b'\n_START_ARTICLE_\nHenning Matzen\n_START_PARAGRAPH_\nHenning Matzen, f\xc3\xb6dd den 28 december 1840, d\xc3\xb6d den 18 juli 1910, var en dansk r\xc3\xa4ttsl\xc3\xa4rd och politiker._NEWLINE_Matzen, som var son till en fattig v\xc3\xa4vare i Angeln, blev 1859 student vid Flensborgs skola samt 1864 juris kandidat vid K\xc3\xb6penhamns universitet. Han vann 1867 universitetets guldmedalj genom en avhandling, tryckt 1869 under titeln Den danske Panterets Historie indtil Christian V:s Lov. Matzen blev 1869 professor i dansk statsr\xc3\xa4tt, senare d\xc3\xa4rj\xc3\xa4mte i r\xc3\xa4ttshistoria och folkr\xc3\xa4tt. \xc3\x85r 1879 vann han juris doktorsgrad med Kj\xc3\xb8benhavns Universitets Retshistorie 1479-1879 (2 band). Av hans andra skrifter b\xc3\xb6r n\xc3\xa4mnas Den danske Statsforfatningsret (handskrivet i 3 band, 1876-78, senare tryckt i 4:e upplagan, _NEWLINE_senaste upplagan 1908-10), Forel\xc3\xa6sninger over den danske Tingsret (1880-81; 2:a upplagan 1884) partiet Tingsret i "Nordisk Retsencyklopedi" (band 2, 1889), Danske Kongers Haandf\xc3\xa6stninger (1889), Haandbog i den danske Kirkeret (tillsammans med Johannes Timm, 1891), Forel\xc3\xa6sninger over dansk Retshistorie (2 band, 1893-97) och Forel\xc3\xa6sninger over den positive Folkeret (1900). Dessutom var Matzen 1883-96 medlem av kyrkor\xc3\xa5det och 1882-87 av skandinaviska sj\xc3\xb6lagskommitt\xc3\xa9n, 1893-94 Danmarks delegerade p\xc3\xa5 Haagkonferensen f\xc3\xb6r internationell privatr\xc3\xa4tt, sedan 1895 aktiv ledamot av Institut de droit international och sedan 1901 av skiljedomstolen i Haag. Som s\xc3\xa5dan valdes han 1902 till udda skiljeman i en tvist mellan F\xc3\xb6renta staterna och Mexiko (det var f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen som en tvist avgjordes genom ett dylikt utslag) och blev 1909 utsedd till ordf\xc3\xb6rande i skiljedomstolen \xc3\xb6ver den svensk-norska renbetesfr\xc3\xa5gan. Han deltog livligt i diskussionen om de danske optanternas st\xc3\xa4llning i Nordslesvig, bland annat genom Die nordschleswigsche Optantfrage (1904) och Das Indigenatrecht im Wienerfrieden (1906)._NEWLINE_Politiskt gjorde han sig bem\xc3\xa4rkt redan 1864, d\xc3\xa5 han sl\xc3\xb6t sig till den konservativa Augustforeningen, som ville \xc3\xb6ka kungamaktens inflytande. Han v\xc3\xa4ckte uppseende genom den lilla skriften Grundloven og Folkets Selvstyrelse (1873) j\xc3\xa4mte Til Gjensvar (1874), vari han uttalade en alldeles ny uppfattning av kungens st\xc3\xa4llning till finanslagen och s\xc3\xa4rskilt av hans r\xc3\xa4tt att utf\xc3\xa4rda en s\xc3\xa5dan provisoriskt. Denna teori, som sedan n\xc3\xa4rmare utvecklades i hans statsf\xc3\xb6rfattningsr\xc3\xa4tt, ogillades i b\xc3\xb6rjan n\xc3\xa4stan allm\xc3\xa4nt, men upptogs under den f\xc3\xb6ljande politiska kampen mellan landsting och folketing av h\xc3\xb6gern som ett ypperligt vapen. H\xc3\xa4rtill kom, att Matzen 1879 i K\xc3\xb6penhamn valdes till medlem av landstinget (\xc3\xa5tervald till sin d\xc3\xb6d) och genom nit och utomordentlig arbetsf\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga snart vann en framst\xc3\xa5ende st\xc3\xa4llning samt balanserade Kriegers dittills \xc3\xb6verm\xc3\xa4ktiga inflytande. Sedan 1883 var Matzen h\xc3\xb6gerns egentlige ledare i landstinget och inflytelserikaste talare, och det berodde i synnerhet p\xc3\xa5 honom, att kampen drevs till sin spets och 1885 ledde till den f\xc3\xb6rsta provisoriska finanslagen (upprepad i 9 \xc3\xa5r). Samtidigt var Matzen partiets verksammaste man utom riksdagen, upptr\xc3\xa4dde som talare p\xc3\xa5 en stor m\xc3\xa4ngd folkm\xc3\xb6ten och tog betydelsefull del i dess organisering rundt om i landet. I samma m\xc3\xa5n \xc3\xb6nskningarna om en politisk f\xc3\xb6rlikning v\xc3\xa4xte inom h\xc3\xb6gern, tr\xc3\xa4dde Matzen mera i skuggan. Sedan 1894 var han landstingets talman, tills h\xc3\xb6gern 1902 f\xc3\xb6rlorade majoriteten i denna f\xc3\xb6rsamling. De f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren var Matzens inflytande vida mindre \xc3\xa4n under den stora politiska kampen. D\xc3\xa4remot tog han 1902-03 verksam del, b\xc3\xa5de genom sm\xc3\xa5skrifter och tidningsartiklar, i dryftandet av fr\xc3\xa5gan, huruvida de kungavalda landstingsm\xc3\xa4nnen verkligen \xc3\xa4r valda p\xc3\xa5 livstid eller om deras mandat g\xc3\xa5r ut vid en tingsuppl\xc3\xb6sning. Matzen h\xc3\xa4vdade med styrka den f\xc3\xb6rra uppfattningen.'