b'\n_START_ARTICLE_\nKristian Ottosen\n_START_PARAGRAPH_\nKristian Ottosen, f\xc3\xb6dd 15 januari 1921 i Solund i Sogn og Fjordane, d\xc3\xb6d 1 juni 2006 i Oslo, var en norsk motst\xc3\xa5ndsman, f\xc3\xb6rfattare och tj\xc3\xa4nsteman.\n_START_SECTION_\nBiografi\n_START_PARAGRAPH_\nKristian Ottosen f\xc3\xb6ddes i Solund i Ytre Sogn, men familjen flyttade snart till Bergen d\xc3\xa4r Ottosen tog Examen artium vid Tanks videreg\xc3\xa5ende skole 1940. I maj 1940 blev han engagerad i norska motst\xc3\xa5ndsr\xc3\xb6relsen och Theta-gruppen i Bergen. Gruppen spr\xc3\xa4ngdes 1942 och f\xc3\xb6ljden blev Nacht und Nebel-f\xc3\xa5ngenskap i koncentrationsl\xc3\xa4gret Sachsenhausen. V\xc3\xa5ren 1945 kom Ottosen tillbaka fr\xc3\xa5n Tyskland med De vita bussarna och studerade filologi._NEWLINE_Mellan \xc3\xa5ren 1950\xe2\x80\x931979 var han ledare f\xc3\xb6r Studentsamskipnaden i Oslo men arbetade \xc3\xa4ven som r\xc3\xa5dgivare i det offentliga. I slutet av 1960-talet ansvarade han f\xc3\xb6r utredningen f\xc3\xb6r vidareutbildning, den s.k. Ottesen-komiteen och under \xc3\xa5ren 1972\xe2\x80\x931979 var han ordf\xc3\xb6rande i NRK och satt med i styrelsen f\xc3\xb6r Nationaltheatret under \xc3\xa5ren 1981 \xe2\x80\x93 1989. Som pension\xc3\xa4r arbetade Ottosen med att belysa norska f\xc3\xa5ngars \xc3\xb6de under andra v\xc3\xa4rldskriget. Efter 1980 var Ottosen starkt engagerad i de norska krigsf\xc3\xa5ngarnas \xc3\xb6den i tyska och japanska f\xc3\xa4ngelser och koncentrationsl\xc3\xa4ger under andra v\xc3\xa4rldskriget. Han skrev m\xc3\xa5nga b\xc3\xb6cker d\xc3\xa4r han bl.a. ber\xc3\xa4ttade om f\xc3\xa5ngarna i Sachsenhausen, Ravensbr\xc3\xbcck och i Japan. Han har \xc3\xa4ven skrivit b\xc3\xb6cker om deportationen av judar fr\xc3\xa5n Norge. Fr\xc3\xa5n 1989 var han projektledare f\xc3\xb6r Norsk fangeregister 1940\xe2\x80\x931945. Ett f\xc3\xb6rsta resultat av projektet publicerades i samarbete med Riksarkivet 1995 och 2003 presenteras hela arbetet p\xc3\xa5 ca 45 000 namn i boken Nordmenn i fangenskap 1940-1945._NEWLINE_1994 blev han utn\xc3\xa4mnd till kommend\xc3\xb6r av Sankt Olavs Orden. F\xc3\xb6r sitt arbete med att hj\xc3\xa4lpa sina medf\xc3\xa5ngar i koncentrationsl\xc3\xa4gren i Tyskland fick han 1987 en fj\xc3\xa4lltopp i Antarktis uppkallad efter sig, Ottosenknatten.'