b'\n_START_ARTICLE_\nLa Petite Mari\xc3\xa9e\n_START_PARAGRAPH_\nLe Petite Mari\xc3\xa9e \xc3\xa4r en op\xc3\xa9ra bouffe i tre akter med musik av Charles Lecocq och libretto av Eug\xc3\xa8ne Leterrier och Albert Vanloo. Den hade premi\xc3\xa4r p\xc3\xa5 Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre de la Renaissance i Paris den 21 december 1875. Handlingen utspelas i 1500-talets Italien och r\xc3\xb6r sig kring en farsartad komplikation d\xc3\xa4r hj\xc3\xa4lten tas "p\xc3\xa5 bar g\xc3\xa4rning" med den lokale \xc3\xa4dlingens hustru._NEWLINE_Stycket togs v\xc3\xa4l emot och spelades mer \xc3\xa4n 200 g\xc3\xa5nger. Den sattes senare upp i London, New York, Berlin och Wien, men har aldrig f\xc3\xa5tt en permanent plats i operarepertoaren.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nI b\xc3\xb6rjan av 1870-talet hade Lecocq hade g\xc3\xa5tt fr\xc3\xa5n relativ anonymitet till att ers\xc3\xa4tta Jacques Offenbach som Paris favoritkomposit\xc3\xb6r av komiska operor. Hans La Fille de Madame Angot, med premi\xc3\xa4r i Bryssel 1872 och p\xc3\xa5f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5r i Paris, hade slagit kassarekord, och hans op\xc3\xa9ra bouffe Girofl\xc3\xa9-Girofla (1874) hade varit en succ\xc3\xa9 i Bryssel, Paris och internationellt. Lecocq, som hade bott i Bryssel under n\xc3\xa5gra \xc3\xa5r, flyttade tillbaka till sin hemstad Paris, d\xc3\xa4r de flesta av hans operetter skulle f\xc3\xa5 premi\xc3\xa4r. En av hans medarbetare i La Fille de Madame Angot, Victor Koning, hade tagit \xc3\xb6ver ledarskapet f\xc3\xb6r Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre de la Renaissance, och samlat en ensemble lett av en s\xc3\xa5ngerska som  Kurt G\xc3\xa4nzl kallar "den regerande drottningen av Parisop\xc3\xa9rette", Jeanne Granier. Lecocq var i behov av en ytterligare succ\xc3\xa9 efter att ha misslyckat med sina tv\xc3\xa5 senaste verk: Les Pr\xc3\xa9s Saint-Gervais (1874) och Le Ponpon (1875).\n_START_SECTION_\nPremi\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nVerket hade premi\xc3\xa4r p\xc3\xa5 Th\xc3\xa9\xc3\xa2tre de la Renaissance den 21 december 1875, den f\xc3\xb6rsta upps\xc3\xa4ttningen d\xc3\xa4r under Konings ledning. Han hade best\xc3\xa4llt kostsamma kostymer och dekorer samt engagerat en f\xc3\xb6rstklassig ensemble. Granier, F\xc3\xa8lix Puget, Eug\xc3\xa8ne Vauthier och Alphonsine var bekanta f\xc3\xb6r publiken i Paris efter Lecocqs senate succ\xc3\xa9, Girofl\xc3\xa9-Girofla. Stycket blev omedelbart en hit och spelades 212 g\xc3\xa5nger.\n_START_SECTION_\nKritik och recensioner\n_START_PARAGRAPH_\nDet f\xc3\xb6rekom en viss kritik att stycket p\xc3\xa5minde om Girofl\xc3\xa9-Girofla b\xc3\xa5de vad g\xc3\xa4llde handling och musik, men de musiknummer som prisades var Podest\xc3\xa0s rondo "Le jour o\xc3\xb9 tu te marieras"; "sv\xc3\xa4rdskupletten" "Ce n\'est pas, camarade"; tv\xc3\xa5 nummer i akt II: "Donnez-moi votre main" och "n\xc3\xa4ktergalss\xc3\xa5ngen" "Or donc en Romagne vivait"; och s\xc3\xa4rskilt en duett mellan hj\xc3\xa4lten och hj\xc3\xa4ltinnan, "Vraiment, j\'en ris d\'avance".\n_START_SECTION_\nUpps\xc3\xa4ttningar\n_START_PARAGRAPH_\nVid tiden f\xc3\xb6r den f\xc3\xb6rsta nypremi\xc3\xa4ren i Paris (1877) var Granier opasslig och ersattes av Jane Hading. Det f\xc3\xb6rekom ytterligare upps\xc3\xa4ttningar i Paris 1880 (med Granier), 1887, 1908, 1909 och 1921. Sedan dess har verket s\xc3\xa4llan satts upp, men det fick en kort speltid p\xc3\xa5 Odeon Theatre i Marseille 2002._NEWLINE_Stycket spelades (p\xc3\xa5 franska) i London 1876 och 1888. En engelsk \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning gjord av Harry Greenbank anv\xc3\xa4ndes f\xc3\xb6r en upps\xc3\xa4ttning d\xc3\xa4r 1897 med titeln The Scarlet Feather, med musiknummer komponerade av Lionel Monckton. En fransk upps\xc3\xa4ttning gavs i New York 1877. Tyska \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttningar anv\xc3\xa4ndes i Berlin 1877 och Wien 1879.'