b'\n_START_ARTICLE_\nViby-i\n_START_PARAGRAPH_\nViby-i (i Stockholmstrakten \xc3\xa4ven kallat Liding\xc3\xb6-i) \xc3\xa4r beteckningen p\xc3\xa5 det speciella, surrande i-ljud som f\xc3\xb6rekommer i flera svenska dialekter p\xc3\xa5 olika h\xc3\xa5ll i landet. Fenomenet "uppt\xc3\xa4cktes" f\xc3\xb6rst i Viby, N\xc3\xa4rke, men f\xc3\xb6rekommer \xc3\xa4ven i dialekter i vissa delar av Bohusl\xc3\xa4n, p\xc3\xa5 Liding\xc3\xb6, i sydv\xc3\xa4stra G\xc3\xb6teborg (ing\xc3\xa5r det som kallas "Hov\xc3\xa5s-amerikanska"), i Indals-Liden i Medelpad och i s\xc3\xb6dra H\xc3\xa4lsingland. Viby-i \xc3\xa4r en dental vokal, det vill s\xc3\xa4ga mer av tungan (de fr\xc3\xa4mre delarna) har kontakt med \xc3\xb6verk\xc3\xa4kens tandrad, \xc3\xa4n vad som \xc3\xa4r fallet i ett "vanligt" i-ljud. Motsvarande y-ljud, som oftast f\xc3\xb6rekommer hos samma talare, kallas Viby-y.\n_START_SECTION_\nBeskrivning och utbredning\n_START_PARAGRAPH_\nI G\xc3\xb6teborgstrakten \xc3\xa4r Viby-i samartikulerat med z (tonande s), vilket dock icke \xc3\xa4r fallet i N\xc3\xa4rke. I norra Bohusl\xc3\xa4n kan man h\xc3\xb6ra talare som anv\xc3\xa4nder det surrande uttalet vid artikuleringen av n\xc3\xa4stan alla vokaler utom de bakre. De bakre vokalerna ges ist\xc3\xa4llet en s\xc3\xa4rskild betoning genom att artikuleras l\xc3\xa4ngre fram i munh\xc3\xa5lan. Man kan s\xc3\xa4ga att vokalerna d\xc3\xa4r realiseras med en \xc3\xb6ver lag framskjuten/f\xc3\xb6rh\xc3\xb6jd tunga (varvid "\xc3\xa4" [\xc3\xa6] tenderar att uttalas [e:]._NEWLINE_Sammantaget utg\xc3\xb6r detta i Bohusl\xc3\xa4n ett enhetligt fonetiskt paradigm (en dialekt), vari det surrande i:et ing\xc3\xa5r och \xc3\xa4r d\xc3\xa4r inte ett isolerat uttalsfenomen.\n_START_SECTION_\nHistorik\n_START_PARAGRAPH_\n\xc3\x96verg\xc3\xa5ngen fr\xc3\xa5n vanliga i och y till viby-i och viby-y har i dialekterna troligen skett ganska sent, kanske under 1800-talet, och inneb\xc3\xa4r att h\xc3\xb6ga fr\xc3\xa4mre vokaler har blivit h\xc3\xb6ga centralvokaler. Denna f\xc3\xb6rskjutning har ocks\xc3\xa5 medf\xc3\xb6rt att den fr\xc3\xa4mre halvh\xc3\xb6ga vokalen e h\xc3\xb6jts och ersatt i som fr\xc3\xa4mre h\xc3\xb6g vokal._NEWLINE_I centralsvenskt standardtalspr\xc3\xa5k har l\xc3\xa5ngt viby-i blivit vanligt under senare delen av 1900-talet, medan kort viby-i uppfattas som bondskt. P\xc3\xa5 m\xc3\xa5nga h\xc3\xa5ll har Viby-i och Viby-y ocks\xc3\xa5 sociolektalt v\xc3\xa4rde. En hypotes om dess ursprung och spridning \xc3\xa4r att besuttna personer i rikets storst\xc3\xa4der hade sommarvistelser i vissa bohusl\xc3\xa4nska kustorter. Till\xc3\xa4gnandet och anv\xc3\xa4ndandet viby-i i hemstaden innebar en social markering, som utpekade talaren som tillh\xc3\xb6rig den klass som hade social och ekonomisk m\xc3\xb6jlighet till denna form av rekreation och tidsf\xc3\xb6rdriv. I trakterna kring Stockholm och G\xc3\xb6teborg \xc3\xa4r viby-i ocks\xc3\xa5 f\xc3\xb6rknippat med ekonomisk \xc3\xb6verklass.\n_START_SECTION_\nExempel\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb6r att illustrera i-ljudet finns ett popul\xc3\xa4rt tales\xc3\xa4tt i v\xc3\xa4stra N\xc3\xa4rke, som av diplomaten Jan M\xc3\xa5rtenson \xc3\xa5terges "I Viiby s\xc3\xa4jer dii att biina biiss, men det g\xc3\xb6r dii f\xc3\xa4lle viisst iinte, f\xc3\xb6r dii stiicks".'