b'\n_START_ARTICLE_\nAureus\n_START_PARAGRAPH_\nAureus (egentligen aureus denarius) \xc3\xa4r ett romerskt guldmynt._NEWLINE_Guldmynt pr\xc3\xa4glades under den romerska republiken endast i undantagsfall, framf\xc3\xb6r allt av segrande f\xc3\xa4ltherrar som Sulla och Pompejus. F\xc3\xb6rst Julius Caesar inf\xc3\xb6rde guldet som regelm\xc3\xa4ssig myntmetall. De guldmynt han slog v\xc3\xa4gde 1/40 libra (8 gram). Under den efterf\xc3\xb6ljande tiden sj\xc3\xb6nk guldmyntens vikt, Nero stabiliserade den till 1/45 libra (7,3 gram). Fr\xc3\xa5n och med Marcus Aurelius blev guldmynten allt mer s\xc3\xa4llsynta. Fr\xc3\xa5n omkring 200 e. Kr. varierar vikten s\xc3\xa5 mycket att guldmynt m\xc3\xa5ste ha haft olika v\xc3\xa4rde. Under 200-talet blev guldmynten g\xc3\xa5vopenningar och de fungerade inte l\xc3\xa4ngre efter en given kurs. Kejsarna Aurelianus och Diocletianus f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kte \xc3\xa5terinf\xc3\xb6ra den regelr\xc3\xa4tta guldmyntningen, men f\xc3\xb6rst Konstantin den store lyckades p\xc3\xa5 nytt inf\xc3\xb6ra ett stabilt v\xc3\xa4rderat guldmynt, solidus._NEWLINE_G\xc3\xa5vomynten fr\xc3\xa5n 200-talet e. Kr. kallas ibland aureus, \xc3\xa4ven om de inte gjorde det i samtiden och inte heller v\xc3\xa4rderades som s\xc3\xa5dana. D\xc3\xa4remot anv\xc3\xa4ndes ibland aureus under antiken som beteckning f\xc3\xb6r solidus. Vissa germanfolk har kallat den romerska solidus f\xc3\xb6r aureus och 1/3 solidus f\xc3\xb6r solidus._NEWLINE_Guldmyntet aureus har namngett den nordiska valutaenheten \xc3\xb6re.'