b'\n_START_ARTICLE_\nNorges filmhistoria\n_START_SECTION_\nFilmens f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5r i Norge\n_START_PARAGRAPH_\nDen f\xc3\xb6rsta spelfilmen som spelades in i Norge var Fiskerlivets farer och kom 1907. Under den f\xc3\xb6rsta perioden i norsk film, 1908\xe2\x80\x931919, f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte man imitera utl\xc3\xa4ndsk film, med en viss tyngdpunkt p\xc3\xa5 sociala melodramer. Den \xc3\xa4ldsta norska filmen som finns bevarad \xc3\xa4r Under forvandlingens lov (1911). \xc3\x85r 1913 kom en lag som best\xc3\xa4mde att h\xc3\xa4danefter skulle kommunerna sj\xc3\xa4lva ansvarade f\xc3\xb6r biografdriften. Lagen fastslog ocks\xc3\xa5 en statlig censur._NEWLINE_Under 1910-talet var Peter Lykke-Seest den centrala filmskaparen i Norge. Han hade verkat som manusf\xc3\xb6rfattare b\xc3\xa5de i Danmark och Sverige innan han 1916 grundade filmbolaget Christiania Film Co A/S. Bolaget producerade sju filmer till dess att det avvecklades 1919. Av dessa blev Historien om en gut (1919) mest framg\xc3\xa5ngsrik med internationell distribution. Lykke-Seest l\xc3\xa4mnade sedan filmbranschen sedan han nekats att starta en egen biograf som en f\xc3\xb6ljd av det kommunala biografmonopolet.\n_START_SECTION_\nStumfilmstiden\n_START_PARAGRAPH_\nP\xc3\xa5 1920-talet pr\xc3\xa4glades den norska filmen av bonde- och nationalromantik. Regiss\xc3\xb6ren Rasmus Breistein gjorde 1920 filmen Tattar-Anna, som r\xc3\xa4knas som en nationellt genombrott. Gunnar Sommerfeldt och Harald Schwenzen regisserade tv\xc3\xa5 filmer baserade p\xc3\xa5 Knut Hamsuns romaner: Markens gr\xc3\xb6da (1921) och Pan (1922). Andra regiss\xc3\xb6rer som debuterade under denna tid var Leif Sinding (Himmeluret, 1925), Walter Fyrst (Troll\xc3\xa4lgen, 1927) och Harry Ivarson (Til s\xc3\xa6ters, 1924). Dansken Carl Theodor Dreyer regisserade Glomdalsbruden (1926) och hans landsman George Schn\xc3\xa9evoigt regisserade flera filmer, d\xc3\xa4r Laila (1929) blev en biosucc\xc3\xa9._NEWLINE_Den norska stumfilmsepoken innefattar cirka 45 kortare och l\xc3\xa4ngre spelfilmer, varav en tredjedel g\xc3\xa5tt f\xc3\xb6rlorade. _NEWLINE_Till skillnad fr\xc3\xa5n andra l\xc3\xa4nder fick de norska filmproducenterna inte driva sina egna biografer, och fick d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r mindre pengar att satsa i nya filmprojekt, vilket gjorde den norska filmen svag mot utl\xc3\xa4ndsk konkurrens. 1932 gick d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r 40 kommuner ihop och bildade produktionsbolaget Norsk Film A/S.\n_START_SECTION_\nGuld\xc3\xa5ldern\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4r ljudfilmen slog igenom i slutet av 1920- och i b\xc3\xb6rjan av 1930-talen blev den norska filmen mer samh\xc3\xa4llsengagerad, det gjordes till exempel m\xc3\xa5nga filmer baserade p\xc3\xa5 f\xc3\xb6rfattaren Oskar Braatens socialrealistiska ber\xc3\xa4ttelser. Regiss\xc3\xb6ren Tancred Ibsen kom att bli den viktigaste skildraren av den folkliga milj\xc3\xb6skildringen med filmerna Tattarbruden (1937) och Gjest Baardsen \xe2\x80\x93 en norsk Lasse-Maja (1939). Ett annat viktigt inslag var den norska arbetarfilmen, d\xc3\xa4r Olav Dalgards Det dr\xc3\xb8nner gjennom dalen (1937), Lenkene brytes (1938) och Gryr i Norden (1939).\n_START_SECTION_\nOckupationen och efterkrigstiden\n_START_PARAGRAPH_\nUnder den tyska ockupationen under andra v\xc3\xa4rldskriget handlade den norska filmen mest av harml\xc3\xb6sa sp\xc3\xa4nningsfilmer och lustspel. \xc3\x84ven efter kriget och befrielsen var filmerna oftast bara enkel underh\xc3\xa5llning, men det gjordes \xc3\xa4ven en del allvarliga filmer, d\xc3\xa4r Englandsfarare (1946), Det grodde fram \xe2\x80\x93 Trondheim 1940\xe2\x80\x931945 (1947), Kampen om atombomben (1948), Gategutter (1949), Den blodiga v\xc3\xa4gen (1955), Nio liv (1957) och Om Tilla (1963) \xc3\xa4r n\xc3\xa5gra av de mest minnesv\xc3\xa4rda. Ocks\xc3\xa5 Thor Heyerdahls och Per H\xc3\xb8sts dokument\xc3\xa4rfilmer f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nar ett omn\xc3\xa4mnande.\n_START_SECTION_\n1970-talet till idag\n_START_PARAGRAPH_\nEn av norsk films st\xc3\xb6rsta succ\xc3\xa9er var Olsenbanden som gjordes under 1970- och 1980-talen, inspirerat av det danska Olsen-banden, som i Sverige fick sin motsvarighet i J\xc3\xb6nssonligan._NEWLINE_Annars var tendensen att satsa p\xc3\xa5 nya regiss\xc3\xb6rer vanlig p\xc3\xa5 1970-talet, vilket presenterade namn som P\xc3\xa5l L\xc3\xb8kkeberg med Liv (1967) och Exit (1970). Vid den h\xc3\xa4r tiden tr\xc3\xa4dde ocks\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga kvinnliga regiss\xc3\xb6rer fram, som satte sin pr\xc3\xa4gel p\xc3\xa5 den moderna, socialt engagerande filmen, till exempel Anja Breien och Vibeke L\xc3\xb8kkeberg. _NEWLINE_Nu b\xc3\xb6rjade den norska filmen ocks\xc3\xa5 g\xc3\xa5 b\xc3\xa4ttre utomlands, till exempel Ivo Caprinos dockfilm Fl\xc3\xa5klypa Grand Prix och Breiens Hustrur (b\xc3\xa5da 1975). P\xc3\xa5 1980- och 1990-talen fortsatte succ\xc3\xa9n med filmer som Ola Solums Orions b\xc3\xa4lte (1985), Oddvar Einarsons X (1986), Nils Gaups V\xc3\xa4gvisaren, den f\xc3\xb6rsta filmen p\xc3\xa5 samiska (1987), Unni Straumes Till en ok\xc3\xa4nd (1990), Berit Nesheims Frida - med hj\xc3\xa4rtat i handen (1991) och Erik Gustavsons Telegrafisten (1993). _NEWLINE_Vidare p\xc3\xa5 1990-talet uppm\xc3\xa4rksammades ocks\xc3\xa5 Mona Hoel med N\xc3\xa5got lugnande, Liv Ullman med Kristin Lavransdotter, Svend Wam med N\xc3\xa4r alla vet och Hans Petter Moland med Zero Kelvin - K\xc3\xa4rlekens fryspunkt (alla 1995), Erik Skjoldbj\xc3\xa6ergs Insomnia och P\xc3\xa5l Sletaunes Junk Mail (b\xc3\xa5da 1997). 1900-talets sista stora norska film var Erik Gustavsons Sofies v\xc3\xa4rld (1999).'