b'\n_START_ARTICLE_\nAnna av Bretagne\n_START_SECTION_\nBretagnes tronarvinge\n_START_PARAGRAPH_\nAnna var \xc3\xa4ldsta dotter till hertig Frans II av Bretagne och Margareta av Foix (d\xc3\xb6d 1486). Hon hade en fyra \xc3\xa5r yngre syster, Isabella av Bretagne. Hon uppfostrades av sin guvernant Fran\xc3\xa7oise de Dinan och l\xc3\xa4rde sig tala och skriva franska och lite latin. Hennes hovpoet Jean Meschinot l\xc3\xa4rde henne dansa, sjunga och spela musik._NEWLINE_Bretagnes tronf\xc3\xb6ljdslag var vid denna tid komplicerad. Hertigd\xc3\xb6met hade kvinnlig arvsr\xc3\xa4tt, vilket gjorde det m\xc3\xb6jligt f\xc3\xb6r Anna att eftertr\xc3\xa4da sin far. Men enligt F\xc3\xb6rdraget 1365 skulle arvsr\xc3\xa4tten \xc3\xb6verg\xc3\xa5 till Johanna av Penthi\xc3\xa8vres sl\xc3\xa4ktgren, om dynastins huvudgren saknade manliga arvingar, och grenen Penthi\xc3\xa8vre s\xc3\xa5lde 1480 arvsr\xc3\xa4tten till kungen av Frankrike, vilket gjorde att Bretagne riskerade att inlemmas i Frankrike vid Frans II:s d\xc3\xb6d. I februari 1486 utropade Frans II sin dotter Anna offentligt till sin tronarvinge och l\xc3\xa4t hennes arvsr\xc3\xa4tt godk\xc3\xa4nnas av r\xc3\xa5det. Hon var fr\xc3\xa5n tidig \xc3\xa5lder f\xc3\xb6rem\xc3\xa5l f\xc3\xb6r en rad olika politiska \xc3\xa4ktenskapsf\xc3\xb6rslag och trolovningar med syftet att s\xc3\xa4kra hennes arvsr\xc3\xa4tt mot Frankrike. Hennes far deltog det sk Galna Kriget mot franska kronan, och tvingades i fredsf\xc3\xb6rdraget i augusti 1488 g\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 att hans d\xc3\xb6ttrar endast skulle f\xc3\xa5 gifta sig med tillst\xc3\xa5nd fr\xc3\xa5n franske kungen.\n_START_SECTION_\nHertiginna av Bretagne\n_START_PARAGRAPH_\nVid faderns d\xc3\xb6d i september 1488 blev Anna vid elva \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder regerande hertiginna i hertigd\xc3\xb6met Bretagne, samt grevinna av Nantes, Montfort och Richmond och vicegrevinna av Limoges. P\xc3\xa5 sin d\xc3\xb6dsb\xc3\xa4dd uts\xc3\xa5g fadern marskalk Rieux till hennes f\xc3\xb6rmyndare. Anna kr\xc3\xb6ntes till hertiginna i Rennes den 10 februari 1489, och gifte sig vid tretton \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder 19 december 1490 med Maximilian I (tysk-romersk kejsare) i brudgummens fr\xc3\xa5nvaro. \xc3\x84ktenskapet hade arrangerats f\xc3\xb6r att skydda Bretagne fr\xc3\xa5n Frankrike med hj\xc3\xa4lp av kejsarens \xc3\xa4tt Habsburg och dess allierade Kastilien och England, men kunde p\xc3\xa5 grund av d\xc3\xa5varande politiska situation inte fylla sitt syfte. Kejsarens sl\xc3\xa4kt Habsburg var just d\xc3\xa5 f\xc3\xb6r upptagen i Ungern f\xc3\xb6r att \xc3\xa4gna sig \xc3\xa5t Bretagne, och England och Kastilien var inte beredda till strid med Frankrike, och s\xc3\xa4nde endast rent symboliska trupper till st\xc3\xb6d._NEWLINE_\xc3\x84ktenskapet ogillades djupt av Frankrike, d\xc3\xa5 Anna inte hade bett om tillst\xc3\xa5nd f\xc3\xb6r det enligt villkoret i 1488 \xc3\xa5rs f\xc3\xb6rdrag, och Frankrike inte ville se sin fiende kejsaren installerad som hennes medregent i Bretagne. Gifterm\xc3\xa5let resulterade d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r i ett franskt anfall p\xc3\xa5 Bretagne, och v\xc3\xa5ren 1491 omringades och bel\xc3\xa4grades Bretagnes huvudstad Rennes av franska trupper. Den 15 november t\xc3\xa5gade fransm\xc3\xa4nnen in i Rennes, d\xc3\xa4r Anna tvingades underteckna ett fredsf\xc3\xb6rdrag, och tv\xc3\xa5 dagar senare tvingades hon g\xc3\xa5 med p\xc3\xa5 att gifta sig med kung Karl VIII av Frankrike, som br\xc3\xb6t sin trolovning med Margareta av \xc3\x96sterrike.\n_START_SECTION_\nKarl VIII:s drottning\n_START_PARAGRAPH_\nDen 6 december 1491 gifte sig Anna av Bretagne med Karl VIII av Frankrike i en snabb och enkel ceremoni i Langeais. Vigseln var tekniskt illegal eftersom Anna formellt var gift med Maximilian, och f\xc3\xb6r att Anna och Karl var besl\xc3\xa4ktat i f\xc3\xb6rbjudna led och inte bett om eller beviljats dispens f\xc3\xb6r detta. Enligt villkoren i \xc3\xa4ktenskapskontraktet skulle Bretagne tillfalla den part i \xc3\xa4ktenskapet som avled sist: om Karl VIII avled utan s\xc3\xb6ner, skulle dock Anna gifta sig med hans eftertr\xc3\xa4dare, och d\xc3\xa4rmed ge Frankrike \xc3\xa4nnu en chans att annektera hertigd\xc3\xb6met. Den 8 februari 1492 kr\xc3\xb6ntes Anna till Frankrikes drottning i St Denis, och den 15 februari blev \xc3\xa4ktenskapet legaliserat av p\xc3\xa5ven sedan denne i utbyte mot ett h\xc3\xb6gt vederlag hade gett paret dispens f\xc3\xb6r sl\xc3\xa4ktskapet i f\xc3\xb6rbjudna led och annullerat Annas f\xc3\xb6rsta \xc3\xa4ktenskap._NEWLINE_\xc3\x84ktenskapet var olyckligt och relationen mellan paret var d\xc3\xa5lig. Karl VIII f\xc3\xb6rbj\xc3\xb6d Anna att anv\xc3\xa4nda titeln hertiginna av Bretagne och utesl\xc3\xb6t henne fr\xc3\xa5n en politisk roll i b\xc3\xa5de Bretagne och Frankrike. Under makens fr\xc3\xa5nvaro i Italien, fungerade hans syster Anne de Beaujeu som hans regent snarare \xc3\xa4n hans maka. Anna insisterade p\xc3\xa5 separata sovrum men var \xc3\xa4nd\xc3\xa5 konstant gravid, och f\xc3\xb6rhindrades ofta fr\xc3\xa5n att se sina barn. Ingen av de barn paret fick \xc3\xb6verlevde dock l\xc3\xa4nge. Hon bodde f\xc3\xb6retr\xc3\xa4desvis p\xc3\xa5 slotten Amboise, Loches och Plessis._NEWLINE_Den 4 april 1498 avled Karl VIII och eftertr\xc3\xa4ddes av sin kusin och sv\xc3\xa5ger Ludvig XII av Frankrike, och l\xc3\xa4mnade Anna som barnl\xc3\xb6s \xc3\xa4nka vid 21 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder. Enligt villkoren i \xc3\xa4ktenskapskontraktet, som b\xc3\xb6rjade g\xc3\xa4lla tre dagar efter makens d\xc3\xb6d, skulle hon gifta sig med sin makes eftertr\xc3\xa4dare, men denne var redan gift med Jeanne av Frankrike. Anna utnyttjade d\xc3\xa4remot det andra villkoret i kontraktet, som stadgade att den maka som \xc3\xb6verlevde l\xc3\xa4ngst skulle f\xc3\xa5 beh\xc3\xa5lla Bretagne, och \xc3\xa5tertog nu direkt kontrollen \xc3\xb6ver hertigd\xc3\xb6met. Hon utn\xc3\xa4mnde sin anh\xc3\xa4ngare Philippe de Montauban till sin kansler, Jean de Ch\xc3\xa2lon till generall\xc3\xb6jtnant, gav order om att mynt skulle pr\xc3\xa4glas i hennes namn, och \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde sj\xc3\xa4lv till Bretagne i oktober.\n_START_SECTION_\nLudvig XII:s drottning\n_START_PARAGRAPH_\nLudvig XII anh\xc3\xb6ll dock genast om annullering av sitt \xc3\xa4ktenskap, och n\xc3\xa4r hans skilsm\xc3\xa4ssa gick igenom tvingades Anna uppfylla villkoret i sitt f\xc3\xb6rsta \xc3\xa4ktenskapskontrakt och gifta sig med Frankrikes nye kung. Hennes andra \xc3\xa4ktenskapskontrakt, som undertecknades i Nantes 7 januari 1499, var dock betydligt mer influerat av hennes vilja \xc3\xa4n det f\xc3\xb6rsta. \xc3\x84ven om hon tvingades erk\xc3\xa4nna sin make som sin medregent med r\xc3\xa4tt att regera Bretagne, erk\xc3\xa4ndes hon sj\xc3\xa4lv som regerande hertiginna av Bretagne med r\xc3\xa4tt till denna titel, och hennes make tvingades utf\xc3\xa4rda varje order han gav i Bretagne under hennes namn. Hon stipulerade ocks\xc3\xa5 Bretagnes r\xc3\xa4tt till fortsatt sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet genom villkoret att deras \xc3\xa4ldsta son skulle \xc3\xa4rva Frankrikes tron, medan deras n\xc3\xa4st \xc3\xa4ldsta oavsett k\xc3\xb6n skulle \xc3\xa4rva Bretagne, vilket skulle f\xc3\xb6rs\xc3\xa4kra Bretagnes sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet som separat rike \xc3\xa4ven i forts\xc3\xa4ttningen. Den 18 november 1504 kr\xc3\xb6ntes hon en andra g\xc3\xa5ng till drottning av Frankrike. Makarna fick tv\xc3\xa5 d\xc3\xb6ttrar men ingen son._NEWLINE_Under sin andra epok som fransk drottning levde Anna fr\xc3\xa4mst i Slottet i Blois. Denna g\xc3\xa5ng framh\xc3\xa4vde hon sin sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndiga st\xc3\xa4llning som hertiginna av Bretagne under sin tid som drottning. Hon h\xc3\xb6ll sig underr\xc3\xa4ttad om Bretagnes aff\xc3\xa4rer, hon l\xc3\xa4t uppf\xc3\xb6ra en gravv\xc3\xa5rd \xc3\xb6ver sina f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrar, och f\xc3\xb6rsvarade kraftfullt Bretagnes r\xc3\xa4ttigheter mot franska kronan och sin make kungen. Hon arrangerade \xc3\xa5r 1501 en f\xc3\xb6rlovning mellan sin dotter, Bretagnes tronarvinge Claude, och Karl av \xc3\x96sterrike f\xc3\xb6r att s\xc3\xa4kra Bretagnes sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet mot Frankrike. N\xc3\xa4r det blev troligt att Anna aldrig skulle f\xc3\xa5 en son och Bretagne allts\xc3\xa5 skulle \xc3\xa4rvas av hennes dotter och g\xc3\xa5 f\xc3\xb6rlorat f\xc3\xb6r Frankrike (som inte hade kvinnlig arvsr\xc3\xa4tt), br\xc3\xb6t dock Ludvig XII trolovningen och arrangerade i st\xc3\xa4llet en f\xc3\xb6rlovning mellan Claude och den franske tronarvingen Frans. Anna v\xc3\xa4grade till sin d\xc3\xb6d att godk\xc3\xa4nna denna trolovning och acceptera uppl\xc3\xb6sningen av den f\xc3\xb6rsta. Mellan juni och september 1505 gjorde Anna en demonstrativ rundtur i hertigd\xc3\xb6met Bretagne: officiellt var det en pilgrimsf\xc3\xa4rd, men i praktiken en akt f\xc3\xb6r att demonstrera hennes roll som hertigd\xc3\xb6mets h\xc3\xa4rskare och f\xc3\xb6rsvarare mot Frankrike._NEWLINE_Anna av Bretagne beskrivs som intelligent, stolt och arrogant. Till utseendet ska hon vid sitt f\xc3\xb6rsta br\xc3\xb6llop ha varit en rosenkindad frisk ung flicka, men vid sitt andra br\xc3\xb6llop beskrivs hon som blek och sliten av sina m\xc3\xa5nga graviditeter. Bevarandet av Bretagnes sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet fr\xc3\xa5n Frankrike ska ha varit hennes livsm\xc3\xa5l, men hon intresserade sig ocks\xc3\xa5 mycket f\xc3\xb6r konst. Hon var den f\xc3\xb6rsta drottning av Frankrike som r\xc3\xa4knas som konstmecenat. Hon uppskattade den italienska ren\xc3\xa4ssansens kultur och agerade som mecenat f\xc3\xb6r humanisten Publio Fausto Andrelini, historikern Jean Lemaire de Belges, och poeten Jean Marot, och musikerna Johannes Ockeghem, Antoine de F\xc3\xa9vin, Loyset Comp\xc3\xa8re och Jean Mouton. Hon ut\xc3\xb6kade sitt hov betydligt fr\xc3\xa5n tidigare drottningar: hon hade hundra hovm\xc3\xa4n fr\xc3\xa5n Bretagne i sin tj\xc3\xa4nst och gjorde det till en slags skola f\xc3\xb6r adliga d\xc3\xb6ttrar, som fick vara hovdamer vid hennes hov f\xc3\xb6r att l\xc3\xa4ra sig fint s\xc3\xa4tt en tid f\xc3\xb6re \xc3\xa4ktenskapet, och hennes hovh\xc3\xa5llning blev m\xc3\xb6nsterbildade f\xc3\xb6r hennes eftertr\xc3\xa4dare som drottning._NEWLINE_Annas h\xc3\xa4lsa f\xc3\xb6rsvagades av en m\xc3\xa4ngd graviditeter och missfall. I sitt testamente f\xc3\xb6reskrev hon att Bretagne skulle \xc3\xa4rvas av hennes andra dotter Ren\xc3\xa9e. Hennes make br\xc3\xb6t dock mot testamentet, uts\xc3\xa5g hennes \xc3\xa4ldsta dotter Claude till hertiginna och gifte bort henne med Frankrikes tronarvinge, vilket gjorde att situationen \xc3\xa5r 1515 \xc3\xa5terigen blev densamma som vid Annas \xc3\xa4ktenskap 1499. Hennes begravning kom att bli stilbindande f\xc3\xb6r alla franska drottningar fram till franska revolutionen.'