b'\n_START_ARTICLE_\nMiniatyrm\xc3\xa5leri\n_START_SECTION_\nHistorik\n_START_PARAGRAPH_\nUnder ren\xc3\xa4ssansen utvecklades smyckesminiatyrer, ofta i form av just portr\xc3\xa4tt, vid sidan av rent dekorativa s\xc3\xa5 kallade kabinettsminiatyrer f\xc3\xb6r v\xc3\xa4ggar och bord. P\xc3\xa5 1600-talet kunde kungamakten f\xc3\xb6r\xc3\xa4ra personer smyckesminiatyrer som tecken p\xc3\xa5 uppskattning, men \xc3\xa4ven n\xc3\xa4ra v\xc3\xa4nner och \xc3\xa4lskande b\xc3\xb6rjade utv\xc3\xa4xla miniatyrer. P\xc3\xa5 1700-talet var det vanligt att snusdosor pryddes med miniatyrer. Elfenben och emalj blev eftertraktade material att arbeta med. Under 1800-talet \xc3\xb6kade efterfr\xc3\xa5gan p\xc3\xa5 miniatyrer genom borgerskapets framv\xc3\xa4xt, men den konstn\xc3\xa4rliga kvaliteten sj\xc3\xb6nk och ett \xc3\xb6kat anv\xc3\xa4ndande av kartong och papper som grundmaterial innebar ocks\xc3\xa5 en kvalitets\xc3\xa4nkning. Under 1840-talet minskade miniatyrernas betydelse samtidigt som den nya fotoprocessen daguerrotypi utvecklades.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xa4rgs\xc3\xa4ttning\n_START_PARAGRAPH_\nTill miniatyrm\xc3\xa5leriet anv\xc3\xa4ndes gouachef\xc3\xa4rg med en fin pensel. Det pigment som hade utvunnits ur v\xc3\xa4xter och mineraler blandades med gummi arabicum, lite socker och hett vatten. De rena och klara f\xc3\xa4rgerna kunde l\xc3\xa4ggas i s\xc3\xa5v\xc3\xa4l tunna lager, transparent, som tjockt, impasto.'