Paris till 1860, fr\xc3\xa5nr\xc3\xa4knat ett \xc3\xa5r (1857-1858), som han tillbragte i Italien. Han arbetade sig till en beaktansv\xc3\xa4rd skicklighet, vann framg\xc3\xa5ng med Morgonen efter ett dansgille (1853), Promenaden (1855, Luxembourg-museet), Guldbr\xc3\xb6llopet (1858) och Dopet (1859). Efter sin \xc3\xa5terkomst till hemlandet bodde han \xc3\xa4n i Berlin, \xc3\xa4n i D\xc3\xbcsseldorf, till dess han 1874 definitivt slog sig ner i Berlin, d\xc3\xa4r han till 1883 var ledare av en m\xc3\xa4staratelj\xc3\xa9 vid konstakademien.  _NEWLINE_Knaus blev en av de mest popul\xc3\xa4ra m\xc3\xa5larna i Tyskland. Hans tavlor framf\xc3\xb6rde oemotst\xc3\xa5ndligt muntrande typer eller l\xc3\xb6jliga situationer, roande, n\xc3\xa5gon g\xc3\xa5ng vemodiga och r\xc3\xb6rande bilder ur livet. M\xc3\xa5lningss\xc3\xa4ttet - framf\xc3\xb6r allt ljusbehandlingen - var b\xc3\xa4ttre \xc3\xa4n vad de flesta D\xc3\xbcsseldorfs-m\xc3\xa5larna p\xc3\xa5 den tiden kunde \xc3\xa5stadkomma, men f\xc3\xb6r sitt stora anseende hade m\xc3\xa5laren vida mindre att tacka sina tavlors m\xc3\xa5leriska inneh\xc3\xa5ll \xc3\xa4n det ber\xc3\xa4ttande, den tr\xc3\xa4ffs\xc3\xa4kra karakteristiken, den anekdotiska po\xc3\xa4ngen. _NEWLINE_Typiska uttryck f\xc3\xb6r hans konstn\xc3\xa4rslynne \xc3\xa4r tavlor som Bruden visas (1864, galleriet i Wiesbaden), Barnfest ("Wie die alten sungen, so zwitschern die jungen", 1869, Berlin, nationalgalleriet), Begravning i en hessisk by (1871), Byprinsen (en dryg och h\xc3\xb6gf\xc3\xa4rdig bondgosse, 1874), P\xc3\xa5 d\xc3\xa5liga v\xc3\xa4gar (v\xc3\xa4rdshusscen, 1876), Bakom kulisserna (i cirkust\xc3\xa4ltet, 1880, Dresdengalleriet), Salomonisk vishet (med lustiga typer av judiska schackrare), Falskspelare (Berlins nationalgalleri). _NEWLINE_Undantagsvis m\xc3\xa5lade han s\xc3\xa5dana tavlor som Den heliga familjen (1876, helt genreartat) eller V\xc3\xa5ridyll, med kvinnor och barn i antik dr\xc3\xa4kt (Wiesbadens galleri). Knaus har \xc3\xa4ven varit verksam som portr\xc3\xa4ttm\xc3\xa5lare, \xc3\xa4r bra representerad - \xc3\xa4ven som s\xc3\xa5dan - i Raven\xc3\xa9ska galleriet i Berlin (Raven\xc3\xa9s portr\xc3\xa4tt, ett av Knaus erk\xc3\xa4nt b\xc3\xa4sta). Svagare \xc3\xa4r de b\xc3\xa5da helfigursportr\xc3\xa4tten av Mommsen och Helmholtz (b\xc3\xa5da 1881) i Berlins nationalgalleri. Knaus blev 1868 ledamot av svenska konstakademien.'