b'\n_START_ARTICLE_\nSlaget vid Bannockburn\n_START_SECTION_\nSlaget\n_START_PARAGRAPH_\nD\xc3\xa5 skottarna besegrats vid Falkirk 1298 och William Wallace avr\xc3\xa4ttats 1305 s\xc3\xa5g det m\xc3\xb6rkt ut f\xc3\xb6r Skottlands sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet. Edvard I dog dock 1307, gammal och sjuk, och hans son Edvard II var k\xc3\xa4nd som en vekling. P\xc3\xa5 den skotska sidan tog Robert I Bruce upp kampen. En ny engelsk arm\xc3\xa9 skickades norrut f\xc3\xb6r att unds\xc3\xa4tta det av skottarna bel\xc3\xa4grade Stirling Castle och f\xc3\xb6r att en g\xc3\xa5ng f\xc3\xb6r alla g\xc3\xb6ra slut p\xc3\xa5 upproret. Men Edvard II var inte samma h\xc3\xa4rf\xc3\xb6rare som hans far varit. Robert Bruce, d\xc3\xa4remot, var minst lika skicklig och kall som Wallace. Han besl\xc3\xb6t att anv\xc3\xa4nda samma taktik som vid Falkirk, med skiltroner. Engelsm\xc3\xa4nnen anf\xc3\xb6ll konstant, men skottarna v\xc3\xa4grade ge vika. Skiltronerna var n\xc3\xa4rmast ogenomtr\xc3\xa4ngliga. Engelsm\xc3\xa4nnen anf\xc3\xb6ll igen om natten, men lyckades inte heller d\xc3\xa5. Efter otaliga stormningsf\xc3\xb6rs\xc3\xb6k och h\xc3\xb6ga f\xc3\xb6rluster f\xc3\xb6r Edvard s\xc3\xa5 flydde engelsm\xc3\xa4nnen i r\xc3\xa4dsla n\xc3\xa4sta dag f\xc3\xb6r att de (i det l\xc3\xa4get) n\xc3\xa4stan lika m\xc3\xa5nga skottarna skulle g\xc3\xb6ra ett stormningsanfall. Edvard II red iv\xc3\xa4g i panik och tog en b\xc3\xa5t till London.'