b'\n_START_ARTICLE_\nN\xc3\xa4rkes runinskrifter 34\n_START_SECTION_\nHistoria\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4 34 ristades och restes troligen i mitten av eller under senare delen av 1000-talet. F\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen den n\xc3\xa4mndes i skrift var i Johannes Bureus handskrift Sumlen fr\xc3\xa5n f\xc3\xb6rsta h\xc3\xa4lften av 1600-talet och d\xc3\xa4r anges att runstenen d\xc3\xa5 l\xc3\xa5g ned p\xc3\xa5 en h\xc3\xb6g av stenar. Enligt en tradition som nedtecknats av Richard Dybeck hade stenen under en tid anv\xc3\xa4nts som brosten, vilket \xc3\xa4r fullt m\xc3\xb6jligt med tanke p\xc3\xa5 hur sliten inskriftsytan \xc3\xa4r. 1672, i samband med f\xc3\xb6rberedelserna inf\xc3\xb6r Karl XI:s Eriksgata som skulle passera stenen \xc3\xa5ret efter, unders\xc3\xb6ktes N\xc3\xa4 34 av Johan Hadorph. Hadorph l\xc3\xa4t resa stenen och den ritades dessutom av av tecknaren Petrus T\xc3\xb6rnevall som var med honom p\xc3\xa5 resan. Denna teckning var den f\xc3\xb6rsta avbildningen av stenen som kom i tryck. Den fanns med i Johan Peringski\xc3\xb6lds handskrift Monumenta fr\xc3\xa5n 1710-talet men publicerades inte f\xc3\xb6rr\xc3\xa4n 1750 i det av Johan G\xc3\xb6ransson utgivna runverket Bautil._NEWLINE_I reseskildringen som behandlar Eriksgatan ber\xc3\xa4ttar Hadorph om att han hade hittat knappn\xc3\xa5lar och spikar p\xc3\xa5 stenen som folket i trakten hade offrat i hopp om att bli botade mot tandv\xc3\xa4rk och andra sjukdomar. P\xc3\xa5 1700-talet skrev ocks\xc3\xa5 kyrkoherdarna G.J. Herdman och G. Kjellin att folket i trakten i forna tider brukade offra knappn\xc3\xa5lar vid stenen mot missv\xc3\xa4xt och hungersn\xc3\xb6d._NEWLINE_N\xc3\xa4r runstenen n\xc3\xa4mndes i Rannsakningarna 1683 var den fortfarande rest men i ett kyrkoinventarium fr\xc3\xa5n 1830 ber\xc3\xa4ttar man att stenen lutade kraftigt och enligt F\xc3\xb6reningen f\xc3\xb6r Nerikes folkspr\xc3\xa5k och fornminnen l\xc3\xa5g stenen ner igen 1863. P\xc3\xa5 1840-talet hade dessutom en bonde fr\xc3\xa5n trakten f\xc3\xb6rs\xc3\xb6kt att b\xc3\xa4ttra p\xc3\xa5 runinskriften och d\xc3\xa4rmed orsakat en hel del skada i och med att han inte var runkunnig._NEWLINE_Stenen, som ursprungligen l\xc3\xa5g respektive stod p\xc3\xa5 s\xc3\xb6dra sidan av landsv\xc3\xa4gen mellan \xc3\x96rebro och Fellingsbro flyttades 1952 till sin nuvarande plats 6 meter norr om landsv\xc3\xa4gen.'