b'\n_START_ARTICLE_\nEinstein\xe2\x80\x93Podolsky\xe2\x80\x93Rosen-paradoxen\n_START_SECTION_\nInledning\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb6r de klassiska fysikerna var kvantfysikens syns\xc3\xa4tt, d\xc3\xa4r en fysikalisk storhet som r\xc3\xb6relsem\xc3\xa4ngd eller spinn inte antar ett v\xc3\xa4rde innan en m\xc3\xa4tning utf\xc3\xb6rs, fr\xc3\xa4mmande och Albert Einstein \xc3\xa4r k\xc3\xa4nd f\xc3\xb6r att ha ifr\xc3\xa5gasatt det med orden "Gud spelar inte t\xc3\xa4rning [med universum]". (Einstein f\xc3\xb6rkastade tron p\xc3\xa5 en personlig gud och det diskuteras om han ansl\xc3\xb6t sig till en panteistisk v\xc3\xa4rldsbild eller om han talade om Gud metaforiskt, vilket \xc3\xa4r vanligt bland fysiker.)_NEWLINE_F\xc3\xb6r att motbevisa kvantfysiken st\xc3\xa4llde Einstein upp ett tankeexperiment som han senare utvecklade i samarbete med Podolsky och Rosen och publicerade 1935. F\xc3\xb6rs\xc3\xb6ket g\xc3\xa5r ut p\xc3\xa5 att tv\xc3\xa5 elektroner som tillh\xc3\xb6r samma system skiljs \xc3\xa5t och s\xc3\xa4nds iv\xc3\xa4g \xc3\xa5t varsitt h\xc3\xa5ll. Under vissa omst\xc3\xa4ndigheter f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ger kvantfysiken att en m\xc3\xa4tning av den ena elektronen omedelbart p\xc3\xa5verkar den andra trots att avst\xc3\xa5ndet mellan dem \xc3\xa4r (o\xc3\xa4ndligt) stort. Denna direkta "sp\xc3\xb6klika avst\xc3\xa5ndsverkan", som Einstein uttryckte det, \xc3\xa4r uppkallad efter f\xc3\xb6rfattarnas efternamn.\n_START_SECTION_\nExempel\n_START_PARAGRAPH_\nProblemet med EPR-paradoxen kan n\xc3\xa5gorlunda enkelt f\xc3\xb6rklaras utan att anv\xc3\xa4nda egentlig fysik, med hj\xc3\xa4lp av en t\xc3\xa4nkt uppst\xc3\xa4llning. L\xc3\xa5t en l\xc3\xa5da st\xc3\xa5 i ett rum, som med j\xc3\xa4mna mellanrum spottar ut tv\xc3\xa5 partiklar i tv\xc3\xa5 riktningar. Varje partikel f\xc3\xa5ngas upp av varsin detektor, som kan vara inst\xc3\xa4lld p\xc3\xa5 ett av tre s\xc3\xa4tt: A, B eller C. N\xc3\xa4r en partikel f\xc3\xa5ngas upp, t\xc3\xa4nds en gr\xc3\xb6n eller en r\xc3\xb6d lampa p\xc3\xa5 detektorn. Detektorerna \xc3\xa4r inte sammankopplade p\xc3\xa5 n\xc3\xa5got s\xc3\xa4tt._NEWLINE_Om man nu m\xc3\xa4ter p\xc3\xa5 partiklarna och l\xc3\xa5ter vardera detektorn vara slumpvis inst\xc3\xa4lld kommer man snart att notera tv\xc3\xa5 saker, dels att n\xc3\xa4r man har detektorerna inst\xc3\xa4llda p\xc3\xa5 samma s\xc3\xa4tt (som till exempel B och B), s\xc3\xa5 kommer de f\xc3\xb6r varje partikelpar att ge samma resultat, dels att detektorerna ger samma resultat i h\xc3\xa4lften av fallen. Den f\xc3\xb6rsta tolkning av detta man kan g\xc3\xb6ra \xc3\xa4r enkel - partiklar som skickas ut samtidigt \xc3\xa4r identiska och har n\xc3\xa5gon sorts dold variabel som ber\xc3\xa4ttar f\xc3\xb6r detektorn hur den skall g\xc3\xb6ra, till exempel A-gr\xc3\xb6n, B-r\xc3\xb6d, C-r\xc3\xb6d, eller A-r\xc3\xb6d, B-r\xc3\xb6d, C-r\xc3\xb6d. Eftersom partiklarna i varje par \xc3\xa4r identiska kommer de varje g\xc3\xa5ng detektorerna \xc3\xa4r lika inst\xc3\xa4llda att ge samma resultat._NEWLINE_Det finns dock ett stort problem med ovanst\xc3\xa5ende tolkning - den kan inte f\xc3\xb6rklara att detektorerna har samma utslag i h\xc3\xa4lften av fallen. Det finns n\xc3\xa4mligen v\xc3\xa4sentligen bara tv\xc3\xa5 typer av partiklar: s\xc3\xa5dana d\xc3\xa4r tv\xc3\xa5 f\xc3\xa4rger \xc3\xa4r likadana och den tredje skiljer sig, och s\xc3\xa5dana d\xc3\xa4r alla f\xc3\xa4rger \xc3\xa4r likadana. Om man ber\xc3\xa4knar hur m\xc3\xa5nga partiklar som ger samma resultat f\xc3\xa5r man f\xc3\xb6r den f\xc3\xb6rsta typen fem niondelar och f\xc3\xb6r den andra att alla g\xc3\xb6r detta. Dolda variabler kan allts\xc3\xa5 inte vara f\xc3\xb6rklaringen. Detta inneb\xc3\xa4r att de tv\xc3\xa5 partiklarna p\xc3\xa5 n\xc3\xa5got s\xc3\xa4tt beror p\xc3\xa5 varandra, s\xc3\xa5 att om man m\xc3\xa4ter p\xc3\xa5 den ena kommer den andra omedelbart att p\xc3\xa5verkas.\n_START_SECTION_\nBetydelse och p\xc3\xa5verkan\n_START_PARAGRAPH_\nAtt EPR-paradoxen visat sig giltig betyder i n\xc3\xa5gon mening ingenting, och i n\xc3\xa5gon mening att n\xc3\xa5got \xc3\xa4r fel i fysikens grundvalar. EPR-paradoxen g\xc3\xb6r absolut ingen skillnad f\xc3\xb6r vardagslivet; den upptr\xc3\xa4der endast i kvantsystem. Den kan heller inte anv\xc3\xa4ndas f\xc3\xb6r att kommunicera med; ingen riktig information kan \xc3\xb6verf\xc3\xb6ras med m\xc3\xa4tningarna utan hj\xc3\xa4lp av traditionell kommunikation. \xc3\x85 andra sidan visar den p\xc3\xa5 att tron p\xc3\xa5 lokala fenomen inte alltid \xc3\xa4r r\xc3\xa4tt; det finns fenomen d\xc3\xa4r man kan p\xc3\xa5verka vad som h\xc3\xa4nder \xc3\xb6ver i princip o\xc3\xa4ndliga avst\xc3\xa5nd p\xc3\xa5 o\xc3\xa4ndligt kort tid utan att n\xc3\xa5gon synlig mekanism f\xc3\xb6r denna interaktion finns. Dessutom attackerar den id\xc3\xa9n om att en fysikalisk storhet finns oavsett om vi m\xc3\xa4ter den eller ej; partikeln kan inte inneh\xc3\xa5lla (lokala) dolda variabler, s\xc3\xa5 den m\xc3\xa5ste v\xc3\xa4lja ett tillst\xc3\xa5nd n\xc3\xa4r den andra partikeln m\xc3\xa4ts p\xc3\xa5. Se vidare tolkning av kvantmekaniken.\n_START_SECTION_\nBells teorem\n_START_PARAGRAPH_\nJohn Bell vidareutvecklade tankeg\xc3\xa5ngarna (se Bells teorem) och omkring 1980 kunde Alain Aspect utf\xc3\xb6ra experimentet. Det visade sig att Einstein hade fel och d\xc3\xa4rmed s\xc3\xa4ger man att slumpen \xc3\xa4r stokastisk. Slumpen beror inte bara p\xc3\xa5 v\xc3\xa5r of\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ga vad som ska ske, utan den \xc3\xa4r inneboende i materiens natur.'