b'\n_START_ARTICLE_\nDromon\n_START_PARAGRAPH_\nEn dromon (fr\xc3\xa5n grekiskans drom\xc5\x8dn, "l\xc3\xb6pare") var en typ av gal\xc3\xa4r som anv\xc3\xa4ndes i Medelhavet under 400- till 1100-talet. Det var det viktigaste \xc3\xb6rlogsfartyget i det bysantiska rikets flotta och utvecklades senare till de klassiska gal\xc3\xa4rerna av den typ som introducerades av de italienska staterna under h\xc3\xb6g- och senmedeltiden._NEWLINE_Dromonen var en utveckling av den romerska flottans liburn, en mindre gal\xc3\xa4r som ofta anv\xc3\xa4ndes som patrullfartyg.\n_START_SECTION_\nUrsprung och utveckling\n_START_PARAGRAPH_\nForskningen kring utvecklingen och utformningen av medeltida krigsfartyg \xc3\xa4r en fr\xc3\xa5ga som varit f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l f\xc3\xb6r mycket debatt och os\xc3\xa4kerhet. Fram tills nyligen hade inga l\xc3\xa4mningar av gal\xc3\xa4rer avsedda f\xc3\xb6r krig hittats och slutsatser var tvungna att dras fr\xc3\xa5n litter\xc3\xa4ra k\xc3\xa4llor, enklare avbildningar och fynd av enstaka handelsfartyg, till exempel det 600-talsvraken som hittades vid Pantano Longarini i Sicilien och Yassi Ada, samt 1000-talsfartyget i turkiska Ser\xc3\xa7e Liman\xc4\xb1. F\xc3\xb6rst 2005\xe2\x80\x932006 i och med Marmaray-projektet i Istanbul har man hittat ett fynd om 36 bysantiska fartyg, inklusive fyra krigsgal\xc3\xa4rer av typen galea, en variant av dromonen._NEWLINE_Det allm\xc3\xa4nt accepterade tolkningen \xc3\xa4r att dromonen utvecklades fr\xc3\xa5n liburnen genom att f\xc3\xa5 ett komplett d\xc3\xa4ck, att rammen f\xc3\xb6rsvann och ersattes med en speron och att fyrkantiga r\xc3\xa5segel gradvis ersattes med trekantiga latinsegel. Det \xc3\xa4r oklart exakt varf\xc3\xb6r rammen f\xc3\xb6rsvann. Illustrationer i manuskriptet Vergilius Vaticanus fr\xc3\xa5na cirka \xc3\xa5r 400 f\xc3\xb6rest\xc3\xa4ller fartyg med upp\xc3\xa5tvinklade "sporrar" och kan tyda p\xc3\xa5 att rammen f\xc3\xb6rsvunnit fr\xc3\xa5n romerska gal\xc3\xa4rer redan under senantiken. En annan f\xc3\xb6rklaring kan vara att f\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringen skedde p\xc3\xa5 grund av utvecklingen av spantkonstruktioner d\xc3\xa4r fartygen h\xc3\xb6lls ihop av ett inre "skelett" ist\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r av sj\xc3\xa4lva bordl\xc3\xa4ggningen, fartygets "skal", som i antikens gal\xc3\xa4rer. Det gjorde skroven starkare och mer flexibla, och d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r sv\xc3\xa5rare att skada genom ramning. Skrifter fr\xc3\xa5n Isidor av Sevilla (560\xe2\x80\x93636) anger rammens syfte som ett skydd mot kollisioner under vattnet, s\xc3\xa5 vid den tiden dess ursprungliga syfte troligen helt fallit i gl\xc3\xb6mska.\n_START_SECTION_\nRigg\n_START_PARAGRAPH_\nAng\xc3\xa5ende latinsegel har den dominerande \xc3\xa5sikten varit att den kom till Medelhavet fr\xc3\xa5n Indien via araberna. Avbildningar och litter\xc3\xa4ra k\xc3\xa4llor som uppt\xc3\xa4ckts de senaste decennierna tyder dock p\xc3\xa5 att de f\xc3\xb6rekom kring Levanten redan under hellenistisk tid och under tidig romersk tid. De fanns \xc3\xa4ven varianter av latinsegel med fyra h\xc3\xb6rn (fr\xc3\xa4mre kanten avskuren) och dessa anv\xc3\xa4ndes parallellt med r\xc3\xa5segel under flera hundra \xc3\xa5r, fr\xc3\xa4mst p\xc3\xa5 mindre fartyg. _NEWLINE_Under vandalkriget 533\xe2\x80\x93534 var Belisarius flotta enligt Prokopios \xc3\xa5tminstone delvis utrustad md latinsegel, vilket tyder p\xc3\xa5 att det blivit en standardrigg f\xc3\xb6r dromoner vid den tiden, medan den traditionella r\xc3\xa5segelriggen blev allt ovanligare p\xc3\xa5 medeltida fartyg i Medelhavet. Under 500-talet hade dromonerna bara en rad med roddare (monoremer) med cirka 25 \xc3\xa5rpar. Till skillnad fr\xc3\xa5n antikens gal\xc3\xa4rer, som hade en utriggare, vilade \xc3\xa5rorna direkt p\xc3\xa5 h\xc3\xa5l i skrovet.. I senare dromoner med dubbla rader \xc3\xa5ror (biremer) fr\xc3\xa5n 800- och 900-talet var raderna f\xc3\xb6rdelade p\xc3\xa5 tv\xc3\xa5 d\xc3\xa4ck; en rad under d\xc3\xa4ck och en ovanf\xc3\xb6r. De \xc3\xb6vre roddarna var ocks\xc3\xa5 t\xc3\xa4nkta att sl\xc3\xa5ss vid sidan av de soldater som fartyget f\xc3\xb6rde med sig. Den grekiska historikern Christos Makrypoulias har f\xc3\xb6reslagit en upps\xc3\xa4ttning med 25 par roddare under d\xc3\xa4ck och 35 par \xc3\xb6ver i en dromon p\xc3\xa5 120 roddare. L\xc3\xa4ngden p\xc3\xa5 dessa fartyg var troligen ungef\xc3\xa4r 32 meter.\n_START_SECTION_\nUppbyggnad\n_START_PARAGRAPH_\nDe flesta fartyg vid den tiden hade bara en mast, men de st\xc3\xb6rre biremerna beh\xc3\xb6vde troligen tv\xc3\xa5 master f\xc3\xb6r att kunna man\xc3\xb6vrera ordentligt och ett enda latinsegel f\xc3\xb6r ett s\xc3\xa5 stort fartyg skulle beh\xc3\xb6va vara s\xc3\xa5 stort att det hade blivit ohanterligt. Fartyget styrdes med hj\xc3\xa4lp av dubbla sidoroder i aktern d\xc3\xa4r det \xc3\xa4ven fanns ett t\xc3\xa4lt som skydd f\xc3\xb6r kaptenens sovplats. F\xc3\xb6ren hade en upph\xc3\xb6jd skans i f\xc3\xb6ren med skydd f\xc3\xb6r en specialbyggd h\xc3\xa4vert som kunde spruta grekisk eld, en tidig form av eldkastare. Ytterligare h\xc3\xa4vertar kunde placeras vid relingarna i mitten av fartyget. En pavisad, en st\xc3\xa4llning d\xc3\xa4r soldater kunde h\xc3\xa4nga upp sina sk\xc3\xb6ldar, l\xc3\xb6pte l\xc3\xa4ngs relingarna och gav skydd \xc3\xa5t bes\xc3\xa4ttningen p\xc3\xa5 d\xc3\xa4ck. St\xc3\xb6rre fartyg kunde ocks\xc3\xa5 ha tr\xc3\xa4torn p\xc3\xa5 vardera sida om masten, ett arv fr\xc3\xa5n de romerska liburnerna, som kunde anv\xc3\xa4ndas som en upph\xc3\xb6jd stridsplattform av b\xc3\xa5gskyttar. Speronen i f\xc3\xb6ren var t\xc3\xa4nkt att bestryka och bryta av \xc3\xa5rorna p\xc3\xa5 fientliga fartyg. Genom att ta ifr\xc3\xa5n fienden man\xc3\xb6verf\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga kunde man s\xc3\xa4tta in anfall med distansvapen eller \xc3\xa4ntra d\xc3\xa4r de var som svagast (l\xc3\xa4ngs sidorna och i aktern)._NEWLINE_Utgr\xc3\xa4vningarna i Yenikapi i Istanbul har bland annat fyra dromoner av galea-typ har byggts efter ett enhetligt m\xc3\xb6nster vilket tyder p\xc3\xa5 att skeppsbygget var en standardiserad process. De var omkring 30 m l\xc3\xa5nga och byggda av svarttall och orientalisk platan.\n_START_SECTION_\nVarianter\n_START_PARAGRAPH_\nUnder 900-talet fanns tre slags biremer som byggde p\xc3\xa5 dromonen vilka dokumenterats i samband med de expeditioner som s\xc3\xa4ndes f\xc3\xb6r att bek\xc3\xa4mpa emiratet p\xc3\xa5 Kreta 911 och 949: (chelandion) ousiakon, av ousia, termen f\xc3\xb6r bes\xc3\xa4ttning p\xc3\xa5 108 man; [chelandion] pamfylon som hade en bes\xc3\xa4ttning p\xc3\xa5 120\xe2\x80\x93160 man och som fick sitt namn fr\xc3\xa5n Pamfylien d\xc3\xa4r den kan ha anv\xc3\xa4nts som transportfartyg, alternativt att den hade "utvald bes\xc3\xa4ttning" (fr\xc3\xa5n pan-fylon, "alla stammar"); och till slut den "egentliga" dromonen som hade en bes\xc3\xa4ttning om tv\xc3\xa5 ousia._NEWLINE_I Konstantin VII:s De Ceremoniis, ett manuskript p\xc3\xa5 latin om ceremonier och etikett vid det bysantinska hovet, n\xc3\xa4mns en tung dromon som skulle haft en \xc3\xa4nnu st\xc3\xb6rre bes\xc3\xa4ttning p\xc3\xa5 230 roddare och 70 soldater. Marinhistorikern John Pryor har tolkat det som en tillf\xc3\xa4lligt f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rkt bes\xc3\xa4ttning medan Makrypoulias att det skulle motsvara en extra roddare f\xc3\xb6r varje \xc3\xa5ra \xc3\xb6ver d\xc3\xa4ck. En mindre variant med bara en rad med \xc3\xa5ror kallades mon\xc4\x93r\xc4\x93s ("en-radad") eller galea, ursprunget till ordet gal\xc3\xa4r med cirka 60 man i bes\xc3\xa4ttning som anv\xc3\xa4ndes som spaningsfartyg men \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 flyglarna i st\xc3\xb6rre slagformationer._NEWLINE_Tre-radiga dromoner, triremer, finns beskrivna i ett verk fr\xc3\xa5n 800-talet till\xc3\xa4gnat Basileios Lekapenos en parakoimomenos|parakoim\xc5\x8dmenos, den h\xc3\xb6gsta \xc3\xa4mbetsmannen vid det kejserliga hovet. Det finns bara bevarat i tre fragment och tar mycket inspiration fr\xc3\xa5n beskrivningar av antikens triremer och \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inte helt p\xc3\xa5litlig som k\xc3\xa4lla f\xc3\xb6r bysantinsk tid. Det finns d\xc3\xa4remot bel\xc3\xa4gg f\xc3\xb6r triremer i den fatimidiska muslimska flottan runt 1000- och 1100-talet och omn\xc3\xa4mnanden av kejsare Leo VI som talar om mycket stora arabiska fartyg kan tyda p\xc3\xa5 att de var triremer.\n_START_SECTION_\nNordiska omn\xc3\xa4mnanden\n_START_PARAGRAPH_\nI den isl\xc3\xa4ndska Grette den starkes saga med en handling som utspelar sig p\xc3\xa5 900-talet omtalas en man vid namn Torstein. Han var mycket stark men saktf\xc3\xa4rdig i sina r\xc3\xb6relser varf\xc3\xb6r han fick tillnamnet "dromond" efter det bysantiska fartyget, som f\xc3\xb6rknippades med n\xc3\xa5got stort och l\xc3\xa5ngsamt. Denna ber\xc3\xa4ttelse visar att man i Skandinavien k\xc3\xa4nde till f\xc3\xb6rekomsten av den bysantiska gal\xc3\xa4rtypen.'