b'\n_START_ARTICLE_\nGeorge Edward Moore\n_START_PARAGRAPH_\nGeorge Edward Moore, G.E. Moore f\xc3\xb6dd 4 november 1873 i London, d\xc3\xb6d 24 oktober 1958 i Cambridge, Cambridgeshire, var en brittisk filosof.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nMoore var en av 1900-talets mest inflytelserika moralfilosofer. Han var studiekamrat med Bertrand Russell i Cambridge under 1890-talet och publicerade 1902 "Refutation of Idealism" i vilken han g\xc3\xb6r upp med den hegelska idealismen som var f\xc3\xb6rh\xc3\xa4rskande i England. Samma \xc3\xa5r gav han ocks\xc3\xa5 ut "Principia Ethica" och 1912 kom den l\xc3\xa4ttfattligare "Ethics". Mycket kort kan man beskriva hans etik som ett slags utilitarism (eller kanske allm\xc3\xa4nnare konsekvensetik)._NEWLINE_\xc3\x85r 1925 publicerade Moore "A Defense of Common Sense" i vilken han bryter med det radikala tvivlet vi finner hos Descartes och David Hume. Moore erk\xc3\xa4nner visserligen att vi aldrig kan vara helt s\xc3\xa4kra p\xc3\xa5 en sats sanningsv\xc3\xa4rde men att vi kan ha visshet om m\xc3\xa5nga enskilda sakf\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden i v\xc3\xa4rlden. De som menar att man endast kan veta om saker man har direkt k\xc3\xa4nnedom om anv\xc3\xa4nder ordet veta i en betydelse som skiljer sig fr\xc3\xa5n den g\xc3\xa4ngse._NEWLINE_Han var en s\xc3\xa4llsynt skicklig begreppsanalytiker, som starkt p\xc3\xa5verkade flera framst\xc3\xa5ende filosofer och matematiker som Bertrand Russell, John Maynard Keynes, Charlie Dunbar Broad, John Laird, Frank P. Ramsey, R. B. Braithwaite och Susan Stebbing.\n_START_SECTION_\nLiv\n_START_PARAGRAPH_\nMoore f\xc3\xb6ddes 1873 och v\xc3\xa4xte upp i s\xc3\xb6dra London. 1892 begav han sig till Trinity College, Cambridge f\xc3\xb6r att studera klassiska spr\xc3\xa5k. V\xc3\xa4l d\xc3\xa4r tr\xc3\xa4ffade han Bertrand Russell och John Ellis McTaggart, som p\xc3\xa5verkade honom i hans val att \xc3\xa4ven l\xc3\xa4sa filosofi. Han examinerades 1896 med h\xc3\xb6gsta betyg. Efter att 1898 ha vunnit ett akademiskt pris kunde han forts\xc3\xa4tta sina studier i ytterligare sex \xc3\xa5r._NEWLINE_1904 flyttade han fr\xc3\xa5n Cambridge men \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde 1911 som l\xc3\xa4rare, och skulle - f\xc3\xb6rutom under en USA-vistelse under andra v\xc3\xa4rldskriget - bo kvar d\xc3\xa4r f\xc3\xb6r resten av sitt liv. Han blev professor 1925 och pensionerades 1939.'