b'\n_START_ARTICLE_\nTofsvipa\n_START_SECTION_\nUtseende och l\xc3\xa4te\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan \xc3\xa4r en stor vadare, med kontrastrik teckning i svart och vitt och en tydligt spretande tofs i nacken. Benen \xc3\xa4r ganska l\xc3\xa5nga. Tofsvipan \xc3\xa4r ungef\xc3\xa4r lika stor som en duva men har l\xc3\xa4ngre ben. Den \xc3\xa4r 28\xe2\x80\x9331\xc2\xa0cm l\xc3\xa5ng, med ett vingspann p\xc3\xa5 67\xe2\x80\x9372 cm. K\xc3\xb6nen \xc3\xa4r lika och \xc3\xa4ven f\xc3\xa5glar i juvenil dr\xc3\xa4kt har en liknande fj\xc3\xa4derdr\xc3\xa4kt. _NEWLINE_Buken och kroppssidor \xc3\xa4r vita, vingarna svarta p\xc3\xa5 ovansidan men skiftar liksom ryggen i bl\xc3\xa5gr\xc3\xb6nt. Halsen \xc3\xa4r svart runt om, liksom n\xc3\xa4bben, strupen, hj\xc3\xa4ssan och tofsen, medan huvudets sidor \xc3\xa4r vita. Honan har kortare tofs och \xc3\xa4r ljusare vid n\xc3\xa4bbens rot och p\xc3\xa5 strupen, och har allts\xc3\xa5 ett mindre kontrastrikt utseende. N\xc3\xa4rmast kroppen har vingen ett tydligt, brett vitt band, som \xc3\xa4r mycket synligt i flykten. Undergumpen \xc3\xa4r rostr\xc3\xb6d._NEWLINE__NEWLINE_B\xc3\xa5da k\xc3\xb6nen f\xc3\xa5r i vinterdr\xc3\xa4kt (juli-februari) ljus strupe och en gulbrun ansiktsf\xc3\xa4rg._NEWLINE_De \xc3\xa4r s\xc3\xa4llan stilla utan flaxar hit och dit med en typisk fladdrig och svajig flykt.\n_START_SECTION_\nL\xc3\xa4te\n_START_PARAGRAPH_\nUnder v\xc3\xa5ren ser man viphanarna flyga fram och tillbaka i kastande akrobatisk flykt, under vilken de l\xc3\xa5ter h\xc3\xb6ra spell\xc3\xa4tet, ett gn\xc3\xa4lligt diuvitt-vit-vitt-diuuvitt. P\xc3\xa5 n\xc3\xa4ra h\xc3\xa5ll h\xc3\xb6rs \xc3\xa4ven ett trummande l\xc3\xa4te fr\xc3\xa5n vingarna. Varningsl\xc3\xa4tet \xc3\xa4r ett st\xc3\xa4ndigt upprepat klagande v\xc3\xa4-hi, som h\xc3\xb6rs n\xc3\xa4r ungarna kl\xc3\xa4ckts.\n_START_SECTION_\nSystematik\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan var en av de arter som Carl von Linn\xc3\xa9 beskrev i den tionde upplagan av sin Systema Naturae fr\xc3\xa5n 1758. Han placerade den i gruppen vadare under det vetenskapliga namnet Tringa Vanellus. Sl\xc3\xa4ktet Vanellus uppr\xc3\xa4ttades 1760 av den franske zoologen Mathurin Jacques Brisson. Vanellus \xc3\xa4r medeltidslatin f\xc3\xb6r "tofsvipa" och diminutivform f\xc3\xb6r latinets vanus, som ungef\xc3\xa4r betyder "fl\xc3\xa4ckt". Sl\xc3\xa4ktets systematik \xc3\xa4r omtvistad och flera f\xc3\xb6rslag om att det borde delas upp f\xc3\xb6rekommer. Tofsvipan delas inte upp i n\xc3\xa5gra underarter.\n_START_SECTION_\nUtbredning\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan h\xc3\xa4ckar i Europa, Marocko och Asien s\xc3\xa5 l\xc3\xa5ngt \xc3\xb6sterut som till Kina. Merparten av all v\xc3\xa4rldens tofsvipor, det vill s\xc3\xa4ga populationerna i norra och \xc3\xb6stra Europa, och i Asien \xc3\xa4r flyttf\xc3\xa5glar. De Skandinaviska och nordeuropeiska populationerna flyttar till Frankrike, Iberiska halv\xc3\xb6n, l\xc3\xa4nderna i Medelhavsregionen och norra Afrika men \xc3\xa4ven Madeira och Kanarie\xc3\xb6arna. Stora delar av Asiens populationer flyttar till Mellan\xc3\xb6stern, s\xc3\xb6dra Centralasien och syd\xc3\xb6stra Kina.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rekomst i Sverige\n_START_PARAGRAPH_\nSom en av de tidigaste flyttf\xc3\xa5glarna kommer tofsvipan p\xc3\xa5 v\xc3\xa5rvintern till Sverige, fr\xc3\xa5n vinterkvarteren i Syd- och Mellaneuropa. Den f\xc3\xb6rekommer \xc3\xb6ver hela landet f\xc3\xb6rutom i fj\xc3\xa4lltrakterna, \xc3\xa4ven om den \xc3\xa4r ovanligare i Norrlands inland.\n_START_SECTION_\nHabitat\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan trivs p\xc3\xa5 sankmark, \xc3\xb6versv\xc3\xa4mningsomr\xc3\xa5den, strand\xc3\xa4ngar och fuktig \xc3\xa5kermark i n\xc3\xa4rheten av sj\xc3\xb6ar men \xc3\xa4ven l\xc3\xa4ngre upp p\xc3\xa5 torrare omr\xc3\xa5den d\xc3\xa5 den f\xc3\xb6dos\xc3\xb6ker p\xc3\xa5 \xc3\xa5krar och betesf\xc3\xa4lt. Vintertid f\xc3\xb6rekommer den i liknande habitat. P\xc3\xa5 v\xc3\xa5ren \xc3\xa4r den ofta synlig p\xc3\xa5 strand\xc3\xa4ngar n\xc3\xa4r den s\xc3\xb6ker f\xc3\xb6da, men senare under h\xc3\xa4ckningss\xc3\xa4songen blir tofsviporna mer skygga. Efter h\xc3\xa4ckningsperioden bildar de stora flockar som h\xc3\xa5ller samman under h\xc3\xb6sten och vintern tills de \xc3\xa5ter ska bilda par p\xc3\xa5 v\xc3\xa5ren.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6da\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan lever av ryggradsl\xc3\xb6sa djur, fr\xc3\xa4mst daggmask och insekter som den lokaliserar med b\xc3\xa5de syn och h\xc3\xb6rsel. F\xc3\xb6r att f\xc3\xa5 maskar att avsl\xc3\xb6ja sig, stampar tofsvipan ibland med foten i marken f\xc3\xb6r att masken ska r\xc3\xb6ra sig.\n_START_SECTION_\nH\xc3\xa4ckning\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan h\xc3\xa4ckar vanligtvis f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen vid tv\xc3\xa5 \xc3\xa5rs \xc3\xa5lder. Hanen krafsar upp flera bogropar direkt p\xc3\xa5 marken, varav en accepteras av honan. Honan l\xc3\xa4gger vanligtvis 4 \xc3\xa4gg, men 3\xe2\x80\x935 f\xc3\xb6rekommer, som ruvas av b\xc3\xa5da f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrarna i 24\xe2\x80\x9331 dagar. \xc3\x84ggen \xc3\xa4r v\xc3\xa4l kamouflerade, med oregelbundna stora bruna fl\xc3\xa4ckar mot ljusbrun till ljusgr\xc3\xb6n botten. F\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrarna f\xc3\xb6rsvarar boet vildsint om de st\xc3\xb6rs, och st\xc3\xb6rtdyker under skrik mot inkr\xc3\xa4ktaren. Vanligtvis l\xc3\xa4ggs bara en kull om inte f\xc3\xb6rsta kullen misslyckas. Ungarna l\xc3\xa4mnar snabbt boet s\xc3\xa5 fort de \xc3\xa4r torra och \xc3\xa4r sj\xc3\xa4lvf\xc3\xb6rs\xc3\xb6rjande fr\xc3\xa5n b\xc3\xb6rjan, \xc3\xa4ven om de \xc3\xb6vervakas av f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldrarna. Ungarna blir flygga efter 35\xe2\x80\x9340 dagar. Det f\xc3\xb6rekommer att den ena f\xc3\xb6r\xc3\xa4ldern l\xc3\xa4mnar innan ungarna blivit flygf\xc3\xa4rdiga.\n_START_SECTION_\nStatus och hot\n_START_PARAGRAPH_\nTofsvipan har ett mycket stort utbredningsomr\xc3\xa5de och en mycket stor global population som dock minskat s\xc3\xa5 pass kraftigt p\xc3\xa5 kort tid att IUCN kategoriserar arten som n\xc3\xa4ra hotad. Den globala populationen uppskattas till cirka 5\xc2\xa0600\xc2\xa0000\xe2\x80\x9310\xc2\xa0500\xc2\xa0000 individer varav den Europeiska populationen uppskattas till 3\xc2\xa0190\xc2\xa0000\xe2\x80\x935\xc2\xa0170\xc2\xa0000 adulta individer._NEWLINE_Den globala utvecklingstrenden f\xc3\xb6r arten \xc3\xa4r negativ. en studie fr\xc3\xa5n 2015 indikerade att arten minskat med 30\xe2\x80\x9349% under de 27 f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ende \xc3\xa5ren, det vill s\xc3\xa4ga tre generationer.\n_START_SECTION_\nStatus i Sverige\n_START_PARAGRAPH_\nUnder 1900-talet har tofsvipans utbredningsomr\xc3\xa5de i Sverige dragit sig norrut samtidigt som den har minskat i det s\xc3\xb6dra h\xc3\xa4ckningsomr\xc3\xa5det. Fr\xc3\xa5n en h\xc3\xa4ckningspopulation p\xc3\xa5 ungef\xc3\xa4r 120\xc2\xa0000 par runt 1970 har den minskat till ett best\xc3\xa5nd p\xc3\xa5 cirka 50\xc2\xa0000 par under 1990-talet, p\xc3\xa5 grund av de moderna jordbruksmetoderna och det minskade betet.'