b'\n_START_ARTICLE_\nChu nho\n_START_PARAGRAPH_\nCh\xe1\xbb\xaf nho [/t\xc9\x95\xc9\xaf\xcb\xa7\xcb\xa8\xcb\xa7 \xc9\xb2\xc9\x94/] (kinesiska: \xe5\xad\x97\xe5\x84\x92, \xe2\x80\x99(de) l\xc3\xa4rdes tecken\xe2\x80\x99) \xc3\xa4r den vietnamesiska termen f\xc3\xb6r kinesiska tecken som tidigare anv\xc3\xa4ndes i Vietnam. Kallas ocks\xc3\xa5 ch\xe1\xbb\xaf H\xc3\xa1n \xe5\xad\x97\xe6\xbc\xa2, "kinesiska tecken", eller h\xc3\xa1n t\xe1\xbb\xb1 \xe6\xbc\xa2\xe5\xad\x97. Uttalet g\xc3\xa5r vanligen tillbaka antingen p\xc3\xa5 antika former av kinesiska eller p\xc3\xa5 modernare sydkinesiskt uttal, s\xc3\xa4rskilt d\xc3\xa5 kantonesiskt.\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nInnan de kinesiska tecknen under det f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5rhundradet e.Kr. b\xc3\xb6rjade anv\xc3\xa4ndas i Vietnam fanns d\xc3\xa4r inget skriftspr\xc3\xa5k. \xc3\x84ven efter det att Vietnam blev sj\xc3\xa4lvst\xc3\xa4ndigt \xc3\xa5r 938 fortsatte man att anv\xc3\xa4nda kinesiska tecken \xc3\xa4ven om skrivspr\xc3\xa5ket nu kom att utvecklas p\xc3\xa5 ett regionalt mer avvikande s\xc3\xa4tt. Ett system med i Vietnam skapade kinesiska tecken, ch\xe1\xbb\xaf n\xc3\xb4m, kom ocks\xc3\xa5 att utvecklas i slutet av den kinesiska perioden. Senare kom portugisiska mission\xc3\xa4rer att skapa det f\xc3\xb6rsta av flera system att skriva vietnamesiska med latinska bokst\xc3\xa4ver, och man kom s\xc3\xa5 sm\xc3\xa5ningom att helt \xc3\xb6verg\xc3\xa5 till det system som anv\xc3\xa4nds idag, qu\xe1\xbb\x91c ng\xe1\xbb\xaf (av kinesiskans \xe5\x9c\x8b\xe8\xaa\x9e, guoyu, "riksspr\xc3\xa5k").'