b'\n_START_ARTICLE_\nWilhelm Liebknecht\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nLiebknecht var, tillsammans med August Bebel, grundare av Tysklands socialdemokratiska parti. Han var far till Karl och Theodor Liebknecht._NEWLINE_Liebknecht studerade teologi, filosofi och filologi vid universiteten i Giessen, Berlin och Marburg. Genom l\xc3\xa4sning s\xc3\xa4rskilt av Henri de Saint-Simons skrifter tog han tidigt intryck av socialismen, vistades en tid i Z\xc3\xbcrich som l\xc3\xa4rare, \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde 1848 till sitt hemland och deltog i september samma \xc3\xa5r i de badensiska politiska upprorsf\xc3\xb6rs\xc3\xb6ken, h\xc3\xb6lls d\xc3\xa4refter n\xc3\xa5gra m\xc3\xa5nader till maj 1849 i f\xc3\xa4ngelse, flydde till Schweiz, blev i Gen\xc3\xa8ve ordf\xc3\xb6rande f\xc3\xb6r tyska arbetaref\xc3\xb6reningen och utvisades. I London, d\xc3\xa4r han n\xc3\xa4ra umgicks med Marx, intr\xc3\xa4dde han i det kommunistiska f\xc3\xb6rbundet och hade sitt uppeh\xc3\xa4lle som tidningskorrespondent. _NEWLINE_\xc3\x85terkommen till Tyskland till f\xc3\xb6ljd av amnestin 1861 var han en kortare tid utrikesredakt\xc3\xb6r vid Norddeutsche Allgemeine Zeitung, flyttade sedan till Leipzig, f\xc3\xb6renade sig med Lassalles Allm\xc3\xa4nna tyska arbetaref\xc3\xb6rening och medarbetade en kort tid i dess organ, Der Social-Demokrat, utgiven av Johann Baptist von Schweitzer. Ett bes\xc3\xb6k i Berlin 1865, trots utvisningen, gav honom tre m\xc3\xa5naders f\xc3\xa4ngelse. I augusti 1867 valdes han in som representant f\xc3\xb6r sachsiska kretsen Stollberg i nordtyska riksdagen. _NEWLINE_Han hade i Leipzig tidigt kommit i kontakt med Bebel, senare ordf\xc3\xb6rande f\xc3\xb6r det liberaldemokratiska F\xc3\xb6rbundet av tyska arbetaref\xc3\xb6reningar. P\xc3\xa5 kongressen i Eisenach 1869, d\xc3\xa4r ett antal bem\xc3\xa4rkta lassalleaner deltog, bildades det tyska socialdemokratiska arbetarepartiet, i vilket det ovann\xc3\xa4mnda bebelska f\xc3\xb6rbundet uppgick. Det senares spr\xc3\xa5kr\xc3\xb6r, Demokratisches Wochenblatt, blev det nya partiets organ under namnet Der Volksstaat och med Liebknecht fortfarande som redakt\xc3\xb6r. \xc3\x85r 1872 blev han, tillsammans med Bebel, d\xc3\xb6md f\xc3\xb6r f\xc3\xb6rberedelse till h\xc3\xb6gf\xc3\xb6rr\xc3\xa4deri till tv\xc3\xa5 \xc3\xa5rs f\xc3\xa4stning, som avtj\xc3\xa4nades under f\xc3\xb6r \xc3\xb6vrigt idylliska f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llanden p\xc3\xa5 Hubertusburg._NEWLINE_Av den ovann\xc3\xa4mnda sachsiska valkretsen uts\xc3\xa5gs Liebknecht 1874 till ledamot av riksdagen, d\xc3\xa4r han sedermera, med undantag av en kortare period, innehade plats till sin d\xc3\xb6d, fr\xc3\xa5n 1888 f\xc3\xb6r Berlins sj\xc3\xa4tte krets. Han var \xc3\xa4ven medlem av sachsiska lantdagen \xc3\xa5ren 1879\xe2\x80\x931885 och 1889\xe2\x80\x931892. Sedan Der Volksstaat uppg\xc3\xa5tt i Vorw\xc3\xa4rts, ledde han denna tidning till dess undertryckande 1878. Han utvisades fr\xc3\xa5n Leipzig 1881 och bosatte sig i Borsdorf, men efter socialistlagens upph\xc3\xa4vande flyttade han 1891 till Berlin som huvudredakt\xc3\xb6r f\xc3\xb6r det \xc3\xa5teruppst\xc3\xa5ndna Vorw\xc3\xa4rts, partiets centralorgan. \xc3\x85r 1896 d\xc3\xb6mdes han till fyra m\xc3\xa5naders f\xc3\xa4ngelse f\xc3\xb6r sina angrepp p\xc3\xa5 majest\xc3\xa4tsbrotts\xc3\xa5talen. _NEWLINE_Det var i stor utstr\xc3\xa4ckning Liebknechts f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nst, att "eisenacher" och "lassalleaner" p\xc3\xa5 kongressen i Gotha 1875 f\xc3\xb6renade sig till Tysklands socialdemokratiska arbetareparti, liksom han kraftigt medverkade till, att kongressen i Erfurt 1891, i st\xc3\xa4llet f\xc3\xb6r det av Marx underk\xc3\xa4nda Gothaprogrammet, antog ett nytt, fritt fr\xc3\xa5n de lassalleska slagorden. Han r\xc3\xa4knas som en av grundarna av det tyska socialdemokratiska partiet. Under en f\xc3\xb6ljd av \xc3\xa5r var han \xc3\xa4ven den internationella socialdemokratins r\xc3\xa5dgivare. Han fick inte tid till n\xc3\xa5gon vetenskaplig verksamhet, utan f\xc3\xb6rblev politiker och agitator, men \xc3\xb6vertr\xc3\xa4ffades som talare av Bebel, vars parlamentariska roll ocks\xc3\xa5 blev st\xc3\xb6rre. Som socialistisk teoretiker f\xc3\xb6rblev Liebknecht i huvudsak ortodox marxist. _NEWLINE_Inom det parlamentariska livet gav samme Liebknecht, som tidigare utd\xc3\xb6mt varje f\xc3\xb6rhandling med motst\xc3\xa5ndarna, s\xc3\xa5 sm\xc3\xa5ningom vika f\xc3\xb6r realpolitiska h\xc3\xa4nsyn och deltog i praktiskt socialreformatoriskt lagstiftningsarbete. Mot den ungradikala, anarkiserande str\xc3\xb6mningen inom partiet i b\xc3\xb6rjan av 1890-talet upptr\xc3\xa4dde han skarpt bestraffande, men bek\xc3\xa4mpade likaledes de taktiskt opportunistiska och teoretiskt revisionistiska riktningarna, s\xc3\xa4rskilt f\xc3\xb6retr\xc3\xa4dda av Georg von Vollmar och Eduard Bernstein. Han avled 1900 och begravdes under uppm\xc3\xa4rksammade former p\xc3\xa5 Zentralfriedhof Friedrichsfelde i Berlin._NEWLINE_Bland Liebknechts m\xc3\xa5nga skrifter m\xc3\xa4rks Volks-Fremdw\xc3\xb6rterbuch (1881), Ein Blick in die Neue Welt (1887), Robert Blum und seine Zeit (1888), Geschichte der franz\xc3\xb6sischen Revolution (1890), Die Emser Depesche (1891), Robert Owen (1892), Karl Marx zum Ged\xc3\xa4chtnis (1896). P\xc3\xa5 svenska utkom 1908 Militarism och antimilitarism._NEWLINE_Skriften Volks-Fremdw\xc3\xb6rterbuch br\xc3\xa4ndes demonstrativt av nationalsocialister under de omfattande bokb\xc3\xa5len i Tyskland 1933.\n_START_SECTION_\nCitat\n_START_PARAGRAPH_\n1872 \xe2\x80\x93 Wilhelm Liebknecht sa i talet Vetande \xc3\xa4r makt \xe2\x80\x93 makt \xc3\xa4r vetande inf\xc3\xb6r Dresdens arbetarf\xc3\xb6rening: N\xc3\xa4r man skrapar p\xc3\xa5 dagens kultur s\xc3\xa5 kommer barbariet fram.'