b'\n_START_ARTICLE_\nISO/IEC 6937\n_START_PARAGRAPH_\nISO/IEC 6937 \xc3\xa4r en teckenkodning f\xc3\xb6r datorer, en multibyte-utvidgning av ASCII, eller r\xc3\xa4ttare av ISO/IEC 646-IRV. Tanken med ISO/IEC 6937 \xc3\xa4r att st\xc3\xb6dja diakritiska tecken i europeiska spr\xc3\xa5k som skrivs med latinska tecken. Det finns i dessa spr\xc3\xa5k totalt sett betydligt fler kombinationer \xc3\xa4n de 128 som \xc3\xa4r vad som finns utrymme f\xc3\xb6r i en ut\xc3\xb6kad ASCII f\xc3\xb6rutom grundbokst\xc3\xa4ver mm. I princip st\xc3\xb6der ISO/IEC 6937 alla europeiska spr\xc3\xa5k som skrivs med latinska tecken. Standarden \xc3\xa4r inte mycket anv\xc3\xa4nd numera._NEWLINE_Vissa kodv\xc3\xa4rden anv\xc3\xa4nds som startbyte f\xc3\xb6r bokst\xc3\xa4ver med diakriter ("accenter"). Startbytens v\xc3\xa4rde indikerar mestadels vilket diakrit som bokstaven har, och f\xc3\xb6ljebyten \xc3\xa4r ASCII-v\xc3\xa4rdet f\xc3\xb6r bokstaven som diakriten applicerats p\xc3\xa5. Bara vissa kombinationer av startbyte och f\xc3\xb6ljebyte \xc3\xa4r till\xc3\xa5tna, och att det finns undantag fr\xc3\xa5n tolkningsregeln av startbyten f\xc3\xb6r vissa f\xc3\xb6ljebyte. Observera dock att inga kombinerande tecken kodas i ISO/IEC 6937. Men man kan representera vissa frist\xc3\xa5ende diakriter, i de flesta fall genom att f\xc3\xb6ljebyten \xc3\xa4r koden f\xc3\xb6r ett blanktecken. Denna standard st\xc3\xb6ds av Unicode, allts\xc3\xa5 kan textfiler i ISO/IEC 6937 omvandlas till Unicode och tillbaka till samma ISO/IEC 6937-fil. Men man avr\xc3\xa5ds fr\xc3\xa5n att anv\xc3\xa4nda denna metod i Unicode. Ist\xc3\xa4llet ska man anv\xc3\xa4nda de f\xc3\xa4rdiga teckenkombinationer som st\xc3\xb6ds._NEWLINE_Till exempel representeras i ISO/IEC 6937 grav accent med 0xC1, och tilde med 0xC4. D\xc3\xa5 tolkas f\xc3\xb6ljden 0xC1 (\xc2\xb4), 0x61 (a), 0xC4 (~), 0x4E (n) som \xc3\xa1\xc3\xb1.'