b'\n_START_ARTICLE_\nJakob Philipp Fallmerayer\n_START_PARAGRAPH_\nJakob Philipp Fallmerayer, f\xc3\xb6dd 10 december 1790 n\xc3\xa4ra Brixen i Tyrolen, d\xc3\xb6d 26 april 1861 i M\xc3\xbcnchen, var en \xc3\xb6sterrikisk historiker och orientalist._NEWLINE_Fallmerayer studerade till en b\xc3\xb6rjan teologi och juridik, men \xc3\xb6vergick helt till historia och filologi. S\xc3\xa5som bayersk infanteril\xc3\xb6jtnant tog han del i krigen mot Napoleon I 1813-14 och 1815. Efter erh\xc3\xa5llet avsked, 1818, fick han anst\xc3\xa4llning f\xc3\xb6rst vid gymnasiet i Augsburg och sedan vid lyceet i Landshut. \xc3\x85ren 1831-34 f\xc3\xb6retog han i den ryske f\xc3\xa4ltmarskalken Aleksandr Osterman-Tolstojs s\xc3\xa4llskap en l\xc3\xa4ngre studieresa till Grekland och Levanten. _NEWLINE_D\xc3\xa5 han p\xc3\xa5 grund av sina liberala \xc3\xa5sikter f\xc3\xb6rbj\xc3\xb6ds att f\xc3\xb6rel\xc3\xa4sa vid M\xc3\xbcnchens universitet, gav han sig 1836 \xc3\xa5ter ut p\xc3\xa5 resor (1840-41 och 1847 bes\xc3\xb6kte han \xc3\xa5ter Orienten), men kallades av 1848 \xc3\xa5rs politiska tilldragelser tillbaka till Bayern. Han utn\xc3\xa4mndes samma \xc3\xa5r till professor i historia vid universitetet i M\xc3\xbcnchen och valdes till ledamot av Frankfurtparlamentet. P\xc3\xa5 grund av sitt deltagande i rumpparlamentet i Stuttgart avsattes han 1849 fr\xc3\xa5n professuren och m\xc3\xa5ste bege sig till Schweiz. Efter amnestin i april 1850 fick han emellertid \xc3\xa5terv\xc3\xa4nda till M\xc3\xbcnchen. _NEWLINE_Fallmerayer \xc3\xa4r fr\xc3\xa4mst k\xc3\xa4nd f\xc3\xb6r sin forskning om den turkisk-grekiska halv\xc3\xb6ns historia. Hans kontroversiella p\xc3\xa5st\xc3\xa5ende om att de nutida grekerna inte h\xc3\xa4rstammar fr\xc3\xa5n de gamla grekerna, utan \xc3\xa4r ett blandfolk av slaviska stammar, vilka under folkvandringstiden besatt Grekland och sedermera av bysantinska riket underkuvats samt d\xc3\xa4rifr\xc3\xa5n f\xc3\xa5tt grekiskt spr\xc3\xa5k, blev starkt omstritt.'