b'\n_START_ARTICLE_\nFalangistpartiet (Libanon)\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\n1936 var Libanon ett franskt NF-mandat och mellan president Emil Edd\xc3\xa9 och den franska v\xc3\xa4nsterregeringen kom man \xc3\xb6verens om att Frankrike skulle erk\xc3\xa4nna Libanons sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet i utbyte mot ett milit\xc3\xa4rt samarbetsavtal och att Frankrike skulle ha vissa ekonomiska och politiska privilegier visavi Libanon. F\xc3\xb6rdraget godk\xc3\xa4ndes av det libanesiska parlamentet men s\xc3\xa4rskilt den muslimska opinionen protesterade mot de f\xc3\xb6rdelar som Frankrike skulle \xc3\xa5tnjuta. En grupp som d\xc3\xa5 framtr\xc3\xa4dde var en maronitisk paramilit\xc3\xa4r grupp, Kataeb, som f\xc3\xb6rsvarade f\xc3\xb6rdraget. Gruppen hade bildats av Pierre Gemayel._NEWLINE_Gemayel hade bes\xc3\xb6kt Berlin i samband med sommar-OS 1936 och imponerats av hur ungdomsr\xc3\xb6relserna var organiserade. I slutet av 1936 b\xc3\xb6rjade hans falangister \xc3\xb6va marschering och h\xc3\xa4lsningar i \xc3\xb6stra Beirut, den del av staden som dominerades av kristna maroniter. Namnet, p\xc3\xa5 franska Les Phalanges libanaises, tog han fr\xc3\xa5n det spanska Falangistpartiet. R\xc3\xb6relsen ombildades med tiden till ett politiskt parti som hade sin politiska bas bland maroniterna i \xc3\xb6stra Beirut. Falangisterna var motst\xc3\xa5ndare till den uppdelnining i etniska och religi\xc3\xb6sa grupper som hade institutionaliserats i den libanesiska grundlagen, men hade sv\xc3\xa5rt att f\xc3\xa5 anh\xc3\xa4ngare utanf\xc3\xb6r maroniterna._NEWLINE_Under inb\xc3\xb6rdeskriget 1958 st\xc3\xb6dde falangisterna president Camille Chamoun och i oktober 1958 blev Gemayel regeringsmedlem._NEWLINE_P\xc3\xa5 1970-talet skapade falangisterna en milit\xc3\xa4r gren, falangistmilisen, som fr\xc3\xa5n 1976 leddes av Bashir Gemayel, Pierre Gemayels son. Falangistmilisen deltog i inb\xc3\xb6rdeskriget och i andra konflikter i Libanon. Israel f\xc3\xb6rs\xc3\xa5g falangistmilisen och andra kristna grupper med vapen under inb\xc3\xb6rdeskriget. Bland annat utf\xc3\xb6rde falangisterna under ledning av Bashir Gemayel tillsammans med andra grupper en massaker p\xc3\xa5 ungef\xc3\xa4r 2 000 palestinier i flyktingl\xc3\xa4gret Tel al-Zaatar. _NEWLINE_Bashir Gemayel valdes till Libanons president av nationalf\xc3\xb6rsamlingen 1982, men han m\xc3\xb6rdades innan han hann tilltr\xc3\xa4da posten. Ist\xc3\xa4llet blev hans bror, Amin Gemayel, Libanons president fr\xc3\xa5n 1982 till 1988. Amin Gemayel var mer konsensusinriktad \xc3\xa4n sin bror. Prosyriska och antisyriska fraktioner har k\xc3\xa4mpat om makten i Falangistpartiet efter att Pierre Gemayel avled 1984. Falangistmilisen uppl\xc3\xb6stes efter inb\xc3\xb6rdeskriget. _NEWLINE_Pierre Amine Gemayel, Amin Gemayels son, var minister f\xc3\xb6r Falangistpartiet men m\xc3\xb6rdades den 21 november 2006.'