b'\n_START_ARTICLE_\nJean Charles L\xc3\xa9onard de Sismondi\n_START_PARAGRAPH_\nJean Charles L\xc3\xa9onard Simonde de Sismondi (hette egentligen Simonde, men tillade namnet de Sismondi efter en, som han f\xc3\xb6rmodade, befryndad italiensk sl\xc3\xa4kt), f\xc3\xb6dd 9 maj 1773 i Gen\xc3\xa8ve, d\xc3\xb6d d\xc3\xa4r 23 juni 1842, var en schweizisk nationalekonom och historiker._NEWLINE_Sismondi vistades med sina f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrar f\xc3\xb6rst (1793-1794) i England, sedermera i Italien, d\xc3\xa4r hans far ink\xc3\xb6pte en lantegendom i n\xc3\xa4rheten av Florens. D\xc3\xa4r samlade han material f\xc3\xb6r sitt f\xc3\xb6rsta ekonomiska arbete Tableau d\'agriculture toscane (1801). \xc3\x85terkommen till Gen\xc3\xa8ve, utgav han Richesse commerciale (tv\xc3\xa5 band, 1803), i allm\xc3\xa4nhet grundat p\xc3\xa5 Adam Smiths verk. Hans viktigaste ekonomiska arbete \xc3\xa4r Nouveaux principes d\'\xc3\xa9conomie politique ou de la richesse dans ses rapports avec la population (tv\xc3\xa5 band, 1819; andra upplagan 1827). Senare skrev han \xc3\x89tudes sur les sciences sociales (tre band, 1836-1838). Tillsammans med Th\xc3\xa9odore Fix utgav han "Revue mensuelle d\'\xc3\xa9conomie politique" (1833-1836). _NEWLINE_Sismondi stod i m\xc3\xa5nga avseenden kvar p\xc3\xa5 sin ursprungliga smithianska st\xc3\xa5ndpunkt, samtidigt som han ur etisk synpunkt opponerade sig mot den klassiska skolans starkt egoistisk-individualistiska anda. Skolans syfte var, enligt Sismondi, obegr\xc3\xa4nsad produktion, men f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rm\xc3\xb6genheten ("la richesse") gl\xc3\xb6mde den m\xc3\xa4nniskan och hennes fysiska v\xc3\xa4lbefinnande, och det senare m\xc3\xa5ste enligt honom utg\xc3\xb6ra den ekonomiska vetenskapens m\xc3\xa5l. Han bek\xc3\xa4mpade \xc3\xa5sikten att produktionens resultat i och f\xc3\xb6r sig skapar efterfr\xc3\xa5gan, en uppfattning som fr\xc3\xa4mst f\xc3\xb6retr\xc3\xa4ddes av Jean-Baptiste Say. Med en i \xc3\xb6vrigt oh\xc3\xa5llbar s\xc3\xa4rskiljning mellan nationalprodukt och nationalinkomst f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte Sismondi bevisa faran av en av maskiner alltmer fr\xc3\xa4mjad allm\xc3\xa4n \xc3\xb6verproduktion, vilken utgjorde orsaken till kriserna. Han lade synbarligen huvudvikten p\xc3\xa5 fr\xc3\xa5gan om f\xc3\xb6rm\xc3\xb6genhetsf\xc3\xb6rdelningen; och i sin teori om "mieux-value" \xe2\x80\x93 ett slags merinkomst, som "den rike" tillskansade sig p\xc3\xa5 "den fattiges", p\xc3\xa5 den otillr\xc3\xa4ckligt avl\xc3\xb6nade arbetarens bekostnad - kan han i viss m\xc3\xa5n anses ha f\xc3\xb6regripit Karl Marx merv\xc3\xa4rdesl\xc3\xa4ra, trots att han inte h\xc3\xa4vdade att arbetet skulle vara den enda v\xc3\xa4rdeskapande faktorn. I samband med denna \xc3\xa5sk\xc3\xa5dning stod hans f\xc3\xb6rslag, att arbetsgivarna skulle \xc3\xa5l\xc3\xa4ggas att garantera arbetarnas f\xc3\xb6rs\xc3\xb6rjning vid sjukdom, arbetsl\xc3\xb6shet och \xc3\xa5lderdom. Staten m\xc3\xa5ste lagstifta om en dylik n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndig l\xc3\xb6n och ingripa f\xc3\xb6r en j\xc3\xa4mnare f\xc3\xb6rm\xc3\xb6genhetsf\xc3\xb6rdelning i allm\xc3\xa4nhet._NEWLINE_Sismondis positiva f\xc3\xb6rslag var dock i regel inte l\xc3\xa5ngtg\xc3\xa5ende. Han ville ge det lilla jordbruket stort utrymme; han var motst\xc3\xa5ndare till kapitalkoncentration och hade sympatier f\xc3\xb6r en korporativ ordning inom n\xc3\xa4ringslivet, medan han var en utpr\xc3\xa4glad anh\xc3\xa4ngare av frihandel. Emellertid blev Sismondi genom sitt best\xc3\xa4mda krav p\xc3\xa5 statsintervention f\xc3\xb6rel\xc3\xb6pare till de positiva socialpolitiker ("katedersocialister"), som flera \xc3\xa5rtionden senare upptr\xc3\xa4dde inom nationalekonomins historiska skola, vars metodologiska f\xc3\xb6rel\xc3\xb6pare Sismondi likaledes kan s\xc3\xa4gas ha varit. Han blev mycket l\xc3\xa4st av socialistiska f\xc3\xb6rfattare, p\xc3\xa5 vilka han fick t\xc3\xa4mligen stort inflytande._NEWLINE_Sismondis historiska, statsvetenskapliga och \xc3\xa4ven litteraturhistoriska f\xc3\xb6rfattarverksamhet var mycket omfattande. Han skrev bland annat Histoire des r\xc3\xa9publiques italiennes du moyen \xc3\xa2ge (16 band, 1807-1818, andra upplagan tio band, 1840-1844), som f\xc3\xb6rst gjorde honom uppm\xc3\xa4rksammad i Europas l\xc3\xa4rda v\xc3\xa4rld, Histoire des fran\xc3\xa7ais (31 band, 1821-1844), j\xc3\xa4mte det f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ende huvudsakligen grunden till hans rykte, Histoire de la renaissance de la libert\xc3\xa9 en Italie (tv\xc3\xa5 band, 1832) och Histoire de la chute de l\'empire romain (tv\xc3\xa5 band, 1835). N\xc3\xa4mnas kan \xc3\xa4ven hans Litt\xc3\xa9rature du midi de l\'Europe (fyra band, 1813-1829; fj\xc3\xa4rde upplagan 1840) och den historiska ber\xc3\xa4ttelsen Julia Severa ou l\'an 492 (tre band, 1822). Trots att han var politiskt liberal och i yngre \xc3\xa5r n\xc3\xa4stan angloman, var han ingen v\xc3\xa4n av franska kejsard\xc3\xb6mets fall; under "de hundra dagarna" f\xc3\xb6rsvarade han Napoleon I:s f\xc3\xb6rfattningsplaner och fick f\xc3\xb6retr\xc3\xa4de hos kejsaren. Efter restaurationen 1815 l\xc3\xa4mnade han Paris, d\xc3\xa4r han varit bosatt sedan 1813. Han blev ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm 1826 och av Vitterhetsakademien samma \xc3\xa5r.'