b'\n_START_ARTICLE_\nLev Vygotskij\n_START_PARAGRAPH_\nLev Semjonovitj Vygotskij (ryska: \xd0\x9b\xd0\xb5\xd0\xb2 \xd0\xa1\xd0\xb5\xd0\xbc\xd1\x91\xd0\xbd\xd0\xbe\xd0\xb2\xd0\xb8\xd1\x87 \xd0\x92\xd1\x8b\xd0\xb3\xd0\xbe\xd1\x82\xd1\x81\xd0\xba\xd0\xb8\xd0\xb9), f\xc3\xb6dd 17 november 1896 i Orsja, Guvernementet Mogiljov, Kejsard\xc3\xb6met Ryssland, d\xc3\xb6d 11 juni 1934 i Moskva, Sovjetunionen, var en sovjetisk psykolog, pedagog och filosof som har varit inflytelserik inom den moderna utvecklingspsykologin och pedagogiken._NEWLINE_Vygotskij var en pedagogisk teoretiker vars verk blev k\xc3\xa4nda i v\xc3\xa4stv\xc3\xa4rlden under 1960-talet. Han lanserade id\xc3\xa9n om att m\xc3\xa4nsklig utveckling sker i samspel med individens omgivning i h\xc3\xb6gre grad \xc3\xa4n att det \xc3\xa4r en oberoende individuell process. S\xc3\xa4rskilt intresserade han sig f\xc3\xb6r skillnaden mellan vad individen kan l\xc3\xa4ra sig p\xc3\xa5 egen hand och vad individen kan l\xc3\xa4ra sig tillsammans med en mer kompetent person. Detta koncept kallas f\xc3\xb6r proximalzonsteorin (ZPD). Beroende p\xc3\xa5 i vilket sammanhang l\xc3\xa4randet sker utvecklas individen antingen i sin faktiska utvecklingsniv\xc3\xa5, eller i sin potentiella niv\xc3\xa5, d\xc3\xa4r den f\xc3\xb6rra avser situationen n\xc3\xa4r individen l\xc3\xa4r sig av egen kraft och den senare n\xc3\xa4r en mer kompetent person vidgar l\xc3\xa4randem\xc3\xb6jligheterna._NEWLINE_Vygotskijs infallsvinkel brukar kallas kulturhistorisk,  sociokulturell, sociokulturellt perspektiv p\xc3\xa5 l\xc3\xa4rande, d\xc3\xa5 han ser omgivningen som avg\xc3\xb6rande f\xc3\xb6r individens utveckling och prestation. Med utveckling avser han tankef\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga, spr\xc3\xa5k, och mental och personlig utveckling. Utveckling sker enligt Vygotskij genom relationer, i synnerhet till f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrarna, och str\xc3\xa4var till den kulturella f\xc3\xb6rst\xc3\xa5elsen (begreppsv\xc3\xa4rlden). Den kulturella f\xc3\xb6rst\xc3\xa5elsen och den kognitiva utvecklingen kallar Vygotskij internalisation. F\xc3\xb6r att ett barn ska internalisera begrepp och kunskaper kr\xc3\xa4vs att det undervisas och har goda relationer med \xc3\xa4ldre (f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrar, l\xc3\xa4rare, f\xc3\xb6rebilder etc). Enligt Vygotskij p\xc3\xa5verkar allts\xc3\xa5 de sociala faktorerna intelligensen, som inte enbart beror av biologiska f\xc3\xb6ruts\xc3\xa4ttningar. Hans \xc3\xa5sikt att spr\xc3\xa5ket \xc3\xa4r ett krav f\xc3\xb6r t\xc3\xa4nkandet \xc3\xa4r viktig inom kognitiv psykologi._NEWLINE_L\xc3\xa4nge var Vygotskij bortgl\xc3\xb6md, och Jean Piaget var den mest tongivande teoretikern om barns utveckling. Under 1980-talet blev Vygotskij dock \xc3\xa5teruppt\xc3\xa4ckt i samband med glasnost, och \xc3\xa4r idag mycket inflytelserik i forskningen om maturation och om barns spr\xc3\xa5kliga utveckling. Vygotskij lade grunden till den kulturhistoriska skolan och blev en viktig figur inom den marxistiska psykologin. Efter hans d\xc3\xb6d f\xc3\xb6rdes hans teorier vidare av Alexander Luria och Aleksej Leontiev.'