b'\n_START_ARTICLE_\nTaistoism\n_START_PARAGRAPH_\nTaistoism \xc3\xa4r ben\xc3\xa4mning p\xc3\xa5 den politiska ideologi som f\xc3\xb6retr\xc3\xa4ddes av den stalinistiska minoriteten inom Finlands kommunistiska parti (FKP) och fick namnet efter Taisto Sinisalo, som 1970\xe2\x80\x931982 var partiets vice ordf\xc3\xb6rande. _NEWLINE_Anh\xc3\xa4ngarna kallades taistoiter och r\xc3\xb6relsen, som fr\xc3\xa4mst appellerade till studenterna, som fr\xc3\xa5n slutet av 1960-talet str\xc3\xb6mmade till partiets minoritetsflygel med avsikten att k\xc3\xa4mpa f\xc3\xb6r ideal som den europeiska nyv\xc3\xa4nstern \xe2\x80\x93 av vilken detta finl\xc3\xa4ndska fenomen var en yttring \xe2\x80\x93 redan upplevde som f\xc3\xb6rlegade. Studenternas revolutionsromantik var mentalt besl\xc3\xa4ktad med den idealisering av sovjetsamh\xc3\xa4llet som under decennierna mellan de b\xc3\xa5da v\xc3\xa4rldskrigen hade f\xc3\xb6rekommit i intellektuella kretsar i V\xc3\xa4steuropa, bland annat i Storbritannien. Fr\xc3\xa5n studenternas led spred sig denna romantik till kulturlivet och medierna. Dess f\xc3\xb6retr\xc3\xa4dare lyckades uppn\xc3\xa5 synliga positioner s\xc3\xa4rskilt inom det statliga Yle. _NEWLINE_Att denna situation uppstod just i Finland berodde p\xc3\xa5 flera omst\xc3\xa4ndigheter. Utvecklingen hade under 1960-talet lett till att kommunismen i intellektuella kretsar \xe2\x80\x93 d\xc3\xa4r man tidigare hade varit starkt avst\xc3\xa5ndstagande till denna och all annan marxism \xe2\x80\x93 p\xc3\xa5 som man f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llde sig rationella grunder b\xc3\xb6rjade betraktas med mindre misstro, som ett medel f\xc3\xb6r skapandet av integration i samh\xc3\xa4llet. Denna ideologiska f\xc3\xb6rskjutning v\xc3\xa4nsterut medf\xc3\xb6rde att \xc3\xa4ven studenterna uppt\xc3\xa4ckte arbetarklassen och kommunismen. De radikala element som senare blev tongivande accepterade dock inte att kommunismen skulle integreras i det borgerliga samh\xc3\xa4llet. \xc3\x84ven den uppg\xc3\xb6relse med inb\xc3\xb6rdeskriget 1918 som \xc3\xa4gde rum under 1960-talet \xe2\x80\x93 fr\xc3\xa4mst som ett resultat av V\xc3\xa4in\xc3\xb6 Linnas s\xc3\xa5 kallade torpartrilogi \xe2\x80\x93 knuffade studenterna i riktning mot ytterv\xc3\xa4nstern. _NEWLINE_Taistoiterna uppfattades av en del som ett allvarligt hot mot det best\xc3\xa5ende samh\xc3\xa4llet, vars grundvalar den ungdomliga skaran dock inte hade n\xc3\xa5gra f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ttningar att kunna rubba p\xc3\xa5 egen hand. Som s\xc3\xa4rskilt hotfullt upplevdes det att de unga entusiasternas verksamhet i skolor och vid universitet dirigerades fr\xc3\xa5n sovjetambassaden, vilket ledde till borgerliga mot\xc3\xa5tg\xc3\xa4rder som finansierades bland annat av arbetsgivarorganisationerna, fr\xc3\xa4mst bland dem N\xc3\xa4ringslivets delegation. N\xc3\xa4r man i andra politiska l\xc3\xa4ger kn\xc3\xb6t direkta sovjetkontakter, innebar detta att taistoiterna och \xc3\xb6vriga radikala kommunister marginaliserades._NEWLINE_Efter att Arvo Aalto, som var f\xc3\xb6retr\xc3\xa4dare f\xc3\xb6r majoritetsflygeln, blivit partiordf\xc3\xb6rande 1984 utesl\xc3\xb6ts inemot 500 partiavdelningar med 10\xc2\xa0000 medlemmar. De uteslutna taistoisterna bildade 1986 gruppen Finlands kommunistiska parti (enhet) och valorganisationen Demokratiskt Alternativ. Efter att det ursprungliga FKP 1990 uppg\xc3\xa5tt i V\xc3\xa4nsterf\xc3\xb6rbundet bildade taistoisterna 1997 det nya Finlands kommunistiska parti.'