b'\n_START_ARTICLE_\nSly Stone\n_START_SECTION_\nTidig karri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nSylvester Stewart var det andra av fyra barn i familjen Stewart som v\xc3\xa4xte upp i Vallejo, norr om San Francisco Bay Area. Efter att familjen flyttade fr\xc3\xa5n Dallas till Vallejo bildade Sylvester och hans bror Freddie samt deras systrar Rosie och Vaetta bandet The Stewart Four och som barn upptr\xc3\xa4dde de med gospels\xc3\xa5ng i Church of God in Christ - en av USA:s st\xc3\xb6rsta kyrkor. 1952 sl\xc3\xa4ppte de en singel. Alla barn i familjen Stewart, f\xc3\xb6rutom den \xc3\xa4ldsta systern Loretta, skulle senare komma att godk\xc3\xa4nna efternamnet Stone och bli medlemmar i Sly and the Family Stone._NEWLINE_Med \xc3\xa5ldern l\xc3\xa4rde sig Sylvester att spela flera olika instrument men till slut blev gitarren hans huvudsakliga instrument. Han blev medlem i flera band under high school-tiden. Ett av dessa var The Viscayes, en doo wopgrupp som f\xc3\xb6rutom Sylvester och hans filippinske v\xc3\xa4n, Frank Arelano, enbart bestod av vita musiker. Det faktum att gruppen var m\xc3\xa5ngkulturell gjorde att gruppen blev popul\xc3\xa4r bland publiken. The Viscayes skulle senare inspirera Sylvesters id\xc3\xa9 om en m\xc3\xa5ngkulturell "Family Stone". The Viscayes sl\xc3\xa4ppte lokalt n\xc3\xa5gra singlar, exempelvis "Yellow moon" och "Stop what you are doing". Under samma period sl\xc3\xa4ppte Sylvester ett f\xc3\xa5tal solosinglar under artistnamnet Danny Stewart._NEWLINE_I mitten av 1960-talet jobbade Sly som DJ p\xc3\xa5 radiostationen KDIA och som producent f\xc3\xb6r skivbolaget Autumn records som jobbade med grupper fr\xc3\xa5n San Francisco, s\xc3\xa5som till exempel The Beau Brummels och The Great Society. Under artistnamnet Sly Stone grundande han 1966 bandet The Stoners tillsammans med Cynthia Robinson p\xc3\xa5 trumpet. Robinson blev \xc3\xa5ret d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 en del av Sly and the Family Stone. Resten av den ursprungliga gruppen bestod av Freddie Stone (gitarr och s\xc3\xa5ng), Larry Graham (bas och s\xc3\xa5ng), Greg Errico (trummor), Jerry Martini (saxofon) och Rosie Stone (piano och k\xc3\xb6r). Till k\xc3\xb6rs\xc3\xa5ng anlitades gruppen Little Sister best\xc3\xa5ende av Slys syster Vet Stone, Mary McCreary och Elva Mouton. Sly sj\xc3\xa4lv spelade gitarr, piano, munspel och n\xc3\xa5gra andra instrument. Deras debutsingel som Sly and the Family Stone var "I Ain\'t Got Nobody" som blev en stor lokal framg\xc3\xa5ng f\xc3\xb6r skivbolaget Loadstone Records.\n_START_SECTION_\nFramg\xc3\xa5ngen med Sly and the Family Stone\n_START_PARAGRAPH_\nI och med singeln som sl\xc3\xa4pptes fr\xc3\xa5n Loadstone v\xc3\xa4cktes intresse f\xc3\xb6r gruppen hos det betydligt st\xc3\xb6rre bolaget Epic Records som fick bandet att skriva kontrakt med dem. _NEWLINE_Efter en m\xc3\xa5ttlig mottagande av debutalbumet Whole New Thing 1967 fick gruppen sin f\xc3\xb6rsta hit med l\xc3\xa5ten "Dance to the Music" som senare kom att hamna p\xc3\xa5 albumet med samma namn. Fast\xc3\xa4n deras tredje album, Life 1968 ocks\xc3\xa5 led av l\xc3\xa5ga f\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljningssiffror lyckades gruppen sl\xc3\xa5 stort med sitt fj\xc3\xa4rde album, Stand! 1969 som s\xc3\xa5ldes i 3 miljoner exemplar v\xc3\xa4rlden \xc3\xb6ver. F\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljningssiffrorna berodde sannolikt p\xc3\xa5 skivans stora hitsingel, Everyday People._NEWLINE_Sommaren 1969 var Sly & the Family Stone ett av de st\xc3\xb6rsta namnen inom musikbranschen d\xc3\xa5 de sl\xc3\xa4ppte inte mindre \xc3\xa4n tre topp-5-hits. Innan \xc3\xa5ret var slut spelade de p\xc3\xa5 den numera legendariska Woodstockfestivalen.\n_START_SECTION_\nPersonliga problem och motg\xc3\xa5ngar\n_START_PARAGRAPH_\nH\xc3\xb6sten 1969 flyttade Sly fr\xc3\xa5n San Francisco till Los Angeles. Bara n\xc3\xa5gon m\xc3\xa5nad senare br\xc3\xb6t han ihop av stress. Ett sammanbrott med flera orsaker. Bland annat hade skivbolaget bandet arbetade f\xc3\xb6r beg\xc3\xa4rt mer inspelat material, n\xc3\xa5got som Sly inte kunde uppn\xc3\xa5, och Svarta pantrarna och andra aktivistgrupper ville f\xc3\xa5 Slys musik att bli mer militant och syftade d\xc3\xa5 p\xc3\xa5 utvecklingen av Black Power (organisationen kr\xc3\xa4vde att gruppens vita musiker, Errico och Martini, skulle sparkas). Dessutom ber\xc3\xa4ttades det om andra konflikter i bandet._NEWLINE_N\xc3\xa4r bandets femte album There\'s a Riot Goin\' On sl\xc3\xa4pptes (1971) fortsatte ryktena om oordning i bandet. Skivan var till stor del inspelad med dubbat material, d\xc3\xa5 beh\xc3\xb6vde inte alla medlemmar spela samtidigt. Sly spelade in de flesta l\xc3\xa5tarna till stor del sj\xc3\xa4lv, b\xc3\xa5de vad g\xc3\xa4ller instrument och s\xc3\xa5ng._NEWLINE_Bandets sammanh\xc3\xa5llning f\xc3\xb6rs\xc3\xa4mrades sakta men s\xc3\xa4kert och deras f\xc3\xb6rs\xc3\xa4ljningssiffror och popularitet gick stadigt utf\xc3\xb6r. 1971 drog sig Greg Errico ur bandet och ersattes efter ett tag med Andy Newmark. Samma \xc3\xa5r blev gitarristen Larry Graham sparkad ur gruppen efter flera br\xc3\xa5k med Sly. Han ersattes i b\xc3\xb6rjan p\xc3\xa5 1972 med Rusty Allen. Albumen som kom efter det h\xc3\xa4r, Fresh (1973) och Small Talk (1974), karakteriserades mindre av bandet och mer och mer av Sly. Samtidigt hade bandets d\xc3\xa5liga rykte om att inte ge allt p\xc3\xa5 konserter f\xc3\xa5tt bokare f\xc3\xb6r diverse evenemang att helt enkelt undvika att boka dem, och efter en katastrofalt framtr\xc3\xa4dande p\xc3\xa5 Radio City Music Hall i New York ,1975, splittrades bandet definitivt.\n_START_SECTION_\n\xc3\x85ren efter splittringen\n_START_PARAGRAPH_\nSly spelade efter splittringen in fyra album som soloartist, men bara High on you (1975) sl\xc3\xa4pptes under hans namn, de andra tre sl\xc3\xa4ppte han under bandnamnet - Sly and the Family Stone. Ytterligare samarbetade han ocks\xc3\xa5 ett tag med musikkollektivet Funkadelic p\xc3\xa5 The Electric Spanking of War Babies (1981) men han var inte tillr\xc3\xa4ckligt stark f\xc3\xb6r att p\xc3\xa5 nytt s\xc3\xa4tta ordentlig fart p\xc3\xa5 sin karri\xc3\xa4r._NEWLINE_Sommaren 1984 gjorde Sly en kort turn\xc3\xa9 med Bobby Womack och han fortsatte att g\xc3\xb6r en del sporadiska upptr\xc3\xa4danden f\xc3\xb6r samlingar och andra artisters inspelningar._NEWLINE_1987 sl\xc3\xa4ppte Sly singeln "Eek-a-Boo" som ocks\xc3\xa5 var med p\xc3\xa5 soundtracket till filmen Soul Man. Samma \xc3\xa5r arresterades han i Decatur, Illinois efter att ha hittas med kokain. Efter att ha sl\xc3\xa4ppts fri tog Sly in p\xc3\xa5 behandlingshem och blev isolerad fr\xc3\xa5n allm\xc3\xa4nheten. Men trots det fortsatte han att g\xc3\xb6ra ytterligare n\xc3\xa5gra framtr\xc3\xa4danden inom musiken. 1990 gjorde han en energisk s\xc3\xa5nginsats p\xc3\xa5 Earth, Wind & Fire-singeln "Good Time" och 1991 spelade han tillsammans med det japanska bandet 13CATS in en cover p\xc3\xa5 Sly and the Family Stone-l\xc3\xa5ten "Thank You (Falettinme Be Mice Elf Again)". Sitt definitivt sista officiella upptr\xc3\xa4dande gjorde han 1993 i samband med att Sly and the Family Stone valdes in i Rock and Roll Hall of Fame. Framtr\xc3\xa4dandet han gjorde med sitt forna band var \xc3\xb6verraskande (inte ens de andra bandmedlemmarna hade trott att han skulle st\xc3\xa4lla upp). _NEWLINE_2003 bj\xc3\xb6d de sex medlemmarna fr\xc3\xa5n Sly and the Family Stone in honom till inspelningen av ett nytt album, men Sly avb\xc3\xb6jde.\n_START_SECTION_\nPrivatliv\n_START_PARAGRAPH_\nSly Stone var gift med Kathleen Silva i fem m\xc3\xa5nader 1974. De gifte sig den 5 juli p\xc3\xa5 scen under en konsert med Sly & the Family Stone p\xc3\xa5 Madison Square Garden inf\xc3\xb6r en publik p\xc3\xa5 20\xc2\xa0000 personer, men skildes redan den 30 oktober samma \xc3\xa5r efter att Slys pitbull \xc3\xb6verf\xc3\xb6ll deras son, Sylvester Bubba Ali Stewart Jr. Dessf\xc3\xb6rinnan hade hela familjen - Sly, Kathleen och Sly Jr - tillsammans poserat p\xc3\xa5 omslaget till Sly & the Family Stones album Small Talk. Sly har ocks\xc3\xa5 en dotter, Sylvette Phunne Robinson, tillsammans med Sly & the Family Stone-medlemmen Cynthia Robinson.'