b'\n_START_ARTICLE_\nHorae Canonicae\n_START_PARAGRAPH_\nHorae Canonicae \xc3\xa4r en diktsvit som omfattar sju dikter av den engelske poeten W. H. Auden. Dikterna skrevs mellan 1949 och 1955, men bakgrundsarbetet och studierna inf\xc3\xb6r deras tillkomst p\xc3\xa5b\xc3\xb6rjades redan 1947. _NEWLINE_Diktsvitens titel syftar p\xc3\xa5 den kristna kyrkans tideg\xc3\xa4rd. De sju dikterna som ing\xc3\xa5r i sviten refererar ocks\xc3\xa5 till tideg\xc3\xa4rden, men till dess best\xc3\xa5ndsdelar: "Prime", "Terce", "Sext", "Nones", "Vespers", "Compline" och "Lauds". Var och en av dessa delar syftar p\xc3\xa5 en specifik tid av dagen f\xc3\xb6r b\xc3\xb6n. Centrala teman i sviten r\xc3\xb6r alla kristen historia, framf\xc3\xb6rallt l\xc3\xa5ngfredagen och korsf\xc3\xa4stelsen samt syndafallet._NEWLINE_De tv\xc3\xa5 f\xc3\xb6rsta dikterna i sviten, "Prime" och "Nones", utgavs f\xc3\xb6rst i samlingen Nones (1951). Horae Canonicae gavs i sin helhet ut i The Shield of Achilles (1955).\n_START_SECTION_\nBakgrund\n_START_PARAGRAPH_\nHorace Canonicae \xc3\xa4r ett verk som sammanf\xc3\xb6r den kristna historien med en vanlig dag i en samtida m\xc3\xa4nniskas liv. Under 1930- och 1940-talen var Auden en ivrig l\xc3\xa4sare av Kierkegaard. Han tog dock avst\xc3\xa5nd fr\xc3\xa5n Kierkegaards ovilja att prata om den kroppsliga, fysiska existensen. I det ljuset inspirerades han av teologer och religi\xc3\xb6sa t\xc3\xa4nkare som Reinhold Niebuhr, Karl Barth och Paul Tillich. Fr\xc3\xa5n dessa influerades han ocks\xc3\xa5 i, vad han menar, den protestantiska tanken om att rakryggad ta plats i v\xc3\xa4rlden och att inte fly in i n\xc3\xa5gon id\xc3\xa9v\xc3\xa4rld. F\xc3\xb6r att f\xc3\xb6rst\xc3\xa5 religi\xc3\xb6sa h\xc3\xa4ndelser s\xc3\xa5som de \xc3\xa5terges i skrifterna m\xc3\xa5ste vi d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r ocks\xc3\xa5 konceptualisera dem i varje enskilt nu. En historisk h\xc3\xa4ndelse kan inte repeteras; d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r beh\xc3\xb6ver en f\xc3\xb6rfattare presentera den som vore den i sitt nu. I b\xc3\xa5de For the Time Being och Horae Canonicae \xc3\xa4r detta n\xc3\xa5got som Auden f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ker att g\xc3\xb6ra. I Horae Canonicae sker detta genom att i ett ramverk av helig, sakramental historia \xc3\xa5terge erfarenheter fr\xc3\xa5n 1900-talet. Samtidigt f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ker Auden att f\xc3\xb6rest\xc3\xa4lla sig hur det skulle ha varit att sj\xc3\xa4lv befinna sig i den sakramentalt historiska platsen. Det finns s\xc3\xa5ledes ett spel mellan nutid och d\xc3\xa5tid i Horae canonicae, liksom i mycket annan av Audens poesi._NEWLINE_Edward Mendelson, som skrivit flera biografier \xc3\xb6ver Auden, har konstaterat att Auden med tiden blev allt mer punktlig. Auden kom att h\xc3\xa4vda att det \xc3\xa4r fr\xc3\xa5n klostren som den moderna och sekul\xc3\xa4ra besattheten av tid h\xc3\xa4rr\xc3\xb6r, eftersom tideg\xc3\xa4rden gett upphov till en klosterrelaterad punktlighet. P\xc3\xa5 s\xc3\xa5 vis kan den skillnad som Auden g\xc3\xb6r mellan den naturliga, nuvarande tiden och den historiska tiden i diktsamlingen h\xc3\xa4rr\xc3\xb6ras fr\xc3\xa5n en judisk-kristen metafysik.\n_START_SECTION_\nTillkomst\n_START_PARAGRAPH_\nAuden b\xc3\xb6rjade fundera \xc3\xb6ver dikterna 1947, och skrev p\xc3\xa5 dem mellan 1949 och 1955. Han b\xc3\xb6rjade studera tideg\xc3\xa4rden under sommaren 1947, och konsulterade Ursula Niebuhr f\xc3\xb6r att f\xc3\xa5 hj\xc3\xa4lp till en n\xc3\xa4rmare f\xc3\xb6rst\xc3\xa5else. Han studerade och l\xc3\xa4ste flera av de texter som hon gav honom. Ett m\xc3\xb6jligt s\xc3\xa5dant exempel \xc3\xa4r The Shape of the Liturgy av Gregory Dix. Dix argumenterar d\xc3\xa4ri hur tideg\xc3\xa4rden egentligen \xc3\xa4r ett \xc3\xa5terskapande av korsf\xc3\xa4stelsen, d\xc3\xa4r man f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ker uppliva en historisk h\xc3\xa4ndelse och g\xc3\xb6ra den samtida. Detta \xc3\xa4r n\xc3\xa5got som Auden verkar ha inspirerats av. Med influenser av Reinhold Niebuhr och Paul Tillich anv\xc3\xa4nde han s\xc3\xa5ledes tideg\xc3\xa4rden f\xc3\xb6r att kunna \xc3\xa5terskapa korsf\xc3\xa4stelsen, och f\xc3\xb6r att d\xc3\xa4rigenom kunna skildra sin egen religi\xc3\xb6sa syn.\n_START_SECTION_\nStruktur\n_START_PARAGRAPH_\nF\xc3\xb6r Auden innebar tideg\xc3\xa4rden, som utg\xc3\xb6r diktsvitens ordnande struktur, ett ramverk f\xc3\xb6r att kunna dramatisera hans religi\xc3\xb6sa position. Tidigare hade han i ett brev beskrivit den som "v\xc3\xa4ldigt mycket i linje med Reinhold Niebuhrs, det vill s\xc3\xa4ga augustinsk, inte thomistisk (kanske skulle jag ge lite mer plats f\xc3\xb6r Via Negativa). Liturgiskt sett \xc3\xa4r jag anglokatolsk\xe2\x80\xa6"_NEWLINE_Diktsviten inleds med en epigraf fr\xc3\xa5n Venantius Fortunatus medeltida psalm Upp, min tunga, att lovsjunga. Psalmen besjunger den "hj\xc3\xa4lten / som p\xc3\xa5 korsets stam / f\xc3\xb6r oss bl\xc3\xb6dde, / led och d\xc3\xb6dde", och har av bland andra Helen Waddell beskrivits som en "mystikers dr\xc3\xb6m om triumfkrucifixet". Den katolska kyrkan anv\xc3\xa4nder Upp, min tunga, att lovsjunga i liturgin under stilla veckan och f\xc3\xb6r att beundra korset p\xc3\xa5 l\xc3\xa5ngfredagen. Genom att anv\xc3\xa4nda Upp, min tunga, att lovsjunga som epigraf introducerar Auden p\xc3\xa5 s\xc3\xa5 vis l\xc3\xa5ngfredagen som diktsvitens kontext. Det visar ocks\xc3\xa5 p\xc3\xa5 korsets centrala plats i diktsviten._NEWLINE_De sju dikter som utg\xc3\xb6r diktsviten, "Prime" (06:00), "Terce" (09:00), "Sext" (12:00), "Nones" (15:00), "Vespers" (18:00), "Compline" (21:00) och "Lauds" (03:00), motsvarar tideg\xc3\xa4rden \xe2\x80\x93 de fastst\xc3\xa4llda timmar p\xc3\xa5 dagen d\xc3\xa5 man ska be och meditera. I sin svit utel\xc3\xa4mnar Auden Matins, som intr\xc3\xa4ffar 24:00. De sju kvarst\xc3\xa5ende utg\xc3\xb6r det ramverk som Auden anv\xc3\xa4nder f\xc3\xb6r att behandla korsf\xc3\xa4stelsen och gryningen dagen efter. S\xc3\xa5ledes b\xc3\xb6rjar och slutar diktsamlingen i gryningen, vid b\xc3\xa4gge tillf\xc3\xa4llena mellan vakenhet och s\xc3\xb6mn._NEWLINE_N\xc3\xa4r Auden anv\xc3\xa4nder tideg\xc3\xa4rden som ramverk f\xc3\xb6r diktsviten anv\xc3\xa4nder han sig av en rit som metaforiskt och symboliskt har en mycket l\xc3\xa5ng kristen historia. Med tideg\xc3\xa4rden f\xc3\xb6ljer konventioner, normer och inneb\xc3\xb6rder som \xc3\xa4r underf\xc3\xb6rst\xc3\xa5dda. Genom att anv\xc3\xa4nda sig av tideg\xc3\xa4rden kan Auden s\xc3\xa5ledes utnyttja de inneb\xc3\xb6rder som tideg\xc3\xa4rden medf\xc3\xb6r, och omvandla det till sin egen poetiska struktur.\n_START_SECTION_\nDikterna\n_START_PARAGRAPH_\nDiktsviten best\xc3\xa5r av sju dikter, som beskrivs utf\xc3\xb6rligt nedan. Det genomgripande h\xc3\xa4ndelsef\xc3\xb6rloppet \xc3\xa4r en manlig betraktare som bevittnar h\xc3\xa4ndelserna under den dag som korsf\xc3\xa4stelsen intr\xc3\xa4ffar. Sammanfattat skildrar "Prime" diktjagets uppvaknande och Adams sj\xc3\xa4lvmedvetande. "Terce" skildrar individer som f\xc3\xb6rbereder sig f\xc3\xb6r dagen och f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet mellan de stora makterna och den vanliga m\xc3\xa4nniskan i sina m\xc3\xa4nskliga f\xc3\xb6rehavanden. "Sext" skildrar i tre delar kallelsen, auktoriteten och massan. I "Nones" skildrar Auden den tid som f\xc3\xb6ljer p\xc3\xa5 Kristi d\xc3\xb6d p\xc3\xa5 korset, och vad hans d\xc3\xb6d f\xc3\xa5r f\xc3\xb6r f\xc3\xb6ljder p\xc3\xa5 m\xc3\xa4nskligheten. I "Vespers" j\xc3\xa4mf\xc3\xb6rs och kontrasteras Arkadien och Eden med det himmelska Jerusalem, medan \xc3\xa5ngern \xc3\xa4r det huvudsakliga temat i "Compline". "Laude" avslutas till sist i en b\xc3\xb6n om fr\xc3\xa4lsning.\n_START_SECTION_\nNones\n_START_PARAGRAPH_\n"Nones" \xc3\xa4r diktsvitens fj\xc3\xa4rde dikt, och skrevs i juli 1950. Dikten best\xc3\xa5r av sju strofer utan rim, och har beskrivits som diktsvitens centrala dikt. I tideg\xc3\xa4rden motsvarar Nones eftermiddagen, klockan tre. \xc3\x84ven om "Nones" delvis kan s\xc3\xa4gas skildra alla de \xc3\xb6vriga dikternas teman \xc3\xa4r det huvudsakliga temat tiden som f\xc3\xb6ljer efter Kristi d\xc3\xb6d p\xc3\xa5 korset, och de f\xc3\xb6ljder som m\xc3\xa4nniskans korruption f\xc3\xa5r f\xc3\xb6r jorden och m\xc3\xa4nskligheten. Auden n\xc3\xa4mner specifikt tidpunkten p\xc3\xa5 dagen i dikten, n\xc3\xa4r han konstaterar att klockan "knappt \xc3\xa4r tre, / mitt p\xc3\xa5 eftermiddagen, men redan \xc3\xa4r blodet / fr\xc3\xa5n det vi offrat / torrt p\xc3\xa5 gr\xc3\xa4set." Allt \xc3\xa4r f\xc3\xb6rlorat, en insikt som drabbar diktens karakt\xc3\xa4rer. Efter synden \xc3\xa4r allt det m\xc3\xa4nskligheten ser som n\xc3\xb6jsamt och vanligt tomt. "Var solen \xc3\xa4n skiner [\xe2\x80\xa6] kommer ocks\xc3\xa5 den h\xc3\xa4r d\xc3\xb6den att finnas." Splittringen mellan v\xc3\xa5ra viljor och v\xc3\xa5r kropp skildras ocks\xc3\xa5, d\xc3\xa4r viljor kan s\xc3\xb6ka undfly ansvar men d\xc3\xa4r alla kroppar oavsett kommer vara v\xc3\xb6rdade inf\xc3\xb6r d\xc3\xb6den._NEWLINE_I diktens sista strof alluderar Auden p\xc3\xa5 acte gratuit. Han syftar p\xc3\xa5 vad han menar vara m\xc3\xa4nniskans konstanta behov att h\xc3\xa4vda sig genom lidelsefria handlingar. Ingen f\xc3\xb6rst\xc3\xa5r exakt vad som h\xc3\xa4nde ("not knowing quite what has happened"), men djur, natur och kroppen sj\xc3\xa4lvt h\xc3\xa4pnar \xc3\xa4nd\xc3\xa5 v\xc3\xb6rdade inf\xc3\xb6r h\xc3\xa4ndelsen. Naturen \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 n\xc3\xa4rvarande h\xc3\xa4r, d\xc3\xa4r djuren st\xc3\xa5r i kontrast till den skyldiga m\xc3\xa4nniskan och dess f\xc3\xb6rment civiliserade natur. Det \xc3\xa4r en tematik som \xc3\xa5terkommer i flera dikter av Auden, bland annat \xc3\xa4ven "Mus\xc3\xa9e des Beaux Arts".\n_START_SECTION_\nCompline\n_START_PARAGRAPH_\n"Compline" \xc3\xa4r den sj\xc3\xa4tte dikten i diktsviten, och skrevs under v\xc3\xa5ren 1954. Den best\xc3\xa5r av fyra relativt regelbundna strofer, med lite olika fokus. I tideg\xc3\xa4rden motsvarar compline kv\xc3\xa4llstid, vid klockan nio p\xc3\xa5 kv\xc3\xa4llen. Genom det, och \xc3\xa4ven genom dess tematik, kan dikten d\xc3\xa4rmed s\xc3\xa4gas utg\xc3\xb6ra en motvikt till den inledande dikten i sviten, "Prime". Medan "Prime" skildrade uppvaknandet skildrar Auden h\xc3\xa4r ist\xc3\xa4llet processen att somna. I "Prime" \xc3\xa4r en viktig del av tematiken den disharmoni som uppst\xc3\xa5r n\xc3\xa4r kroppen och sj\xc3\xa4len f\xc3\xb6r en tid skiljs \xc3\xa5t i processen att vakna upp. I "Compline" f\xc3\xb6renas ist\xc3\xa4llet sj\xc3\xa4len och kroppen i harmoni, n\xc3\xa4r kroppen somnar. Auden beskriver detta som "besinningens \xc3\xb6gonblick / N\xc3\xa4r allt faller p\xc3\xa5 plats." Den motsats som f\xc3\xb6refaller f\xc3\xb6religga h\xc3\xa4r fascinerade Auden, som d\xc3\xa4rmed fascinerades f\xc3\xb6r s\xc3\xa5v\xc3\xa4l det att vakna som det att somna._NEWLINE_Den f\xc3\xb6rsta strofen i dikten skildrar huvudsakligen sj\xc3\xa4lva insomningen, och hur kroppen gradvis separeras fr\xc3\xa5n v\xc3\xa4rlden: "kroppen flyr, del f\xc3\xb6r del" (the body escapes, section by section). I den andra strofen i dikten anv\xc3\xa4nder Auden det, f\xc3\xb6r att visa p\xc3\xa5 vad som h\xc3\xa4nder n\xc3\xa4r kroppen skiljs fr\xc3\xa5n v\xc3\xa4rlden, och hur det inte l\xc3\xa4ngre g\xc3\xa5r att veta exakt vad som har h\xc3\xa4nt. Diktjaget ber kroppen om att acceptera \xc3\xa5tskiljningen, f\xc3\xb6r att n\xc3\xa5 "besinningens \xc3\xb6gonblick". N\xc3\xa4r det v\xc3\xa4l har skett, vilket f\xc3\xb6r dikten in i den tredje strofen, \xc3\xa4r det som f\xc3\xb6ljaktligen kommer dr\xc3\xb6mmarnas v\xc3\xa4rld: "ett steg till tar mig nu in i dr\xc3\xb6mmen". Dr\xc3\xb6mmen i sin tur \xc3\xa4r bara ett steg ifr\xc3\xa5n intet och den totala fr\xc3\xa5nvaron. Det som en g\xc3\xa5ng blir m\xc3\xa5ste en g\xc3\xa5ng sluta att vara. Den sista strofen \xc3\xb6verg\xc3\xa5r ist\xc3\xa4llet till en b\xc3\xb6n, som riktar sig till alla m\xc3\xa4nskliga sj\xc3\xa4lar men en specifik sj\xc3\xa4l samtidigt. Auden citerar ett responsorium ur requiem, Libera me (som betyder fr\xc3\xa4ls mig), men forts\xc3\xa4tter med att be om fr\xc3\xa4lsning \xc3\xa5t "C" (f\xc3\xb6rmodligen Chester Kallman) och d\xc3\xa4refter alla "poor s-o-b\'s" (stackars n\xc3\xa5gon). Anm\xc3\xa4rkningsv\xc3\xa4rt nog lyckas Auden d\xc3\xa4rigenom samtidigt be f\xc3\xb6r alla sj\xc3\xa4lar, och f\xc3\xb6r en mycket specifik sj\xc3\xa4l. Eftersom diktjaget vet att korsf\xc3\xa4stelsen aldrig kan f\xc3\xb6rl\xc3\xa5tas eller f\xc3\xb6rnekas ber diktjaget slutligen i b\xc3\xb6nen om att "skona oss" (spare us); m\xc3\xa5let \xc3\xa4r att ocks\xc3\xa5 f\xc3\xa5 komma till "picknicken", som livet efter detta liknas vid. V\xc3\xa4l d\xc3\xa4r skall perichoresis intr\xc3\xa4ffa, vilket samtidigt syftar p\xc3\xa5 att dansa runt och relationen mellan alla delar av treenigheten.\n_START_SECTION_\nTeman och symbolik\n_START_PARAGRAPH_\nEtt centralt tema genom hela diktsviten \xc3\xa4r Kristus d\xc3\xb6d som centrum i den "fallna historiens v\xc3\xa4rld". Justin Replogle konstaterar att Horae Canonicae huvudsakligen handlar om det sekul\xc3\xa4ra, syndiga livets helighet. Han menar att Audens tankeg\xc3\xa5ngar kan summeras som att "eftersom det \xc3\xa4r en synd att vara m\xc3\xa4nniska kan ingenting vara vanligare och mindre v\xc3\xa4rt speciell uppm\xc3\xa4rksamhet \xc3\xa4n just sj\xc3\xa4lva synden."_NEWLINE_Nedan skildras tre andra viktiga teman: tideg\xc3\xa4rden, tiden och staden.\n_START_SECTION_\nTideg\xc3\xa4rden och fr\xc3\xa4lsningen\n_START_PARAGRAPH_\nHorae Canonicae \xc3\xa4r skriven som en analogi till den kristna historiefilosofin. Genom att anv\xc3\xa4nda sig av tideg\xc3\xa4rden som ramverk fungerar diktsviten dessutom som ett \xc3\xa5terskapande av den kristna historien om fr\xc3\xa4lsningen. I de sju dikterna behandlar han s\xc3\xa5ledes korset och korsf\xc3\xa4stelsen, syndafallet, f\xc3\xb6rl\xc3\xa5telse, uppst\xc3\xa5ndelse och perichoresis (f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet mellan fadern, sonen och den helige anden i treenigheten)._NEWLINE_Hur central fr\xc3\xa4lsningen \xc3\xa4r i diktsviten blir tydligt utifr\xc3\xa5n att l\xc3\xa5ngfredagen \xc3\xa4r vald som liturgisk tidpunkt. I svitens f\xc3\xb6rsta dikt, "Prime", skildrar Auden bland annat hur Adam faller i dagens gryning (Prime intr\xc3\xa4ffar p\xc3\xa5 morgonen). K. Hart i The Princeton encyclopedia of poetry and poetics menar att Horae Canonicae \xc3\xa4r ett typexempel p\xc3\xa5 hur Auden ofta anv\xc3\xa4nder sin poesi f\xc3\xb6r att utforska en protestantisk tanke- och k\xc3\xa4nslov\xc3\xa4rld, och att det sker i en stark, brittisk och kristen poetisk tradition.\n_START_SECTION_\nTiden, historien och naturen\n_START_PARAGRAPH_\nEtt viktigt och \xc3\xa5terkommande tema \xc3\xa4r f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llandet mellan historien och naturen, eller det enskilda och det allm\xc3\xa4nna. Auden har tidigare sj\xc3\xa4lv uttryckt att en naturlig h\xc3\xa4ndelse "bara kan s\xc3\xa4gas vara vad den \xc3\xa4r" medan en historisk h\xc3\xa4ndelse "hade kunnat vara annorlunda". Genom att s\xc3\xa4rskilja det historiska och det naturliga och likna det vid det som \xc3\xa4r singul\xc3\xa4rt och det som \xc3\xa4r allm\xc3\xa4nt drar Auden en analogi till kristendomen: p\xc3\xa5 samma g\xc3\xa5ng som korsf\xc3\xa4stelsen historiskt \xc3\xa4r kristendomens f\xc3\xb6delse \xc3\xa4r det ocks\xc3\xa5 en st\xc3\xa4ndigt \xc3\xa5terkommande trosliknelse. Edward Mendelson ser verket som en str\xc3\xa4van efter att komma hem, och menar att Auden i diktsviten fann sitt hem b\xc3\xa5de i verket och i kroppen, och i naturen och historien, och d\xc3\xa5 varken i ett f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llt d\xc3\xa5 eller vision\xc3\xa4rt nu, utan p\xc3\xa5 den plats d\xc3\xa4r han levde just d\xc3\xa5._NEWLINE_Tom Duggett i sin ess\xc3\xa4 reflekterar \xc3\xb6ver relationen mellan den historiska och den naturliga tiden. Han menar att i den syn som Auden f\xc3\xb6rmedlar \xc3\xa4r historien medvetandets p\xc3\xa5verkan p\xc3\xa5 den naturliga tiden. P\xc3\xa5 s\xc3\xa5 vis blir den kristna historien, enligt analysen, det tidsspann som kretsar kring korsf\xc3\xa4stelsen. Det blir tydligt i den fj\xc3\xa4rde dikten, "Nones", d\xc3\xa4r Auden skriver att var solen \xc3\xa4n skiner, b\xc3\xa5de f\xc3\xb6re och efter korsf\xc3\xa4stelsen, s\xc3\xa5 kommer samma d\xc3\xb6d att \xc3\xa5terber\xc3\xa4ttas. Alla objektiva fakta innan och efter kommer att ses genom detta subjektiva medvetande. Tideg\xc3\xa4rden fungerar enligt den analysen som ett s\xc3\xa4tt att koppla ihop tv\xc3\xa5 naturliga tidpunkter: nuet och korsf\xc3\xa4stelsen._NEWLINE_Samtidigt \xc3\xa4r det centralt att Auden inte tar med hela tideg\xc3\xa4rden: tideg\xc3\xa4rden best\xc3\xa5r av \xc3\xa5tta tidpunkter, men Matins har utel\xc3\xa4mnats. Det kan ses som att f\xc3\xb6r mycket medvetande f\xc3\xb6rst\xc3\xb6r f\xc3\xb6r b\xc3\xa5de den fria viljan och valet, och att genom att utel\xc3\xa4mna midnattsb\xc3\xb6nen f\xc3\xb6r att ist\xc3\xa4llet l\xc3\xa5ta kroppen sova undermineras medvetandets hegemoni. S\xc3\xb6mnen, och d\xc3\xa4rmed kroppens och sj\xc3\xa4lens harmoni, ger utrymme f\xc3\xb6r harmoni och \xc3\xa5terst\xc3\xa4ller ordningen. En ny dag f\xc3\xb6ds, och den naturliga tiden fortskrider, men det finns \xc3\xa5 andra sidan ingen slutlig l\xc3\xb6sning. M\xc3\xa4nniskans fall \xc3\xa4r f\xc3\xb6r evigt, och historien forts\xc3\xa4tter.\n_START_SECTION_\nStaden\n_START_PARAGRAPH_\nStaden \xc3\xa4r ett centralt motiv som \xc3\xa5terkommer genom hela diktsviten, p\xc3\xa5 flera olika vis och i flera olika former. Ofta sker j\xc3\xa4mf\xc3\xb6relser mellan den m\xc3\xa4nskliga kroppen och staden. J\xc3\xa4mf\xc3\xb6relser mellan kroppen och staden \xc3\xa4r en trop som har varit vanlig \xc3\xa5tminstone sedan antik filosofi, och de \xc3\xa5terkommer ocks\xc3\xa5 i flera dikter av Auden, bland annat i "Till minnet av W.B. Yeats"._NEWLINE_Ett s\xc3\xa4tt som staden skildras p\xc3\xa5 i diktsviten \xc3\xa5terfinns i "Prime", d\xc3\xa4r kopplingarna mellan livet och staden skildras, och hur detta knyter an till sj\xc3\xa4lvmedvetandet och historien. "Prime" inleds genom att portar sl\xc3\xa5s upp och st\xc3\xa4ngs, portar som samtidigt leder till kroppen och sj\xc3\xa4len och till staden. Duggett drar slutsatsen att Auden med portarna antyder portarna till Troja och till himlen i Miltons Det f\xc3\xb6rlorade paradiset._NEWLINE_En annan skildring av staden som f\xc3\xb6rekommer i diktsviten \xc3\xa4r den av idealstaden. Ett tydligt exempel \xc3\xa4r "Det himmelska Jerusalem" som \xc3\xa4r en form av idealstad som \xc3\xa5terkommer vid flera tillf\xc3\xa4llen. I "Vespers" skildras m\xc3\xb6jligheten till att skapa en autentisk stad i perfekt harmoni, men slutsatsen som bland annat Loney drar \xc3\xa4r att dikten visar att det om\xc3\xb6jligen skulle kunna finnas. Samtidigt visar Auden hur samh\xc3\xa4llet och civilisationen uppstod som ett resultat av syndafallet, och som en n\xc3\xb6dv\xc3\xa4ndig social ordning efter att ha f\xc3\xb6rkastat den tidigare ordningen. _NEWLINE_Staden antar, vilket ovanst\xc3\xa5ende genomg\xc3\xa5ng visar, en mycket abstrakt form i Horae Canonicae.\n_START_SECTION_\nStil\n_START_PARAGRAPH_\nI flera av dikterna i diktsviten anv\xc3\xa4nder sig Auden av en h\xc3\xb6g grad av inrim. Randall Jarrell skrev, aprop\xc3\xa5 bland annat inrimmandet, att "Auden var likt n\xc3\xa5gon som st\xc3\xa4ndigt visar hur v\xc3\xa4l han kan klara alkohol fram tills det att han blir en alkoholist". Duggett ser dock inrimmet som en typ av eko, och d\xc3\xa4rigenom ett s\xc3\xa4tt f\xc3\xb6r r\xc3\xb6sterna i dikten att bekr\xc3\xa4fta sig sj\xc3\xa4lva. I "Nones" kommenterar Auden sj\xc3\xa4lv om betydelsen av rim: "avsl\xc3\xb6jat f\xc3\xb6r ett barn i n\xc3\xa5gon form av n\xc3\xb6drim / som will [ska] och kill [d\xc3\xb6da]". Duggett tolkar inrimmet och rimexemplet i meningen ovan som ett s\xc3\xa4tt av Auden att uttrycka hur diktjaget som vaknar upp f\xc3\xb6rs\xc3\xb6ker genom rimmen g\xc3\xb6ra v\xc3\xa4rlden mer begriplig._NEWLINE_Stilen varierar kraftigt mellan de olika dikterna i sviten. I bland annat "Prime" anv\xc3\xa4nder Auden mycket allitteration och assonans, slutrim utan n\xc3\xa5got tydligt m\xc3\xb6nster och ett versm\xc3\xa5tt med sexton versrader. I "Sext" anv\xc3\xa4nds en barskrapad, teknisk och noggrann stil. "Vespers" har en stil som befinner sig mellan prosa och vers, och skiljer sig d\xc3\xa4rmed ganska markant fr\xc3\xa5n dikten som f\xc3\xb6reg\xc3\xa5r, "Nones", som har en stark poetisk intensitet. I "Laude" anv\xc3\xa4nds det gamla versm\xc3\xa5ttet cossante.\n_START_SECTION_\nKritik och mottagande\n_START_PARAGRAPH_\nLoney konstaterar att Horae Canonicae inte har f\xc3\xa5tt den kritik och uppm\xc3\xa4rksamhet som den f\xc3\xb6rtj\xc3\xa4nar, och tolkar det delvis som ett resultat av att m\xc3\xa5nga akademiker redan hade kommit \xc3\xb6verens om hur man skulle tolka Audens religi\xc3\xb6sa uppfattningar och konverteringar n\xc3\xa4r diktsviten, relativt sent i poetens karri\xc3\xa4r, skrevs, och att diktsviten gick stick i st\xc3\xa4v med detta. En l\xc3\xa4ngre genomg\xc3\xa5ng av dikten \xc3\xa4r Richard Johnsons i Man\'s Place. Professor Douglas Loney skrev sin masteruppsats om diktsviten.'