b'\n_START_ARTICLE_\nSlemhinna\n_START_PARAGRAPH_\nSlemhinna (\xc3\xa4ven kallat mukosa efter latinets tunica mucosa), \xc3\xa4r den yta som t\xc3\xa4cker m\xc3\xa5nga av de h\xc3\xa5lrum som finns hos d\xc3\xa4ggdjur, bland annat i andningsv\xc3\xa4garna, mag-tarmsystemet, urinv\xc3\xa4garna och k\xc3\xb6nsorganen. Slemhinnor best\xc3\xa5r i huvudsak av specialiserade epitelceller i ett eller flera lager, vilande p\xc3\xa5 ett basalmembran med lamina propria under, d\xc3\xa4r muk\xc3\xb6sa k\xc3\xb6rtlar har f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att uts\xc3\xb6ndra slem (mucus). Tarmens slemhinna har f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att absorbera n\xc3\xa4rings\xc3\xa4mnen, medan andningsv\xc3\xa4garna har en slemhinna som kan transportera upp fr\xc3\xa4mmande partiklar som andats in till lungan.'