b'\n_START_ARTICLE_\nSp\xc3\xa5n (byggmaterial)\n_START_PARAGRAPH_\nSp\xc3\xa5n som byggmaterial av tr\xc3\xa4 kan avse kyrksp\xc3\xa5n, stavsp\xc3\xa5n, sticksp\xc3\xa5n samt "p\xc3\xa4rt"  (eller p\xc3\xa4rtor, singularis: p\xc3\xa4rta). Tr\xc3\xa4slagen som har kommit till anv\xc3\xa4ndning har varit furu, asp och gran. \xc3\x84ven ek har anv\xc3\xa4nts till tak- eller v\xc3\xa4ggsp\xc3\xa5n. Ben\xc3\xa4mningen p\xc3\xa4rt f\xc3\xb6rekommer i norra delen av Sverige samt svenskspr\xc3\xa5kiga  \xc3\x96sterbotten;  i s\xc3\xb6dra delen av Sverige anv\xc3\xa4nds ben\xc3\xa4mningen sticksp\xc3\xa5n.\n_START_SECTION_\nHistorik\n_START_PARAGRAPH_\nFram till medeltiden var taksp\xc3\xa5n i Europa det vanligaste takt\xc3\xa4ckningsmaterialet p\xc3\xa5 finare byggnader och anv\xc3\xa4ndes \xc3\xa4ven ofta som fasadbekl\xc3\xa4dnad. Livsl\xc3\xa4ngden f\xc3\xb6r impregnerad sp\xc3\xa5n av furu kan vara runt 40 \xc3\xa5r eller l\xc3\xa4ngre; f\xc3\xb6r sp\xc3\xa5n av ek eller l\xc3\xa4rk \xc3\xa4nnu l\xc3\xa4ngre. Kyrksp\xc3\xa5n och stavsp\xc3\xa5n spikas i den \xc3\xb6vre kanten av varje sp\xc3\xa5n och n\xc3\xa4sta varv l\xc3\xa4ggs \xc3\xb6verlappande. \xc3\x96verlappningen blir synlig i den nedersta tredjedelen av varje sp\xc3\xa5n. Skarvar och spikar t\xc3\xa4cks s\xc3\xa5 att taket blir t\xc3\xa4tt och nederb\xc3\xb6rden rinner av.\n_START_SECTION_\nStavsp\xc3\xa5n eller kyrksp\xc3\xa5n\n_START_PARAGRAPH_\nTak- och v\xc3\xa4ggsp\xc3\xa5n kl\xc3\xb6vs f\xc3\xb6rr med yxa och sp\xc3\xa5nhuggning var ofta en inte obetydlig inkomstk\xc3\xa4lla f\xc3\xb6r skogsbygdernas m\xc3\xa4nniskor. Sp\xc3\xa5ntak finns ofta p\xc3\xa5 kyrkor men anv\xc3\xa4ndes \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 andra statusbyggnader. \xc3\x84ven utv\xc3\xa4ndiga gavlar och l\xc3\xa5ngskepp kan vara kl\xc3\xa4dda med sp\xc3\xa5n. Stav- eller kyrksp\xc3\xa5n \xc3\xa4r vanligen cirka tv\xc3\xa5 centimeter tjocka i neder\xc3\xa4nden av ek eller furu. De \xc3\xa4r ofta tio till tolv centimeter breda och 35 till 50 centimeter l\xc3\xa5nga. I senare tid har man ibland, f\xc3\xb6r att spara virke, kluvit sp\xc3\xa5nen med s\xc3\xa5g och p\xc3\xa5 det s\xc3\xa4ttet f\xc3\xa5tt ut tv\xc3\xa5 sp\xc3\xa5n ur varje bit. Den s\xc3\xa5gade ytan spikas i s\xc3\xa5 fall ned\xc3\xa5t.\n_START_SECTION_\nSticksp\xc3\xa5n eller p\xc3\xa4rt\n_START_PARAGRAPH_\nSticksp\xc3\xa5n \xc3\xa4r cirka tre till sju millimeter tjocka, tio till femton centimeter breda och fyrtio centimeter l\xc3\xa5nga och blev ett mycket vanligt takt\xc3\xa4ckningsmaterial i bland annat Skandinavien under senare delen av 1800-talet._NEWLINE_Maskinhyvlade sp\xc3\xa5n ersatte under 1800-talet i stor utstr\xc3\xa4ckning fr\xc3\xa4mst n\xc3\xa4vertaken samt str\xc3\xa5taken i skogsbygderna. N\xc3\xa4vertaken bestod av klovor lagda t\xc3\xa4tt \xc3\xb6ver ett lager av n\xc3\xa4ver. N\xc3\xa4vertaken kunde l\xc3\xa4ggas utan att man beh\xc3\xb6vde anv\xc3\xa4nda spik, men insamlingen av n\xc3\xa4ver och framst\xc3\xa4llning av klovor och krokar var mycket arbetskr\xc3\xa4vande. N\xc3\xa4r maskindrivna sp\xc3\xa5nhyvlar blev vanliga i kombination med att spiken blev billigare genom industrialismen \xc3\xb6vergick allmogen allm\xc3\xa4nt till sp\xc3\xa5ntak som kr\xc3\xa4vde mindre arbetsinsats och dessutom ans\xc3\xa5gs "modernare"._NEWLINE_Det finns maskinhyvlade sp\xc3\xa5n eller sp\xc3\xa5n klyvda f\xc3\xb6r hand med yxa och tr\xc3\xa4klubba. Den handskurna tillverkas genom att man delar en rakvuxen (allts\xc3\xa5 en som vridit sig lite, eller helst inte alls) och t\xc3\xa4tvuxen tallstam i fyrtio centimeter l\xc3\xa5nga bitar. Dessa klyvs f\xc3\xb6rst med yxa i fyra delar (som "t\xc3\xa5rtbitar") och den innersta delen av varje fj\xc3\xa4rdedel tas, liksom barken, bort. D\xc3\xa4refter sp\xc3\xa4ntas p\xc3\xa4rtorna radiellt med en dubbelskaftad kniv. Denna slags p\xc3\xa4rt anses mer h\xc3\xa5llbar, men kr\xc3\xa4ver mycket mera arbete och finare r\xc3\xa5vara \xc3\xa4n maskinp\xc3\xa4rt. Maskinhyvlad sp\xc3\xa5n skars med en sp\xc3\xa5nhyvel som ofta kunde dras av en r\xc3\xa5oljemotor eller ett vattenhjul, och i vilken man hyvlade tre till fem millimeter tjocka skivor ur ett \xc3\xa4mne best\xc3\xa5ende av en fyrtio centimeter l\xc3\xa5ng avs\xc3\xa5gad f\xc3\xa4rsk tr\xc3\xa4dstam, oftast av tall. Man hyvlar d\xc3\xa5 tangentiellt p\xc3\xa5 sex eller \xc3\xa5tta sidor om \xc3\xa4mnet, \xc3\xa4nda tills alltf\xc3\xb6r lite av \xc3\xa4mnet \xc3\xa5terst\xc3\xa5r. Tak av maskintillverkad sp\xc3\xa5n h\xc3\xa5ller minst 25 \xc3\xa5r om arbetet \xc3\xa4r r\xc3\xa4tt utf\xc3\xb6rt och taket underh\xc3\xa5lls. Enligt traditionen ska r\xc3\xa5varan till sp\xc3\xa5n tas i en m\xc3\xa5nad vars namn inneh\xc3\xa5ller ett r, allts\xc3\xa5 senast i april, annars finns det risk f\xc3\xb6r m\xc3\xb6gelbildning p\xc3\xa5 grund av savstigning i tr\xc3\xa4det. Ett sp\xc3\xa5ntak b\xc3\xb6r bestrykas med tj\xc3\xa4ra, ungef\xc3\xa4r vart femte \xc3\xa5r._NEWLINE_Exempel f\xc3\xb6r byggnader med sp\xc3\xa5nt\xc3\xa4ckta tak och fasader \xc3\xa4r Granhults kyrka fr\xc3\xa5n 1220-talet och Biologiska Museet fr\xc3\xa5n 1893. Nyare exempel f\xc3\xb6r byggnader med sp\xc3\xa5nkl\xc3\xa4dda fasader \xc3\xa4r Villa Ekarne (1907) och Villa Mullberget (1909), (b\xc3\xa5da i Stockholm).'