b'\n_START_ARTICLE_\nCarsten Borchgrevink\n_START_PARAGRAPH_\nCarsten Egeberg Borchgrevink, f\xc3\xb6dd 1 december 1864 i Kristiania (nuvarande Oslo) i Norge, d\xc3\xb6d d\xc3\xa4r 21 april 1934, var en norsk polarfarare. Han var far till Ridley Borchgrevink.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nBorchgrevink studerade tre \xc3\xa5r vid Forstakademien i Tharandt i Sachsen, och utvandrade 1888 till Australien, d\xc3\xa4r han str\xc3\xb6vade vida omkring som naturforskare och lantm\xc3\xa4tare. F\xc3\xb6r att f\xc3\xb6rbereda sig till en utforskning av Antarktis, blev han 1892 l\xc3\xa4rare vid det till universitetet i Sydney knutna Cooerwooll Academy, d\xc3\xa4r han ansvarade f\xc3\xb6r ordnandet av det naturhistoriska museet.\n_START_SECTION_\nAntarktis\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x85r 1894 l\xc3\xa4mnade han anst\xc3\xa4llningen som l\xc3\xa4rare och blev ist\xc3\xa4llet matros p\xc3\xa5 ett s\xc3\xa4lf\xc3\xa5ngstfartyg, "Antarctic", som var uts\xc3\xa4nt att s\xc3\xb6ka efter gr\xc3\xb6nlandsval i de antarktiska farvattnen. "Antarctic" n\xc3\xa5dde 74\xc2\xb0 10\' sydlig bredd och p\xc3\xa5 hemv\xc3\xa4gen ankrade de vid Kap Adare p\xc3\xa5 Viktorias land. D\xc3\xa4refter hissades en roddb\xc3\xa5t ner i vattnet och expeditionsmedlemmar rodde b\xc3\xa5ten mot land. V\xc3\xa4l framme hoppade Borchgrevink f\xc3\xb6rst ut ur b\xc3\xa5ten och landsteg d\xc3\xa4rmed som den f\xc3\xb6rsta m\xc3\xa4nniska i v\xc3\xa4rlden p\xc3\xa5 jordens sj\xc3\xa4tte kontinent. Ytterligare fem m\xc3\xa4n ur bes\xc3\xa4ttningen landsteg p\xc3\xa5 detta, ditintills obetr\xc3\xa4dda fastland._NEWLINE_Efter \xc3\xa5terkomsten till Australien s\xc3\xb6kte Borchgrevink f\xc3\xa5 till st\xc3\xa5nd en stor vetenskaplig expedition och framlade planen d\xc3\xa4rtill f\xc3\xb6r den sj\xc3\xa4tte internationella geografiska kongressen i London 1895. Efter att under 1896 genom skrifter och f\xc3\xb6redrag i England, Tyskland, USA och Australien ha gjort propaganda f\xc3\xb6r denna plan, fick han omsider av den engelske f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ggaren sir George Newnes 35 000 pund till sitt f\xc3\xb6rfogande f\xc3\xb6r att realisera densamma._NEWLINE_Med det av Colin Archer byggda skeppet "Southern Cross", som f\xc3\xb6rdes av kapten B. Jensen och var rustat f\xc3\xb6r tre \xc3\xa5rs uppeh\xc3\xa5ll i polartrakterna, l\xc3\xa4mnade han Kristiania 30 juni 1898 f\xc3\xb6r att \xc3\xb6ver London och Tasmanien s\xc3\xa4tta kurs p\xc3\xa5 Kap Adare. Skeppet n\xc3\xa5dde 30 december samma \xc3\xa5r 62\xc2\xb0 sydlig bredd och 159\xc2\xb0 15\' \xc3\xb6stlig l\xc3\xa4ngd. fram till packisen, och efter en h\xc3\xa5rd strid mot storm och inpressning inl\xc3\xb6pte det 17 februari 1899 i Robertson Bay, v\xc3\xa4ster om Kap Adare._NEWLINE_Enligt det uppgjorda programmet \xc3\xb6vervintrade Borchgrevink j\xc3\xa4mte tio man i en p\xc3\xa5 udden uppf\xc3\xb6rd hydda. "Southern Cross" \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde till Australien i mars. Under de p\xc3\xa5f\xc3\xb6ljande nio m\xc3\xa5nader gjordes magnetiska och meteorologiska observationer, sl\xc3\xa4dexpeditioner i ett stort antal, botaniska och zoologiska insamlingar gjordes och Cape Adare bestegs. Sedan "Southern Cross" p\xc3\xa5 nytt ankrat i Robertson Bay, gick expeditionen \xc3\xa5ter ombord och fortsatte vidare s\xc3\xb6derut till 78\xc2\xb0 37\' sydlig bredd, den sydligaste punkt, som n\xc3\xa5got skepp dittills uppn\xc3\xa5tt. H\xc3\xa4rifr\xc3\xa5n f\xc3\xb6retog Borchgrevink, \xc3\xa5tf\xc3\xb6ljd av tv\xc3\xa5 norska samer, en sl\xc3\xa4df\xc3\xa4rd mot landets inre till 78\xc2\xb0 50\', passerade de av James Clark Ross iakttagna vulkanerna Mount Erebus och Mount Terror samt bergen Mount Sabine, Mount Murchison och Mount Melbourne samt n\xc3\xa5dde slutligen den m\xc3\xa4ktiga isbarri\xc3\xa4ren. D\xc3\xa4refter \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde han till skeppet, och 1 april 1900 var "Southern Cross" \xc3\xa5ter i Nya Zeeland.\n_START_SECTION_\nEpilog\n_START_PARAGRAPH_\nTillbaka i Storbritannien fick Borchgrevink inte det erk\xc3\xa4nnande som han f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nade, delvis tack vare sin egen sj\xc3\xa4lvframh\xc3\xa4vdande stil och det d\xc3\xa5liga f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet som han hade f\xc3\xa5tt till de andra expeditionsdeltagarna, samt till ordf\xc3\xb6randen i Royal Geographical Society (RGS) som heller hade \xc3\xb6nskat samla st\xc3\xb6d till en Antarktisexpediton ledd av Robert F. Scott. Han blev dock hedrad av Royal Scottish Geographical Society och i Norge blev han utn\xc3\xa4mnd till riddare av Sankt Olavs orden._NEWLINE_1902 reste Borchgrevink till Martinique f\xc3\xb6r National Geographic Society i Washingtons r\xc3\xa4kning. D\xc3\xa4r studerade han vulkanen Montagne Pel\xc3\xa9e. Det blev hans sista f\xc3\xa4ltstudie. 1929 beslutade Stortinget att tilldela Borchgrevink ett \xc3\xa5rligt statsstipendium p\xc3\xa5 3 000 kr f\xc3\xb6r hans pionj\xc3\xa4rarbete. 1930 fick han RGS\' Patron\'s Medal (The Royal Geographical Society\'s Gold Medal) f\xc3\xb6r sina bedrifter i Antarktis. Flera geografiska objekt i Antarktis \xc3\xa4r namngivna efter Borchgrevink som exempelvis Borchgrevink Glacier._NEWLINE_St\xc3\xb6rsta delen av de gjorda samlingarna tillf\xc3\xb6ll engelska museer och vetenskapliga institutioner. Borchgrevinks reseskildring First on the Antarctic Continent 1898\xe2\x80\x931900 (1901) \xc3\xb6versattes till flera spr\xc3\xa5k.'