b'\n_START_ARTICLE_\nSt\xc3\xa9phane Dion\n_START_PARAGRAPH_\nSt\xc3\xa9phane Maurice Dion, f\xc3\xb6dd 28 september 1955 i Qu\xc3\xa9bec, \xc3\xa4r en kanadensisk politiker (liberal) och statsvetare. Mellan 2006 och 2008 var han liberalernas partiledare och tillika oppositionsledare i det kanadensiska parlamentet.\n_START_SECTION_\nAkademisk karri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nDion erh\xc3\xb6ll en kandidat- och en mastergrad fr\xc3\xa5n Universit\xc3\xa9 Laval i Qu\xc3\xa9bec, och d\xc3\xa4refter en doktorsgrad fr\xc3\xa5n Institut d\'\xc3\xa9tudes politiques de Paris (Sciences-Po). Efter en kort tid p\xc3\xa5 Universit\xc3\xa9 de Moncton fick han anst\xc3\xa4llning p\xc3\xa5 Universit\xc3\xa9 de Montr\xc3\xa9al 1984, d\xc3\xa4r han specialiserade sig p\xc3\xa5 offentlig f\xc3\xb6rvaltning och organisationsteori._NEWLINE_1990 kollapsade Meech Lake-avtalet, en f\xc3\xb6rfattningsreform som skulle f\xc3\xa5 Qu\xc3\xa9bec att acceptera den kanadensiska f\xc3\xb6rfattningen fr\xc3\xa5n 1982. Det fick Dion att b\xc3\xb6rja studera den quebekiska nationalismen och gjorde att han blev en uttalad federalist. Han blev en framtr\xc3\xa4dande f\xc3\xb6respr\xc3\xa5kare f\xc3\xb6r federalism i debatten inf\xc3\xb6r folkomr\xc3\xb6stningen om Qu\xc3\xa9becs sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet 1995.\n_START_SECTION_\nMinister f\xc3\xb6r relationer med provinserna\n_START_PARAGRAPH_\nEfter att folkomr\xc3\xb6stningen om Qu\xc3\xa9bec resulterat i en h\xc3\xa5rfin majoritet f\xc3\xb6r nejsidan rekryterades Dion till Jean Chr\xc3\xa9tiens federala regering. Dion blev minister f\xc3\xb6r relationer med provinserna (Minister of Intergovernmental Affairs/Ministre des Affaires intergouvernementales) 25 januari 1996, och valdes in i parlamentet 25 mars. Han beh\xc3\xb6ll denna post till Chr\xc3\xa9tiens avg\xc3\xa5ng som premi\xc3\xa4rminister 12 december 2003._NEWLINE_Som minister blev Dion \xc3\xa4nnu mer aktiv i debatten om Qu\xc3\xa9becs handlingsutrymme n\xc3\xa4r det g\xc3\xa4llde att f\xc3\xb6rklara sig sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndigt utan den federala regeringens medgivande. Kanadas h\xc3\xb6gsta domstol deklarerade i Reference re Secession of Quebec (Renvoi relatif \xc3\xa0 la s\xc3\xa9cession du Qu\xc3\xa9bec) att Qu\xc3\xa9bec inte kunde g\xc3\xb6ra detta, men att den federala regeringen var skyldig att inleda f\xc3\xb6rhandlingar om sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet med Qu\xc3\xa9becs regering om en ny folkomr\xc3\xb6stning skulle ge majoritet f\xc3\xb6r sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet. Baserat p\xc3\xa5 domstolsutslaget lade Dion fram Clarity Act (Loi de clarification, "tydlighetslagen"). Enligt lagf\xc3\xb6rslaget skulle f\xc3\xb6rhandlingar inledas om en tydlig majoritet hade svarat ja p\xc3\xa5 en tydlig fr\xc3\xa5ga om sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndighet f\xc3\xb6r en provins i en folkomr\xc3\xb6stning. Det kanadensiska parlamentet fick makt att avg\xc3\xb6ra vad en tydlig fr\xc3\xa5ga och en tydlig majoritet var, i h\xc3\xa4ndelse av en folkomr\xc3\xb6stning. Lagf\xc3\xb6rslaget \xe2\x80\x93 och Dion personligen \xe2\x80\x93 m\xc3\xb6tte stort motst\xc3\xa5nd i politiska kretsar i Qu\xc3\xa9bec, men blev lag 2000.\n_START_SECTION_\nMilj\xc3\xb6minister och partiledarkandidat\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4r Paul Martin blev premi\xc3\xa4rminister i slutet av 2003 st\xc3\xa4lldes Dion utanf\xc3\xb6r regeringen. Samtidigt b\xc3\xb6rjade en sponsringsskandal rullas upp, d\xc3\xa4r det uppdagades att pengar avsedda f\xc3\xb6r att st\xc3\xa4rka federalismen i Qu\xc3\xa9bec hade g\xc3\xa5tt in i det liberala partiet. Dion friades fr\xc3\xa5n misstankar om att ha varit involverad. Sponsringsskandalen ledde till att liberalerna f\xc3\xb6rlorade sin egen majoritet i valet i juli 2004, men eftersom de fortfarande var st\xc3\xb6rsta parti kunde Martin \xc3\xa5ter bilda regering. Dion blev nu milj\xc3\xb6minister, vilket han fortsatte som till liberalernas valf\xc3\xb6rlust i februari 2006._NEWLINE_Efter valet 2006 avgick Martin som partiledare. Bill Graham blev tillf\xc3\xb6rordnad partiledare fram till partiledarvalet i december. Dion vann ov\xc3\xa4ntat valet, och tilltr\xc3\xa4dde som partiledare 2 december.\n_START_SECTION_\nPartiledare\n_START_PARAGRAPH_\nSom partiledare fortsatte Dion att vara aktiv i milj\xc3\xb6fr\xc3\xa5gor, bland annat genom att driva igenom en icke-bindande motion om att Kanada ska \xc3\xa5terg\xc3\xa5 till att str\xc3\xa4va mot m\xc3\xa5len i Kyotoprotokollet. Dion lade ocks\xc3\xa5 fram ett f\xc3\xb6rslag om gr\xc3\xb6n skattev\xc3\xa4xling, The Green Shift (le Tournant vert). Premi\xc3\xa4rminister Stephen Harper utlyste nyval till oktober 2008, vilket ledde till att liberalerna gick fr\xc3\xa5n 103 till 77 mandat i underhuset. Dion meddelade sex dagar efter valet att han skulle avg\xc3\xa5 som partiledare vid liberalernas kongress i maj 2009._NEWLINE_I slutet av november 2008 inledde liberalerna f\xc3\xb6rhandlingar med NDP om att bilda en koalition som med st\xc3\xb6d av Bloc Qu\xc3\xa9b\xc3\xa9cois skulle ta \xc3\xb6ver regeringsmakten fr\xc3\xa5n de konservativa. Dion skulle d\xc3\xa4rmed bli premi\xc3\xa4rminister fram till kongressen. Efter att Harper tillf\xc3\xa4lligt avv\xc3\xa4rjt ett maktskifte, genom att be generalguvern\xc3\xb6r Micha\xc3\xablle Jean att suspendera parlamentet fr\xc3\xa5n 4 december till 26 januari, meddelade Dion att han skulle avg\xc3\xa5 omedelbart n\xc3\xa4r en eftertr\xc3\xa4dare utsetts, vilket skedde n\xc3\xa4r Michael Ignatieff, s\xc3\xa5som den enda kvarvarande partiledarkandidaten, uts\xc3\xa5gs till tillf\xc3\xb6rordnad partiledare 10 december.'