b'\n_START_ARTICLE_\nJohn Pym\n_START_PARAGRAPH_\nJohn Pym, f\xc3\xb6dd 1584, d\xc3\xb6d den 8 december 1643, var en engelsk statsman._NEWLINE_Pym tillh\xc3\xb6rde en gammal ansedd gods\xc3\xa4garfamilj i Somersetshire, fick genom studier i Oxford och London grundlig, s\xc3\xa4rskilt juridisk, bildning, erh\xc3\xb6ll ett \xc3\xa4mbete vid uppb\xc3\xb6rdsv\xc3\xa4sendet och var underhusmedlem i 1614 \xc3\xa5rs parlament och d\xc3\xa4refter regelbundet sedan 1621. Han gjorde sig f\xc3\xb6rst bem\xc3\xa4rkt genom ett yrkande (november sistn\xc3\xa4mnda \xc3\xa5r) p\xc3\xa5 str\xc3\xa4ngare till\xc3\xa4mpning av tv\xc3\xa5ngslagarna mot katolikerna och uppr\xc3\xa4ttande i detta syfte av en frivillig medborgarsammanslutning._NEWLINE_Efter parlamentsuppl\xc3\xb6sningen insattes han (januari 1622) f\xc3\xb6r en kortare tid i arrest med anledning av Jakob I:s harm \xc3\xb6ver hans energiska framh\xc3\xa5llande av parlamentets privilegier. Under de f\xc3\xb6ljande parlamenten p\xc3\xa5 1620-talet framtr\xc3\xa4dde Pym mer s\xc3\xa4llan i f\xc3\xb6rgrunden, och han intog \xc3\xa4ven under den parlamentsl\xc3\xb6sa perioden 1629-40 en f\xc3\xb6rsiktig tillbakadragen h\xc3\xa5llning._NEWLINE_Vid inkallandet av "korta parlamentet" blev Pym fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan (april 1640) parlamentsoppositionens erk\xc3\xa4nt fr\xc3\xa4mste ledare. Han utredde i ett utf\xc3\xb6rligt tal (17 april) nationens besv\xc3\xa4r och olagligheterna i regeringssystemet; d\xc3\xa5 han d\xc3\xa4rj\xc3\xa4mte f\xc3\xb6rberedde en petition till kungen om, att denne skulle f\xc3\xb6rsona sig med sina skotska unders\xc3\xa5tar, f\xc3\xb6rekom Karl I petitionens framst\xc3\xa4llande genom att uppl\xc3\xb6sa parlamentet (den 5 maj)._NEWLINE_I "l\xc3\xa5nga parlamentet", som sammantr\xc3\xa4dde den 3 november samma \xc3\xa5r, tog Pym ledningen genom att (den 7 november) p\xc3\xa5yrka unders\xc3\xb6kning av Straffords \xc3\xa4mbetsverksamhet p\xc3\xa5 Irland och kort d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 (den 11 november) genomdriva den m\xc3\xa4ktige ministerns st\xc3\xa4llande under riksr\xc3\xa4tts\xc3\xa5tal (impeachment). Fr\xc3\xa5n hovkretsarna lockades han flera g\xc3\xa5nger med anbud om skattkammarkanslers\xc3\xa4mbetet, men f\xc3\xb6rg\xc3\xa4ves, d\xc3\xa5 n\xc3\xa5got systemskifte synbarligen d\xc3\xa4rvid ej var avsett._NEWLINE_Pym var ingen v\xc3\xa4n av samh\xc3\xa4llsomv\xc3\xa4lvande ytterlighets\xc3\xa5tg\xc3\xa4rder, men han f\xc3\xb6rf\xc3\xa4ktade energiskt och konsekvent Englands gamla lagbundna frihet och ans\xc3\xa5g denna hotad s\xc3\xa5v\xc3\xa4l av kungens d\xc3\xa5varande r\xc3\xa5dgivare som av katolikernas r\xc3\xa4nker, varf\xc3\xb6r han i b\xc3\xa5da fallen p\xc3\xa5yrkade str\xc3\xa4ngt ingripande fr\xc3\xa5n parlamentets sida. Faran f\xc3\xb6r att konungen mot parlamentet skulle anv\xc3\xa4nda vapenmakt f\xc3\xb6rm\xc3\xa5dde Pym till skoningsl\xc3\xb6shet vid oskadligg\xc3\xb6randet av Karls farligaste r\xc3\xa5dgivare, Pyms forne v\xc3\xa4n Strafford, och han medverkade d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r till dennes f\xc3\xb6rklarande i riksakt (genom en act of attainder) och avr\xc3\xa4ttning (11 maj 1641). _NEWLINE_Pym var \xc3\xa4ven den drivande kraften bakom den sammanfattning av parlamentspartiets krav, som under namnet The grand remonstrance l\xc3\xa4mnades i november. Karl s\xc3\xb6kte (den 1 januari 1642) f\xc3\xb6r sista g\xc3\xa5ngen en uppg\xc3\xb6relse med "kung Pym" (s\xc3\xa5 kallade man vid hovet den m\xc3\xa4ktige oppositionsledaren) och erbj\xc3\xb6d honom \xc3\xa5ter skattkammarkanslers\xc3\xa4mbetet. Det \xc3\xa4r ovisst om Pym avslog anbudet eller om kungen \xc3\xa5tertog det. Nu f\xc3\xb6ljde Karls misslyckade f\xc3\xb6rs\xc3\xb6k att h\xc3\xa4kta Pym och fem andra oppositionsledare (den 5 januari)._NEWLINE_Pym hade tagit sin tillflykt till Londons city, \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde i triumf dem 11 januari och f\xc3\xb6rberedde nu, liksom kungen, alltmer \xc3\xb6ppet konfliktens l\xc3\xb6sning med vapenmakt. S\xc3\xa5lunda var han den ledande i den "s\xc3\xa4kerhetskommitt\xc3\xa9" parlamentet tillsatte i juli och som blev b\xc3\xb6rjan p\xc3\xa5 en av kungen oberoende parlamentsregering. Sedan inb\xc3\xb6rdeskriget (augusti samma \xc3\xa5r) \xc3\xb6ppet utbrutit, ledde Pym med fasthet och hovsamhet parlamentets politik, f\xc3\xb6rsonade med varandra parlamentsh\xc3\xa4rens inb\xc3\xb6rdes tvistande generaler och ingick avtal om v\xc3\xa4pnad hj\xc3\xa4lp fr\xc3\xa5n de skotska presbyterianerna, vilkas kyrkopolitiska krav han d\xc3\xa4rvid dock endast med mycken motvilja accepterade (september 1643)._NEWLINE_Pyms h\xc3\xa4lsa var nu bruten, och hans gamla popularitet syntes vackla; d\xc3\xa5 han kort d\xc3\xa4refter avled, l\xc3\xa4t parlamentet p\xc3\xa5 statens bekostnad begrava honom i Westminster Abbey (efter restaurationen 1660 avl\xc3\xa4gsnades hans kvarlevor d\xc3\xa4rifr\xc3\xa5n). Pym var sin samtids solidast beg\xc3\xa5vade och mest vidsynte engelske statsman, en protestantisk ivrare f\xc3\xb6r lagbunden frihet, men ingalunda n\xc3\xa5gon puritansk ytterlighetsman eller partifanatisk demagog.'