b'\n_START_ARTICLE_\nVi (helgedom)\n_START_PARAGRAPH_\nVi (fsv. w\xc4\xab, isl. v\xc3\xa9, n.) \xc3\xa4r en gammal ben\xc3\xa4mning p\xc3\xa5 en nordisk f\xc3\xb6rkristen helgedom.\n_START_SECTION_\nEtymologi\n_START_PARAGRAPH_\nOrdet vi \xc3\xa4r n\xc3\xa4ra besl\xc3\xa4ktat med verbet viga (isl. v\xc3\xadgja), och anger att platsen var invigd och helgad \xc3\xa5t en viss gudom. S\xc3\xa5v\xc3\xa4l substantivet vi som verbet viga utg\xc3\xa5r fr\xc3\xa5n ett samgermanskt adjektiv *w\xc4\xabhaz, p\xc3\xa5 gotiska we\xc3\xadhs, och som \xc3\xa4ven ing\xc3\xa5r i det tyska Weihe, p\xc3\xa5 fornh\xc3\xb6gtyska w\xc4\xabh\xc4\xab \xe2\x80\x99helighet\xe2\x80\x99, och en rad sammans\xc3\xa4ttningar p\xc3\xa5 weih-.\n_START_SECTION_\nOrtnamn\n_START_PARAGRAPH_\nVi \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 ett vanligt element i svenska ortnamn, som Viby och Ullevi.\n_START_SECTION_\nPersonkarakt\xc3\xa4ristik\n_START_PARAGRAPH_\nDen isl\xc3\xa4ndska formen v\xc3\xa9 f\xc3\xb6religger \xc3\xa4ven i uttrycket varg i veum (isl. vargur \xc3\xad v\xc3\xa9um), d\xc3\xa4r "veum" \xc3\xa4r dativ pluralform. "Varg" avser h\xc3\xa4r inte djuret \xe2\x80\x99ulv\xe2\x80\x99 (Canis lupus), utan en f\xc3\xb6rbrytare; jfr det tyska verbet w\xc3\xbcrgen \xe2\x80\x99strypa\xe2\x80\x99.'