b'\n_START_ARTICLE_\nThe Wall: Live in Berlin\n_START_PARAGRAPH_\nThe Wall: Live in Berlin var en livekonsert med Roger Waters och g\xc3\xa4startister. Den spelades in 21 juli 1990 p\xc3\xa5 Potsdamer Platz i Berlin inf\xc3\xb6r mellan 200\xc2\xa0000 och 500\xc2\xa0000 \xc3\xa5sk\xc3\xa5dare. Samma \xc3\xa5r gavs den ut p\xc3\xa5 CD och 2003 p\xc3\xa5 DVD. Konserten sattes upp f\xc3\xb6r att samla in pengar till Leonard Cheshires minnesfond f\xc3\xb6r krigsoffer samt att hylla Berlinmurens fall.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\n1989 fick Roger Waters fr\xc3\xa5gan av konsertagenten Mick Worwood, om han skulle kunna t\xc3\xa4nka sig att s\xc3\xa4tta upp The Wall f\xc3\xb6r att samla in pengar till Leonard Cheshires minnesfond f\xc3\xb6r krigsoffer. Waters hade diskuterat fr\xc3\xa5gan med producenterna av de ursprungliga The Wall-konserterna om ett \xc3\xa5teruppf\xc3\xb6rande men var \xc3\xb6vertygad om att namnet The Wall skulle vara alltf\xc3\xb6r n\xc3\xa4ra knutet till sitt f\xc3\xb6re detta band Pink Floyd, som han inte l\xc3\xa4ngre ville ha att g\xc3\xb6ra med. Han var dock medveten om att det var han som hade kommit p\xc3\xa5 id\xc3\xa9erna och regisserat The Wall-konserterna._NEWLINE_Arbetet med att hitta en arena f\xc3\xb6r upps\xc3\xa4ttningen p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjades i september 1989. P\xc3\xa5 grund av dess enorma storlek s\xc3\xa5 tittade Roger Waters bland annat p\xc3\xa5 Grand Canyon och Wall Street som t\xc3\xa4nkbara arenor. N\xc3\xa4r Berlinmuren f\xc3\xb6ll 9 november 1989 best\xc3\xa4mde de sig f\xc3\xb6r att s\xc3\xa4tta upp The Wall d\xc3\xa4r. F\xc3\xb6rhandlingarna med myndigheterna i Berlin tog fem m\xc3\xa5nader innan de fick tillst\xc3\xa5nd att g\xc3\xb6ra konserten och d\xc3\xa4refter hade de knappt tre m\xc3\xa5nader p\xc3\xa5 sig att repetera._NEWLINE_Konserten kostade omkring 10 miljoner dollar att genomf\xc3\xb6ra.\n_START_SECTION_\nKonserten\n_START_PARAGRAPH_\nKonserten var st\xc3\xb6rre \xc3\xa4n n\xc3\xa5gon av Pink Floyds konserter d\xc3\xa5 Waters under konserten l\xc3\xa4t bygga en 80 meter bred och 25 meter h\xc3\xb6g mur som bestod av 75,5x60x150 centimeter stenblocksimitationer i polystyren. Framf\xc3\xb6r muren l\xc3\xb6pte en tv\xc3\xa5filig v\xc3\xa4g d\xc3\xa4r bland annat limousiner, ambulanser, milit\xc3\xa4rlastbilar och marscherande milit\xc3\xa4rer passerade under konserten. Vid murens b\xc3\xa5da ytterkanter fanns tv\xc3\xa5 stora videosk\xc3\xa4rmar som visade konserten (n\xc3\xa4r den hade byggts klart stod orkestern bakom muren). H\xc3\xb6gtalarsystemet doldes bakom transparenta polystyrenblock._NEWLINE_N\xc3\xa4r muren var f\xc3\xa4rdigbyggd fungerade den som en stor filmduk. Under vissa l\xc3\xa5tar med bland annat scener fr\xc3\xa5n ett hotellrum framtr\xc3\xa4dde Waters ur dolda \xc3\xb6ppningar i muren. Den revs inf\xc3\xb6r den sista l\xc3\xa5ten._NEWLINE_Inf\xc3\xb6r konserten s\xc3\xa5ldes 200\xc2\xa0000 biljetter i f\xc3\xb6rk\xc3\xb6p men strax innan den b\xc3\xb6rjade, s\xc3\xa5 \xc3\xb6ppnades alla grindar vilket gjorde att ytterligare mellan 100\xc2\xa0000 och 500\xc2\xa0000 \xc3\xa5sk\xc3\xa5dare kom in och kunde se konserten. Den TV-s\xc3\xa4ndes live i 35 l\xc3\xa4nder vilket innebar att den n\xc3\xa5dde ut till ytterligare 500 miljoner tittare. Den finansierades helt av Roger Waters och ut\xc3\xb6ver sin grundinvestering i konserten s\xc3\xa5 donerade han allt \xc3\xb6verskott fr\xc3\xa5n f\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljningen av CD, video och DVD till Leonard Cheshires minnesfond f\xc3\xb6r krigsoffer._NEWLINE_Till en b\xc3\xb6rjan f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte Waters att f\xc3\xa5 med musiker som Peter Gabriel, Rod Stewart, Joe Cocker, Bruce Springsteen och Eric Clapton men de var inte tillg\xc3\xa4ngliga eller tackade nej. Bland de artister som st\xc3\xa4llde upp p\xc3\xa5 konserten fanns Ute Lemper, The Band, Van Morrison, Sin\xc3\xa9ad O\'Connor, Cyndi Lauper, Marianne Faithfull, Scorpions, Joni Mitchell, Jerry Hall och Bryan Adams._NEWLINE_Framf\xc3\xb6randet hade flera olikheter j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rt med Pink Floyds originalupps\xc3\xa4ttning av The Wall. B\xc3\xa5de "Mother" och "Another Brick In The Wall, Part II" ut\xc3\xb6kades med solon fr\xc3\xa5n olika instrument och den senare hade dessutom ett mer abrupt slut. "In the Flesh?" hade ett ut\xc3\xb6kat intro och "Comfortably Numb" en gitarrduell mellan de tv\xc3\xa5 sologitarristerna liksom k\xc3\xb6rs\xc3\xa5ng p\xc3\xa5 slutet av l\xc3\xa5ten. "The Show Must Go On" spelades inte alls, medan b\xc3\xa5de "The Last Few Bricks" och "What Shall We Do Now?" ingick i repertoaren. "The Last Few Bricks" spelades dock i en avkortad version. Framf\xc3\xb6randet av l\xc3\xa5ten "The Trial" hade levande sk\xc3\xa5despeleri med Thomas Dolby som Pinks gamla l\xc3\xa4rare, h\xc3\xa4ngande fr\xc3\xa5n muren._NEWLINE_The Wall: Live in Berlin sl\xc3\xa4pptes som ett livealbum, men flera l\xc3\xa5tar utel\xc3\xa4mnades p\xc3\xa5 CD-versionen.'