b'\n_START_ARTICLE_\nDe Havilland Hornet\n_START_SECTION_\nUtveckling\n_START_PARAGRAPH_\nI slutet av 1941 var de Havillands utvecklingsavdelning klara med utvecklingen av Mosquito som var i full produktion samtidigt som utvecklingen av Vampire l\xc3\xa5g p\xc3\xa5 is i v\xc3\xa4ntan p\xc3\xa5 en l\xc3\xa4mplig motor. Man beslutade sig d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r att p\xc3\xa5 eget bev\xc3\xa5g p\xc3\xa5b\xc3\xb6rja arbetet med en bombflygplan som skulle vara st\xc3\xb6rre, snabbare och tyngre bev\xc3\xa4pnad \xc3\xa4n Mosquito. Ett s\xc3\xa5dant flygplan skulle kr\xc3\xa4va kraftigare motorer \xc3\xa4n de Rolls-Royce Merlin som anv\xc3\xa4ndes i Mosquito. Men det enda motoralternativet som fanns att tillg\xc3\xa5 var Napier Sabre som \xc3\xa4nnu led av d\xc3\xa5lig tillf\xc3\xb6rlitlighet. \xc3\x85r 1942 valde man d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r att g\xc3\xa5 motsatt v\xc3\xa4g; i st\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r ett bombflygplan som var st\xc3\xb6rre och snabbare \xc3\xa4n Mosquito koncentrerade man sig i st\xc3\xa4llet p\xc3\xa5 ett jaktflygplan som skulle vara mindre och snabbare \xc3\xa4n Mosquito. Genom att konstruera flygkroppen f\xc3\xb6r bara en bes\xc3\xa4ttningsman kunde den g\xc3\xb6ras mindre och l\xc3\xa4ttare vilket i kombination med slankare vingar och en kraftigare version av Merlin-motorn gjorde Hornet b\xc3\xa5de snabbare och mer l\xc3\xa4ttman\xc3\xb6vrerad \xc3\xa4n Mosquito._NEWLINE_I slutet av 1942 stod en fullskalemodell f\xc3\xa4rdig i de\xc2\xa0Havillands fabrik i Hatford. Den demonstrerades f\xc3\xb6r John Moore-Brabazon som var ansvarig f\xc3\xb6r flygproduktionen i Storbritannien. Den vann inget omedelbart st\xc3\xb6d, men i juni 1943 fick den klartecken av Luftministeriet. Prototypen b\xc3\xb6rjade byggas i januari 1944 och genomf\xc3\xb6rde sin jungfruflygning 20 juli samma \xc3\xa5r. I slutet av 1944 p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjades serieproduktionen och det f\xc3\xb6rsta serieproducerade flygplanet levererades 28 februari 1945. Flera prototyper byggdes ocks\xc3\xa5 varav tv\xc3\xa5 marinanpassade med radar och landningskrok men utan f\xc3\xa4llbara vingar._NEWLINE_Flera olika versioner av Hornet utvecklades efter hand. Det f\xc3\xb6rsta var spaningsversionen PR\xc2\xa02 d\xc3\xa4r automatkanonerna togs bort och tre kameror monterades i dess st\xc3\xa4lle. Den fick \xc3\xa4ven ut\xc3\xb6kad br\xc3\xa4nslekapacitet. Den extra br\xc3\xa4nslekapaciteten f\xc3\xb6rdes ocks\xc3\xa5 \xc3\xb6ver till jaktversionen F\xc2\xa03 som dessutom fick m\xc3\xb6jligheten att b\xc3\xa4ra raketer eller f\xc3\xa4lltankar under vingarna (den ursprungliga F\xc2\xa01 kunde bara b\xc3\xa4ra bomber). Det fanns \xc3\xa4ven en spaningsvariant d\xc3\xa4r automatkanonerna beh\xc3\xb6lls och kamerorna i st\xc3\xa4llet monterades l\xc3\xa4ngre akterut (FR\xc2\xa04)._NEWLINE_Den marina varianten Sea Hornet hade vikbara vingar, extra f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rkningar av flygkroppen, f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rkt landningsst\xc3\xa4ll, samt landningskrok och katapultkrokar. F\xc3\xb6r\xc3\xa4ndringarna lade till 250\xc2\xa0kg p\xc3\xa5 vikten vilket tillsammans med att motorerna i Sea\xc2\xa0Hornet var nertrimmade med 40\xc2\xa0hk gjorde att maxhastigheten var 18\xc2\xa0km/h l\xc3\xa5ngsammare \xc3\xa4n f\xc3\xb6r en vanlig Hornet. Grundversionen av Sea\xc2\xa0Hornet hade beteckningen F\xc2\xa020, men det fanns \xc3\xa4ven en nattjaktvariant (NF\xc2\xa021) f\xc3\xb6rsedd med en AN/APS-4 centimeterradar i en f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngd nos och en f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngd cockpit med en radarnavigat\xc3\xb6r bakom piloten. \xc3\x84ven en spaningsversion (PR\xc2\xa022) motsvarande PR\xc2\xa02 byggdes ocks\xc3\xa5.\n_START_SECTION_\nKonstruktion\n_START_PARAGRAPH_\nI likhet med Mosquito var Hornet huvudsakligen byggd i tr\xc3\xa4 med en stomme av gran kl\xc3\xa4dd med plywood (bj\xc3\xb6rk-balsa-bj\xc3\xb6rk) sammanfogad med karbamidformaldehyd. Endast stabilisatorn och vingarnas undersida var tillverkade i aluminium. Trots att vingarna var slankare \xc3\xa4n p\xc3\xa5 Mosquito var de styvare och kunde d\xc3\xa4rmed klara st\xc3\xb6rre G-krafter._NEWLINE_Motorerna var en variant av Rolls-Royce Merlin som var specialbyggd f\xc3\xb6r att ha mindre frontyta \xc3\xa4n tidigare modeller. Den utvecklade dessutom mer \xc3\xa4n 2\xc2\xa0000\xc2\xa0h\xc3\xa4stkrafter tack vare mer \xc3\xb6verladdning \xc3\xa4n tidigare modeller vilket ocks\xc3\xa5 gjorde den effektivare p\xc3\xa5 h\xc3\xb6g h\xc3\xb6jd. Hornet var det f\xc3\xb6rsta brittiska flygplan med tv\xc3\xa5 motorer d\xc3\xa4r propellrarna inte roterade \xc3\xa5t samma h\xc3\xa5ll. Motorn i h\xc3\xb6gervingen roterade visserligen medurs, men rotationsriktningen \xc3\xa4ndrades i reduktionsv\xc3\xa4xeln. Dessutom hade den kylvattenpumpen p\xc3\xa5 v\xc3\xa4nster sida och kompressorn p\xc3\xa5 h\xc3\xb6ger sida medan motorn i v\xc3\xa4nster vinge hade tv\xc3\xa4rt om. Detta f\xc3\xb6r att kylaren satt innanf\xc3\xb6r motorn medan luftintaget satt utanf\xc3\xb6r._NEWLINE_Huvudbev\xc3\xa4pningen bestod av fyra stycken fram\xc3\xa5triktade 20\xc2\xa0mm Hispano-Suiza automatkanoner monterade under pilotens s\xc3\xa4te. Dessutom kunde Hornet bev\xc3\xa4pnas med tv\xc3\xa5 stycken 454\xc2\xa0kg (1\xc2\xa0000\xc2\xa0lb) bomber eller \xc3\xa5tta stycken RP-3 raketer under vingarna.\n_START_SECTION_\nRoyal Air Force\n_START_PARAGRAPH_\nNo.64 Squadron var den f\xc3\xb6rsta division att utrustas med Hornets 1946. Totalt kom \xc3\xa5tta av RAF:s divisioner att f\xc3\xa5 Hornets mellan 1946 och 1955. Den 15 september 1949 satte en Hornet hastighetsrekord p\xc3\xa5 str\xc3\xa4ckan Storbritannien\xe2\x80\x93Gibraltar med en genomsnittsfart p\xc3\xa5 574,5\xc2\xa0km/h. Rekordet slogs av en annan pilot i samma Hornet under \xc3\xa5terf\xc3\xa4rden till Storbritannien tre dagar senare med 701,5\xc2\xa0km/h. Samma \xc3\xa5r kom en Hornet tv\xc3\xa5a i sista upplagan av National Air Races i Elmdon. I takt med att jetjaktplan som de\xc2\xa0Havilland Vampire b\xc3\xb6rjade tas i tj\xc3\xa4nst i b\xc3\xb6rjan av 1950-talet f\xc3\xb6rdes m\xc3\xa5nga Hornets \xc3\xb6ver till Fj\xc3\xa4rran \xc3\x96stern d\xc3\xa4r det bed\xc3\xb6mdes att deras r\xc3\xa4ckvidd var en st\xc3\xb6rre f\xc3\xb6rdel. Det var ocks\xc3\xa5 d\xc3\xa4r som de sattes in i strid under Malayakrisen d\xc3\xa4r den genomf\xc3\xb6rde precisionsanfall som komplement till bombmattorna fr\xc3\xa5n Avro Lincolns. Hornet togs ur tj\xc3\xa4nst 1965.\n_START_SECTION_\nRoyal Navy\n_START_PARAGRAPH_\nDen 1 juni 1947 blev No.801 Squadron den f\xc3\xb6rsta divisionen i Fleet Air Arm att utrustas med Sea\xc2\xa0Hornets. Det blev dock No.806 Squadron som f\xc3\xb6rst tog Sea\xc2\xa0Hornet till sj\xc3\xb6ss 1948 ombord p\xc3\xa5 det kanadensiska hangarfartyget HMCS\xc2\xa0Magnificent. Tre Sea\xc2\xa0Hornets, tv\xc3\xa5 Sea\xc2\xa0Furies och en Sea\xc2\xa0Vampire fraktades \xc3\xb6ver till Nordamerika ombord p\xc3\xa5 Magnificent f\xc3\xb6r att delta i flyguppvisningar och f\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljningskampanjer. Den f\xc3\xb6rsta \xe2\x80\x9driktiga\xe2\x80\x9d sj\xc3\xb6kommenderingen genomf\xc3\xb6rdes dock av No.801 Squadron 1949 ombord p\xc3\xa5 HMS\xc2\xa0Implacable. Totalt fjorton divisioner kom att utrustas med Sea\xc2\xa0Hornets. Brittiska flottan gjorde bed\xc3\xb6mningen att Sea\xc2\xa0Hornets var f\xc3\xb6r stora f\xc3\xb6r att effektivt kunna anv\xc3\xa4ndas ombord p\xc3\xa5 Colossus-klassen och de baserades efter 1951 endast p\xc3\xa5 de st\xc3\xb6rre hangarfartygen i Illustrious- och Implacable-klasserna. Sea\xc2\xa0Hornet togs ur tj\xc3\xa4nst 1957 och skrotades eftersom en del flygplan b\xc3\xb6rjat uppvisa tecken p\xc3\xa5 r\xc3\xb6ta.\n_START_SECTION_\n\xc3\x96vriga anv\xc3\xa4ndare\n_START_PARAGRAPH_\nEndast tv\xc3\xa5 flygplan har exporterats, ett till Australien och ett till Kanada, b\xc3\xa5da av typen Sea\xc2\xa0Hornet F\xc2\xa020. Den australiska skrotades 1950 medan den kanadensiska s\xc3\xa5ldes till Spartan Air Services 1949. Den skrotades efter ett haveri 11 juni 1952.'