b'\n_START_ARTICLE_\nOckultation\n_START_PARAGRAPH_\nOckultation eller bet\xc3\xa4ckning \xc3\xa4r det astronomiska fenomen d\xc3\xa5 en himlakropp t\xc3\xa4cker en annan himlakropp. En solf\xc3\xb6rm\xc3\xb6rkelse, d\xc3\xa5 m\xc3\xa5nen t\xc3\xa4cker solen, \xc3\xa4r exempel p\xc3\xa5 en ockultation.  Vanligen menar man dock med ockultation d\xc3\xa5 m\xc3\xa5nen passerar framf\xc3\xb6r och tillf\xc3\xa4lligt t\xc3\xa4cker en stj\xc3\xa4rna eller en planet, det \xc3\xa4r s\xc3\xa5dana ockultationer vi oftast kan se. M\xc3\xa5nen passerar framf\xc3\xb6r stj\xc3\xa4rnor i stort sett dagligen, och framf\xc3\xb6r planeter ca 10-20 g\xc3\xa5nger per \xc3\xa5r. Varje ockultation syns dock bara fr\xc3\xa5n en begr\xc3\xa4nsad del av jordens yta. M\xc3\xa5nga ockultationer intr\xc3\xa4ffar ocks\xc3\xa5, sett fr\xc3\xa5n en given plats, d\xc3\xa5 det \xc3\xa4r dagsljus och dessa ockultationer kan vara sv\xc3\xa5ra att se._NEWLINE_Observationer av ockultationer av stj\xc3\xa4rnor bakom sm\xc3\xa5planeter ger ofta anv\xc3\xa4ndbara data f\xc3\xb6r att best\xc3\xa4mma dimensionen hos sm\xc3\xa5planeten och kan avsl\xc3\xb6ja om den har n\xc3\xa5gon satellit.'