b'\n_START_ARTICLE_\nLasioglossum apocyni\n_START_SECTION_\nBeskrivning\n_START_PARAGRAPH_\nHuvud och mellankropp \xc3\xa4r ljust guldgr\xc3\xb6nt metallgl\xc3\xa4nsande, ibland med ett bl\xc3\xa5aktigt inslag. Munsk\xc3\xb6lden \xc3\xa4r m\xc3\xb6rkbrun upptill, ibland gyllengul nertill. Antennerna \xc3\xa4r m\xc3\xb6rkbruna, undersidan p\xc3\xa5 de yttre delarna \xc3\xa4r dock r\xc3\xb6dbruna hos honan, orangegula hos hanen. Vingarna har brungula ribbor, och benen \xc3\xa4r bruna med r\xc3\xb6dbruna mellan- och bakf\xc3\xb6tter (brungula hos hanen). Bakkroppen \xc3\xa4r brun, med segmenternas bakkanter genomskinligt brungula. Beh\xc3\xa5ringen \xc3\xa4r vitaktig och f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandevis gles. Hanen kan dock ha kraftigare beh\xc3\xa5ring i ansiktet under \xc3\xb6gonen, och tergit 4 (fj\xc3\xa4rde segmentet p\xc3\xa5 bakkroppens ovansida) \xc3\xa4r h\xc3\xa5rt\xc3\xa4ckt hos b\xc3\xa5da k\xc3\xb6nen. Som de flesta smalbin \xc3\xa4r arten liten: Honan har en kroppsl\xc3\xa4ngd p\xc3\xa5 3,9 till 5,1 mm, och en l\xc3\xa4ngd p\xc3\xa5 framvingen p\xc3\xa5 3 till 3,6 mm. Motsvarande m\xc3\xa5tt hos hanen \xc3\xa4r 4,3 till 5,3 mm kroppsl\xc3\xa4ngd, och 3 till 3,3 mm f\xc3\xb6r framvingen._NEWLINE_Initiellt var det bara honan som beskrevs; hanen uppt\xc3\xa4cktes inte f\xc3\xb6rr\xc3\xa4n senare.\n_START_SECTION_\nUtbredning\n_START_PARAGRAPH_\nUtbredningsomr\xc3\xa5det omfattar \xc3\xb6stra USA, fr\xc3\xa5n Illinois i nordv\xc3\xa4st, Ohio, West Virginia och Virginia i nordost till ost, samt Tennessee och Mississippi i s\xc3\xb6der. Arten \xc3\xa4r inte vanlig.\n_START_SECTION_\nEkologi\n_START_PARAGRAPH_\nArten \xc3\xa4r polylektisk, den flyger till blommande v\xc3\xa4xter ur m\xc3\xa5nga olika familjer, som flockblommiga v\xc3\xa4xter (vildmorot), oleanderv\xc3\xa4xter (Apocynum cannabinum) och ranunkelv\xc3\xa4xter (Actaea rubifolia).'