b'\n_START_ARTICLE_\nLadinska\n_START_SECTION_\nUtbredning\n_START_PARAGRAPH_\nDet ladinska spr\xc3\xa5komr\xc3\xa5det f\xc3\xb6rdelar sig p\xc3\xa5 tre f\xc3\xb6rvaltningsregioner, vilket f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rker dalbefolkningarnas isolering fr\xc3\xa5n varandra. _NEWLINE_Ladinska talas \xc3\xa5 ena sidan i delar av regionen Trentino-Alto Adige. H\xc3\xa4rtill r\xc3\xa4knas dalarna Val Gardena (Gherd\xc3\xabina) och Val Badia i provinsen Bolzano och Val di Fassa (Fascia) i provinsen Trentino._NEWLINE_\xc3\x85 andra sidan talas ladinska i provinsen Belluno i regionen Venetien, i dalen Arabba (Fodom) och av ungef\xc3\xa4r 40% av befolkningen i den ber\xc3\xb6mda skidorten Cortina d\'Ampezzo (Anpezo).\n_START_SECTION_\nSt\xc3\xa4llning\n_START_PARAGRAPH_\nLadinskan \xc3\xa4r erk\xc3\xa4nd som regionalt myndighets- och skolspr\xc3\xa5k i n\xc3\xa5gra kommuner med ladinsk befolkning. Till dessa kommuner h\xc3\xb6r S\xc3\xablva, Urtij\xc3\xabi, Santa Cristina, Badia, Corvara,  Mar\xc3\xa9o, San Martin de Tor, La Val, Cianacei, Vigo di Fassa (Vich) och Pozza di Fassa (Poza), som alla ligger i regionen Trentino-Alto Adige. Hittills har ladinerna i regionen Venetien inte haft minoritetsr\xc3\xa4ttigheter.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nBeteckningen \xc3\xa4r h\xc3\xa4rledd fr\xc3\xa5n latinet, d\xc3\xa5 ladinskan \xc3\xa4r ett vulg\xc3\xa4rlatinskt restspr\xc3\xa5k i det romaniserade alpomr\xc3\xa5det. Ladinskan har ofta r\xc3\xa4knats till r\xc3\xa4toromanskan. Om det har funnits ett \xc3\xb6verregionalt r\xc3\xa4toromanskt urspr\xc3\xa5k \xc3\xa4r omstritt bland forskare och diskuteras som Questione Ladina. Sedan 500-talet invandrade bajuvarer fr\xc3\xa5n norr och tr\xc3\xa4ngde ut det romanska spr\xc3\xa5ket fr\xc3\xa5n stora delar av dess tidigare utbredningsomr\xc3\xa5de. Endast i de mer avl\xc3\xa4gsna dalarna bevarades ladinskan. Vid slutet av f\xc3\xb6rsta v\xc3\xa4rldskriget och anslutningen av Tyrolens s\xc3\xb6dra delar till Italien f\xc3\xb6ll de omr\xc3\xa5den d\xc3\xa4r ladinskan talades till Italien fr\xc3\xa5n det uppl\xc3\xb6sta kejsard\xc3\xb6met \xc3\x96sterrike-Ungern. Den italienska nationella r\xc3\xb6relsen p\xc3\xa5 1800- och 1900-talen s\xc3\xa5g i ladinskan n\xc3\xa4stan en italiensk dialekt, vilket de flesta ladiner dock avvisade. \xc3\x84ven i  Gruber-De-Gasperi-avtalet f\xc3\xb6ruts\xc3\xa5gs inget skydd f\xc3\xb6r ladinerna. _NEWLINE_F\xc3\xb6rst genom den andra autonomistatuten f\xc3\xb6r Sydtyrolen, som tr\xc3\xa4dde i kraft 1972, fick ladinerna i detta omr\xc3\xa5de minoritetsr\xc3\xa4ttigheter.  _NEWLINE_1988 gav de ladinska kulturinstituten "Micur\xc3\xa0 de R\xc3\xbc" och "Majon di Fascegn" i uppdrag \xc3\xa5t den z\xc3\xbcrichske universitetsprofessorn Heinrich Schmid att utarbeta ett gemensamt skriftspr\xc3\xa5k \xc3\xa5t dem. P\xc3\xa5 sommaren 1998 presenterades v\xc3\xa4gledningen f\xc3\xb6r att bygga upp ett gemensamt skriftspr\xc3\xa5k f\xc3\xb6r ladinskan, det s\xc3\xa5 kallade ladin dolomitan.'