b'\n_START_ARTICLE_\nRutsopp\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rekomst\n_START_PARAGRAPH_\nRutsoppen har en vid utbredning i Europa, men detaljerna \xc3\xa4r oklara p\xc3\xa5 grund av att den tidigare f\xc3\xb6rv\xc3\xa4xlats med den 2003 nybeskrivna arten Xerocomellus cisalpinus. I Finland f\xc3\xb6rekommer den l\xc3\xa4ngst i s\xc3\xb6der, den \xc3\xa4r t\xc3\xa4mligen allm\xc3\xa4n i Danmark och i Norge f\xc3\xb6rekommer den i kusttrakterna i s\xc3\xb6dra delen av landet. I Sverige har den sin huvudsakliga utbredning norrut till Uppland och V\xc3\xa4rmland. Den bildar ektomykorrhiza med framf\xc3\xb6r allt bok och ek.\n_START_SECTION_\nK\xc3\xa4nnetecken\n_START_PARAGRAPH_\nHatten blir upp till 10\xc2\xa0cm i diameter, \xc3\xa4r f\xc3\xb6rst v\xc3\xa4lvd men sedan utbredd. Hatthuden \xc3\xa4r sammetsluden (som ung), ljust till m\xc3\xb6rkt brun och med tiden uppsprickande s\xc3\xa5 att den rosa underhuden syns i sprickorna. Porerna \xc3\xa4r gula, men olivf\xc3\xa4rgas med tiden av sporer (som \xc3\xa4r sl\xc3\xa4ta), och bl\xc3\xa5nar svagt vid tryck. Fotens grundf\xc3\xa4rg \xc3\xa4r gul men den \xc3\xa4r vanligen, s\xc3\xa4rskilt i de nedre delarna, mer eller mindre t\xc3\xa4ckt av r\xc3\xb6da gryn. K\xc3\xb6ttet \xc3\xa4r gulaktigt, ofta med r\xc3\xb6da f\xc3\xa4rger i fotbasen och just under hatthuden, och bl\xc3\xa5nar endast svagt i snittytor. Den kan f\xc3\xb6rv\xc3\xa4xlas med flera n\xc3\xa4rst\xc3\xa5ende arter, speciellt med X. cisalpinus, som den kan vara mycket sv\xc3\xa5rskild fr\xc3\xa5n (denna \xc3\xa4r dock tydligt bl\xc3\xa5nande i fotbasen och dess sporer \xc3\xa4r finstrimmiga). Blodsoppens hatthud spricker mycket s\xc3\xa4llan upp och dess sporer \xc3\xa4r strimmiga. Hatthuden hos falsk rutsopp spricker ocks\xc3\xa5 upp men den \xc3\xa4r endast s\xc3\xa4llan r\xc3\xb6daktig i sprickona och dess fot \xc3\xa4r s\xc3\xa4llan r\xc3\xb6daktig, utan mera brunsvart vid basen (f\xc3\xb6r att vara riktigt s\xc3\xa4ker \xc3\xa4r dess sporer trunkata, det vill s\xc3\xa4ga tv\xc3\xa4rt "avhuggna" i ena \xc3\xa4nden).\n_START_SECTION_\nTaxonomi\n_START_PARAGRAPH_\nDen franske botanikern Jean Baptiste Fran\xc3\xa7ois Bulliard beskrev 1789 Boletus communis och tv\xc3\xa5 \xc3\xa5r senare beskrev han Boletus chrysenteron, vilka av m\xc3\xa5nga betraktas som samma art. N\xc3\xa4stan 100 \xc3\xa5r senare, \xc3\xa5r 1888, f\xc3\xb6rdes den till det nya sl\xc3\xa4ktet Xerocomus av Lucien Qu\xc3\xa9let. Senare molekyl\xc3\xa4rfylogenetiska analyser placerar den i sl\xc3\xa4ktet Xerocomellus som skapades av Josef \xc5\xa0utara 2008._NEWLINE_Bulliards beskrivning av Boletus communis \xc3\xa4r v\xc3\xa4ldigt bristf\xc3\xa4llig och vissa mykologer anser att Bulliard beskrivit tv\xc3\xa5 olika arter och behandlar chrysenteron och communis som artskilda. N\xc3\xa5gra av dessa f\xc3\xb6r communis till andra befintliga arter, exempelvis Hortiboletus engelii eller Hortiboletus rubellus. Men (som om det inte redan vore tillr\xc3\xa4ckligt f\xc3\xb6rvirrat) \xc3\xa5r 2016 beskrev en grupp kinesiska mykologer dessutom den nya arten Xerocomellus communis..._NEWLINE_Artnamnet chrysenteron betyder "gyllene inkr\xc3\xa5m" och kommer fr\xc3\xa5n grekiska \xcf\x87\xcf\x81\xcf\x85\xcf\x83\xcf\x8c\xcf\x82 (chrysos "guld") och \xe1\xbc\x94\xce\xbd\xcf\x84\xce\xb5\xcf\x81\xce\xbf\xce\xbd (enteron "tarm").\n_START_SECTION_\nMatsvamp\n_START_PARAGRAPH_\nRutsoppen \xc3\xa4r \xc3\xa4tlig. Foten hos \xc3\xa4ldre exemplar \xc3\xa4r tr\xc3\xa4ig.'