b"\n_START_ARTICLE_\nEva Vanicek\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nEva Vanicek saknade i likhet med m\xc3\xa5nga andra i den sk\xc3\xa5despelargeneration som slog igenom under neorealismens storhetstid f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrar med direkt anknytning till branschen. Hennes f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrar var invandrare fr\xc3\xa5n Ungern. De flyttade till Italien f\xc3\xb6r att fadern J\xc3\xa1nos Vanicsek, som var fotbollsspelare, efter avslutad karri\xc3\xa4r som spelare ville tj\xc3\xa4na pengar som tr\xc3\xa4nare i det italienska seriesystemet. Vid tiden f\xc3\xb6r dotterns f\xc3\xb6delse var han tr\xc3\xa4nare f\xc3\xb6r Verona._NEWLINE_Vaniceks l\xc3\xa5nga karri\xc3\xa4r inneh\xc3\xa5ller tv\xc3\xa5 betydande perioder av inaktivitet, av vilka den f\xc3\xb6rsta omfattar hela 1960-talet och f\xc3\xb6rsta halvan av 1970-talet, den andra i stort sett hela 1980-talet. Hon kom tidigt in p\xc3\xa5 sk\xc3\xa5despelarbanan och debuterade p\xc3\xa5 vita duken redan som 14-\xc3\xa5ring med en liten roll i L\xc3\xa9onide Moguys film I morgon \xc3\xa4r det f\xc3\xb6r sent (1950). Den rollen inleder ett \xc3\xa5rtionde med roller som v\xc3\xa4lutbildad borgerlig familjeflicka eller som ungt oskyldigt offer f\xc3\xb6r \xc3\xb6verm\xc3\xa4ktiga omst\xc3\xa4ndigheter. Det var den senare typen av roll i De Santis klassiker Rom klockan 11 (1952) som blev hennes verkliga genombrott. Hon fick sin f\xc3\xb6rsta huvudroll i Luigi Latini de Marchis av filmkritikerna nedv\xc3\xa4rderade Condannata senza colpa (1953). St\xc3\xb6rre framg\xc3\xa5ng r\xc3\xb6nte hon som den tidigt moderl\xc3\xb6se Bianca i Carlo Lizzanis flerfaldigt prisbel\xc3\xb6nade drama Cronache di poveri amanti (1954) och som f\xc3\xb6r\xc3\xa4lskad och olycklig novis i Luigi Capuanos klosterdrama Suor Maria (1955)._NEWLINE_Efter Capuanos film b\xc3\xb6rjade Vanicek \xc3\xa4ven upptr\xc3\xa4da p\xc3\xa5 teaterscenen och i TV-produktioner samtidigt som hennes intresse f\xc3\xb6r l\xc3\xa5ngfilmer avtog successivt. Efter en obetydlig roll i Fred Zinnemanns film Nunnan (1959) h\xc3\xb6ll hon sig borta fr\xc3\xa5n vita duken i 15 \xc3\xa5r. Hennes \xc3\xa5terkomst i Mario Sicilianos skr\xc3\xa4ckfilm Malocchio (1975) v\xc3\xa4ckte f\xc3\xb6rv\xc3\xa5ning, dels f\xc3\xb6r att hon \xc3\xb6verhuvudtaget \xc3\xa5terkom till filmen, dels f\xc3\xb6r att hon gjorde det i n\xc3\xa5got som m\xc3\xa5nga filmkritiker avf\xc3\xa4rdade som en skr\xc3\xa4pfilm. Hon gjorde ytterligare ett par mindre karakt\xc3\xa4rsroller innan hon \xc3\xa5ter l\xc3\xa4mnade filmen 1980. P\xc3\xa5 1990-talet \xc3\xa5terkom hon igen och medverkade i fyra filmer av vilka s\xc3\xa4rskilt kan n\xc3\xa4mnas Carlo Lizzanis Cattiva (1991), l\xc3\xb6st baserad p\xc3\xa5 Carl Jungs liv, d\xc3\xa4r Vanicek spelar modern till en mentalpatient och Erland Josephson klinikf\xc3\xb6rest\xc3\xa5ndaren professor Brokner. Sin senaste och f\xc3\xb6rmodligen sista filmroll gjorde Vanicek i Claudio Caligaris kriminaldrama L'odore della notte (1998)."