b'\n_START_ARTICLE_\nRetrogardism\n_START_PARAGRAPH_\nRetrogardismen \xc3\xa4r en konst- och litteraturinriktning som i Skandinavien inspirerats av de sk\xc3\xa5nska poeterna Clemens Altg\xc3\xa5rd och H\xc3\xa5kan Sandell som skrev stridsskriften och poetiken Om retrogardism (1995) (svenska); I Danmark presenterades och \xc3\xb6versattes avsnitt av Om retrogardism av Fredrik Stjernfelt i tidskriften Kritik, i Norge presenterade Cathrine Gr\xc3\xb8ndahl boken i Morgenbladet. Bokens tv\xc3\xa5 ess\xc3\xa4er h\xc3\xa4vdade en dynamisk "nytraditionell" diktkonst under devisen tradition \xc3\xa4r f\xc3\xb6rnyelse. En mening ur Om retrogardism som ofta citerats i media \xc3\xa4r Clemens Altg\xc3\xa5rds: "Retrogardismen [...] str\xc3\xa4var efter \xc3\xa5teruppr\xc3\xa4ttande av f\xc3\xb6rlorade sammanhang och \xc3\xa5terupplivandet av f\xc3\xb6rbrukade spr\xc3\xa5ksystem."_NEWLINE_Begreppet retrogardism anv\xc3\xa4ndes ursprungligen av det slovenska konstn\xc3\xa4rskollektivet Neue Slowenische Kunst (NSK), en r\xc3\xb6relse som har vissa gemensamma drag med den skandinaviska linjen. _NEWLINE_Retrogardismen saknar manifest, men kan \xc3\xa4nd\xc3\xa5 s\xc3\xa4gas pr\xc3\xa4glas av nyromantik och en uppv\xc3\xa4rdering av traditionella tekniker och verkningsmedel inom s\xc3\xa5v\xc3\xa4l litteratur, arkitektur, konst som musik. Retrogardism kan p\xc3\xa5 det viset ses som avantgardismens motsats. Kritik av r\xc3\xb6relsen som nostalgisk och alltf\xc3\xb6r tillbakablickande har d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r framf\xc3\xb6rts och bem\xc3\xb6tts. Debatten fortg\xc3\xa5r \xc3\xa4n. _NEWLINE_Str\xc3\xb6mningen samlades 1997 i tidskriften Aorta, senare \xc3\xa4ven i tidskriften Kilden, och lever vidare bland annat genom utgivning av antologier p\xc3\xa5 Carl Forsbergs bokf\xc3\xb6rlag, de norska poeterna Ronny Spaans, Eirik Lod\xc3\xa9n och Henning N\xc3\xa6ss samt det nyfigurativa m\xc3\xa5leriet i Oslo, d\xc3\xa4r bildkonstn\xc3\xa4ren Christopher R\xc3\xa5dlund \xc3\xa4r en av eldsj\xc3\xa4larna. Inom musikomr\xc3\xa5det kan komponisten Marcus Paus n\xc3\xa4mnas.\n_START_SECTION_\nDefinitioner\n_START_PARAGRAPH_\nCarl Forsberg har uttryckt sig om retrogardismen p\xc3\xa5 f\xc3\xb6ljande vis: "Medan de retrogardistiska poeterna p\xc3\xa5 oklar grund blivit anklagade f\xc3\xb6r siaranspr\xc3\xa5k, s\xc3\xa5 har v\xc3\xa5r tids etablerade kulturskikt verkligen kommit att upptr\xc3\xa4da som sj\xc3\xa4lvuppfyllande profeter innanf\xc3\xb6r sin kultur-evolutionistiska tro p\xc3\xa5 att modernism eller dekonstruktivism uppst\xc3\xa5tt innanf\xc3\xb6r en lagbunden historieutveckling. I en s\xc3\xa5dan traditionsf\xc3\xb6rst\xc3\xa5else leder allting vidare linj\xc3\xa4rt till n\xc3\xa5got annat, 1800tals-konstn\xc3\xa4rer som Delacroix och Turner anses f\xc3\xb6rutsp\xc3\xa5 den expressionistiska respektive den abstrakta konsten, medan en Rimbaud  eller en Lautr\xc3\xa9amont, glest l\xc3\xa4sta i sin egen tid, som en sj\xc3\xa4lvklarhet f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4tts fram\xc3\xa5tseende ha diktat f\xc3\xb6r framtiden. D\xc3\xa5 h\xc3\xb6r det tv\xc3\xa4rtom till retrogardismens mest radikala sidor att f\xc3\xb6r oss \xc3\xa4r m\xc3\xa5nga olika slags framtid och olika utvecklingsv\xc3\xa4gar alltid m\xc3\xb6jliga. Som p\xc3\xa5 knappast n\xc3\xa5got annat h\xc3\xa5ll har man innanf\xc3\xb6r retrogardet vinnlagt sig om det undanskuffade och \xc3\xb6vergivna, historiens s\xc3\xa5 kallade blindg\xc3\xa5ngar, lokalt och internationellt, fr\xc3\xa5n allt mellan nedv\xc3\xa4rderad nygotik till f\xc3\xb6rbig\xc3\xa5ngen symbolism. Medan avantgardismen \xe2\x80\x93 historiskt sett och nu som institutionaliserad \xe2\x80\x93 g\xc3\xa4rna blir intolerant, s\xc3\xa5 l\xc3\xa4mnar retrogardismens traditionsf\xc3\xb6rk\xc3\xa4rlek en \xc3\xb6ppenhet f\xc3\xb6r en samtidig existens av m\xc3\xa5nga olika v\xc3\xa4rldar och v\xc3\xa4rden."_NEWLINE_I en retrogardistisk enk\xc3\xa4t i Aorta nr 6-7 (1999) definierade H\xc3\xa5kan Sandell begreppet retrogardism:_NEWLINE_"Retrogardism, en ordlek p\xc3\xa5 beteckningarna retro och avantgarde i betydelserna \xc3\x85ter och F\xc3\xb6re, visar sj\xc3\xa4lvfallet p\xc3\xa5 en upptagenhet av skiftande tidsplan. Vid en j\xc3\xa4mf\xc3\xb6relse med den fornnorska mytens tempus: Urd - Verdandi - Skuld kan man p\xc3\xa5minna sig tv\xc3\xa5 saker. F\xc3\xb6r det f\xc3\xb6rsta hur Verdandi, allts\xc3\xa5 nuet, kan utl\xc3\xa4sas som "det vardande". Vilket inneb\xc3\xa4r att nuet \xc3\xa4r en process snarare \xc3\xa4n ett tillst\xc3\xa5nd. F\xc3\xb6r det andra att Skuld, det vill s\xc3\xa4ga "det som f\xc3\xb6ljer" inte n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndigtvis \xc3\xa4r att betrakta som ett kronologiskt skede, utan av flera uttolkare betraktats som en summa, en summa av det f\xc3\xb6rflutna och nuet. Jag menar att det som kan omn\xc3\xa4mnas som ett retrogardistiskt projekt, under sin inledande fas koncentrerat sig om att finna alternativa ing\xc3\xa5ngar till nuet (hos slovenerna med en historiekritisk, unders\xc3\xb6kande orientering), och d\xc3\xa4rav har f\xc3\xb6ljt det tillbakablickande drag som f\xc3\xb6r utomst\xc3\xa5ende tycks ha blivit det mest l\xc3\xa4ttidentifierbara. N\xc3\xa4r sedan nuet innanf\xc3\xb6r detta \'retrogardes\' str\xc3\xa4vanden, b\xc3\xb6rjar l\xc3\xa4cka \xc3\xb6ver in i framtidens rum s\xc3\xa5 avrundas den tidsrelaterande cykeln redan innan den fullbordats eftersom \xc3\xa5terkomsten (retro) innanf\xc3\xb6r det konstn\xc3\xa4rliga skapandet m\xc3\xa5ste f\xc3\xb6rbli framf\xc3\xb6rg\xc3\xa5ende projektiv (avant) [...]"_NEWLINE_Sandell tycks tio \xc3\xa5r senare vara inne p\xc3\xa5 ett liknande sp\xc3\xa5r n\xc3\xa4r han innanf\xc3\xb6r en nyare retrogardistisk enk\xc3\xa4t, i Aorta nr 25-26 (2009) svarar: "V\xc3\xa5r retrogardism \xc3\xa4r s\xc3\xa5ledes upptagen av det processinriktade \'tids-vardandet\' (Heideggers term) som skiljer den fr\xc3\xa5n kulturkonservatismens mer (rumsligt) fastl\xc3\xa5sta scenarier\'. I samma enk\xc3\xa4t svarar han i en kommentar till Om retrogardism; "Nu femton \xc3\xa5r senare rymmer det regionalpolitiska perspektivet inte l\xc3\xa4ngre stor mening f\xc3\xb6r mig och retrogardismen hade jag nog hunnit l\xc3\xa4mna bakom mig om det inte vore f\xc3\xb6r att hon utifr\xc3\xa5n sina tidiga fixeringar kom att utveckla ett s\xc3\xa5dant f\xc3\xb6rn\xc3\xa4mligt unders\xc3\xb6kningsverktyg f\xc3\xb6r [...] de semantiska \xc3\xb6vertoner det g\xc3\xa5r att avlocka den kulturella \xc3\xb6ver- och undertexten. Oslo-retrogardet har fortsatt att understryka en kollektivistisk kulturf\xc3\xb6rst\xc3\xa5else, d\xc3\xa4r konst och poesi inte \xc3\xa4r autonoma entiteter utan f\xc3\xb6ds ur och utspelas innanf\xc3\xb6r ett djupliggande samspel med en publik av l\xc3\xa4sekrets och \xc3\xa5h\xc3\xb6rare, i nutid och d\xc3\xa5tid, genom en serie kulturella kodifieringar vilken konsten/poesin inte endast tolkas utifr\xc3\xa5n utan \xc3\xa4ven har sitt upphov i."_NEWLINE_I samma enk\xc3\xa4t l\xc3\xa4gger den norske poeten Ronny Spaans in en varning f\xc3\xb6r f\xc3\xb6renklade l\xc3\xa4sningar av retrogardism som begrepp; "Begrepet vekker vidt ulike assosiasjoner, fra det reaksjon\xc3\xa6re til det radikale og progressive. N\xc3\xa5r man i fremtiden, med en klarnet blikk, skuer tilbake p\xc3\xa5 v\xc3\xa5r tids konflikt mellom retro- og avantgardisme [...] vil man gjennom den lettende t\xc3\xa5ken ane spirene p\xc3\xa5 den retrogardistiske kirke, der (f\xc3\xb8r-)historiske symbol og tegn virker organisk sammen med en fornyet realitet - en realitet som ikke er ny, men kun fornyet, for dens erkjennelsehorisont ligger enn\xc3\xa5 innebyggd i disse tegnene [...] Det skal i s\xc3\xa5 henseende understrekes at retrogardisme ikke former noen adskillelse fra begrepet kunst. Det er heller tale om \xc3\xa5 vinne begrepet tilbake, gjenforene det med sine ikonologiske og emblematiske referanser og atter betrakte den samtidige virkeligheten som en kontinuitet."'