b'\n_START_ARTICLE_\nEsquilinen\n_START_PARAGRAPH_\nEsquilinen (latin: Mons Esquilinus, italienska: Esquilino) \xc3\xa4r en av Roms sju kullar. En av de fr\xc3\xa4msta sev\xc3\xa4rdheterna \xc3\xa4r basilikan Santa Maria Maggiore.\n_START_SECTION_\nBeskrivning\n_START_PARAGRAPH_\nEsquilinens har tv\xc3\xa5 k\xc3\xa4nda h\xc3\xb6jdstr\xc3\xa4ckningar, Oppius (italienska Oppio) och Cispius (italienska Cispio). Oppius best\xc3\xa5r till stor del av en park med resterna av Trajanus termer. Cispius fr\xc3\xa4msta byggnad \xc3\xa4r basilikan Santa Maria Maggiore. Mellan dem ligger en mindre kulle, Fagutal (latin Mons Fagutalis)._NEWLINE_P\xc3\xa5 den stora Piazza Vittorio Emanuele II finns den s\xc3\xa5 kallade Porta Magica (italienska \xe2\x80\x99den magiska porten\xe2\x80\x99), \xc3\xa4ven ben\xc3\xa4mnd Porta Alchemica. Den igensatta porten \xc3\xa4r det enda som \xc3\xa5terst\xc3\xa5r av Villa Palombara, uppf\xc3\xb6rd i mitten av 1600-talet av markisen Massimiliano Palombara. Markisen, som var s\xc3\xa4rskilt intresserad av esoteriska vetenskaper, st\xc3\xb6dde flera alkemister i Rom. Porten antas vara ing\xc3\xa5ngen till villans alkemiska laboratorium.\n_START_SECTION_\nGallienusb\xc3\xa5gen\n_START_PARAGRAPH_\nGallienusb\xc3\xa5gen \xc3\xa4r det som \xc3\xa5terst\xc3\xa5r av Porta Esquilina, en av Roms antika stadsportar. B\xc3\xa5gen utgjorde ursprungligen en del av den serviska muren, uppf\xc3\xb6rd av Servius Tullius p\xc3\xa5 500-talet f.Kr. Kejsar Augustus l\xc3\xa4t utsmycka b\xc3\xa5gen, och p\xc3\xa5 260-talet e.Kr. dedicerades den \xc3\xa5t kejsar Gallienus.'