b'\n_START_ARTICLE_\nEukaristiska b\xc3\xb6nen\n_START_PARAGRAPH_\nDen eukaristiska b\xc3\xb6nen eller i \xc3\xb6stkyrkan anafora \xc3\xa4r en h\xc3\xb6gtidlig b\xc3\xb6n i m\xc3\xa4ssan som vid sidan av kommunionen, mottagandet av nattvardsg\xc3\xa5vorna, utg\xc3\xb6r huvudinneh\xc3\xa5llet i m\xc3\xa4ssfirandet (vilken de \xc3\xb6stkristna ben\xc3\xa4mner Den gudomliga liturgin). Under den eukaristiska b\xc3\xb6nen upprepas Jesu ord vid sista nattvarden: "Detta \xc3\xa4r min lekamen..."; "Detta \xc3\xa4r mitt blod..." _NEWLINE_B\xc3\xb6nen utg\xc3\xb6rs av en tacks\xc3\xa4gelse till Gud som leder \xc3\xb6ver i b\xc3\xb6nfallande om fr\xc3\xa4lsningens g\xc3\xa5vor. Tacks\xc3\xa4gelse p\xc3\xa5 grekiska heter eucharistia. Denna aspekt av tacks\xc3\xa4gelseb\xc3\xb6n har givit altarets sakrament (v\xc3\xa4stkyrklig ben\xc3\xa4mning)  ett av dess mest traditionella namn, eukaristi._NEWLINE_Eukaristib\xc3\xb6nens inledande del (f\xc3\xb6re Sanctus) kallas f\xc3\xb6r prefationen.\n_START_SECTION_\nOrientaliskt-ortodoxt och \xc3\xb6stligt ortodoxt bruk\n_START_PARAGRAPH_\nDe \xc3\xa4ldsta eukaristiska b\xc3\xb6nerna h\xc3\xa4rr\xc3\xb6r fr\xc3\xa5n de orientaliska och \xc3\xb6stliga kyrkorna. Ett f\xc3\xb6rstadium till den anafora som senare skulle ing\xc3\xa5 i Markusliturgin har hittats p\xc3\xa5 en papyrus fr\xc3\xa5n 300- eller 400-talet, men den \xc3\xa5lderdomliga spr\xc3\xa5kdr\xc3\xa4kten visar att texten m\xc3\xa5ste ha f\xc3\xb6rfattats omkring \xc3\xa5r 200. Strukturen p\xc3\xa5minner om judiska bordsb\xc3\xb6ner av h\xc3\xb6g \xc3\xa5lder, och det som skiljer denna eukaristib\xc3\xb6n fr\xc3\xa5n senare eukaristib\xc3\xb6ner p\xc3\xa5 ett i\xc3\xb6gonfallande s\xc3\xa4tt, \xc3\xa4r att b\xc3\xa5de instiftelseord och epikles saknas. D\xc3\xa4remot inneh\xc3\xa5ller b\xc3\xb6nen ordet "oblodiga", f\xc3\xb6rst k\xc3\xa4nt fr\xc3\xa5n den kristne f\xc3\xb6rfattaren Athenagoras\' uttryck "oblodigt offer" \xc3\xa5r 185. En annan tidig eukaristib\xc3\xb6n \xe2\x80\x93 som ing\xc3\xa5r i den \xc3\xb6stsyriska Addais och Maris liturgi \xe2\x80\x93  anv\xc3\xa4nds fortfarande av den assyriska kyrkan. Den nuvarande, bearbetade, versionen h\xc3\xa4rr\xc3\xb6r fr\xc3\xa5n 500-talet,  men dess \xc3\xa5lderdomliga drag, som st\xc3\xa5r judiska bordsb\xc3\xb6ner n\xc3\xa4ra, st\xc3\xb6der f\xc3\xb6rmodan att dess f\xc3\xb6rlaga torde h\xc3\xa4rr\xc3\xb6ra fr\xc3\xa5n 200-talet. Vad som skiljer denna anafora fr\xc3\xa5n senare eukaristiska b\xc3\xb6ner \xc3\xa4r att den \xe2\x80\x93 fast\xc3\xa4n den inneh\xc3\xa5ller en epikles \xe2\x80\x93 saknar sammanh\xc3\xa4ngande instiftelseord. D\xc3\xa4remot parafraseras instiftelseorden p\xc3\xa5 flera platser i texten. En sv\xc3\xa5rdaterad eukaristisk b\xc3\xb6n, som under ett \xc3\xa4ldre forskningsl\xc3\xa4ge har tillskrivits Hippolytos (170-235), och som i kraftigt bearbetat skick vidaref\xc3\xb6rts och anv\xc3\xa4nts inom Etiopisk-ortodoxa kyrkan under namnet De tolv apostlarnas anafora, har p\xc3\xa5 senare tid visat sig ing\xc3\xa5 i en antologi vars k\xc3\xa4llmaterial f\xc3\xb6refaller h\xc3\xa4rr\xc3\xb6ra fr\xc3\xa5n skilda geografiska omr\xc3\xa5den och tidpunkter. I sin ursprungliga version, som troligtvis f\xc3\xa4rdigst\xc3\xa4llts p\xc3\xa5 300-talet i V\xc3\xa4stsyrien eller Egypten, inneh\xc3\xa5ller den instiftelseord och epikles, men saknar Sanctus. _NEWLINE_Seden att l\xc3\xa5ta de f\xc3\xb6rsamlade (eller k\xc3\xb6ren) sjunga Sanctus mellan b\xc3\xb6nens tacks\xc3\xa4gelsedel och instiftelseordsdel f\xc3\xb6refaller ha uppkommit i Egypten i b\xc3\xb6rjan av 200-talet, och omn\xc3\xa4mns av Origenes (d\xc3\xb6d ca 254. Denna sed spreds med tiden till andra delar av medelhavsv\xc3\xa4rlden och Syriens inland. Alla eukaristib\xc3\xb6ner som har uppkommit sedan 200-talets slut inneh\xc3\xa5ller b\xc3\xa5de instiftelseord och epikles (b\xc3\xb6n om Anden). Det \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 brukligt att en anamnes, \xc3\xa5minnelseb\xc3\xb6n, beds mellan instiftelseorden och epiklesen. Sedan en mycket tidig tidpunkt brukar eukaristib\xc3\xb6ner \xc3\xa4ven inneh\xc3\xa5lla en f\xc3\xb6rb\xc3\xb6nsdel, men f\xc3\xb6rb\xc3\xb6nens placering har varierat. Ursprungligen brukade egyptiska kyrkor be f\xc3\xb6rb\xc3\xb6nen infogad i prefationen, men det v\xc3\xa4stsyriska bruket att be f\xc3\xb6rb\xc3\xb6nen efter epiklesen \xc3\xa4r numera vanligare i de flesta \xc3\xb6stliga liturgier (och har p\xc3\xa5 denna punkt \xc3\xa4ven p\xc3\xa5verkat n\xc3\xa5gra anglikanska kyrkor). I v\xc3\xa4st skulle f\xc3\xb6rb\xc3\xb6nen sedermera delas upp i tv\xc3\xa5 delar f\xc3\xb6re och efter instiftelseorden. En biskops offentliga f\xc3\xb6rb\xc3\xb6n f\xc3\xb6r andra biskopar avser att uttrycka kyrkans enhet._NEWLINE_En \xc3\xa5lderdomlig eukaristisk b\xc3\xb6n av egyptisk typ ing\xc3\xa5r i biskop Serapions Euchologion, men i stora delar av 300-talets kristenhet b\xc3\xb6rjade den v\xc3\xa4stsyriska typen av anafora bli norm. En v\xc3\xa4stsyrisk eukaristisk b\xc3\xb6n, som kan ha n\xc3\xa5tt Egypten redan p\xc3\xa5 290-talet, brukar retroaktivt kallas f\xc3\xb6r den alexandrinska Basileiosanaforan. Den tj\xc3\xa4nade som f\xc3\xb6rlaga till den bysantinska Basileiosanafora som \xc3\xa4r k\xc3\xa4nd fr\xc3\xa5n Konstantinopel sedan b\xc3\xb6rjan av 400-talet, och tj\xc3\xa4nade vid 1900-talets andra h\xc3\xa4lft som f\xc3\xb6rlaga till en romersk-katolsk eukaristisk b\xc3\xb6n och n\xc3\xa5gra anglikanska eukaristib\xc3\xb6ner. Den s.k. Jakobsanaforan \xc3\xa4r i nuvarande skick k\xc3\xa4nd sedan 400-talets b\xc3\xb6rjan, och f\xc3\xb6ljer den alexandrinska Basileiosanaforans struktur p\xc3\xa5 v\xc3\xa4stsyriskt s\xc3\xa4tt, men ett f\xc3\xb6rstadium till Jakobsanaforan \xc3\xa4r k\xc3\xa4nt genom Kyrillos av Jerusalem beskrivning av Jerusalems gudstj\xc3\xa4nstliv i mitten av 300-talet. Splittringen mellan Syrisk-ortodoxa kyrkan och Antiokias kyrka \xc3\xa5r 518 gjorde att Jakobsanaforan infogades i tv\xc3\xa5 olika gudstj\xc3\xa4nstordningar \xe2\x80\x93 den ena av v\xc3\xa4stsyrisk typ och den andra av bysantinsk typ. Antiokias \xc3\xa4ldre gudstj\xc3\xa4nstliv \xc3\xb6verlevde ironiskt nog i den Syrisk-Maronitiska kyrkan, som anv\xc3\xa4nder ett stort antal mycket gamla eukaristib\xc3\xb6ner. _NEWLINE_Under tidig medeltid var den bysantinska Basileiosanaforan den vanligast f\xc3\xb6rekommande inom Konstantinopels ekumeniska patriarkat, men en annan v\xc3\xa4stsyrisk eukaristib\xc3\xb6n, Chrysostomosanaforan, kom med tiden att bli den vanligast f\xc3\xb6rekommande. Basileiosanaforan anv\xc3\xa4nds numera endast vid jul, Trettondedag jul, den helige Basileios dag, s\xc3\xb6ndagarna under P\xc3\xa5skfastan, Sk\xc3\xa4rtorsdagen och P\xc3\xa5skafton._NEWLINE_\xc3\x96sterns apostoliska och katolska assyriska kyrka g\xc3\xb6r numera bruk av tv\xc3\xa5 ytterligare eukaristib\xc3\xb6ner, f\xc3\xb6rutom den redan n\xc3\xa4mnda Addais och Maris anafora: Nestoriosanaforan och Theodorosanaforan._NEWLINE_Under h\xc3\xb6gmedeltiden \xc3\xb6vergav b\xc3\xa5da de kristna kyrkorna i Egypten sin gemensamma och \xc3\xa4ldsta eukaristib\xc3\xb6n, Markusanaforan. Bland kopterna berodde det p\xc3\xa5 den alexandrinska Basileiosanaforans och Gregoriosanaforans (uppkallad efter Gregorios av Nazianzos) \xc3\xb6kade popularitet, och bland de grekisktalande kristna inom Alexandrias kyrka fanns en vilja att efterlikna den prestigefulla kejsarstaden Konstantinopel.\n_START_SECTION_\nRomersk-katolskt bruk\n_START_PARAGRAPH_\nI den latinska kyrkan utg\xc3\xb6r den eukaristiska b\xc3\xb6nen m\xc3\xa4ssans h\xc3\xb6jdpunkt, d\xc3\xa5 Jesus genom pr\xc3\xa4stens upprepning av hans ord vid sista nattvarden blir verkligt n\xc3\xa4rvarande i br\xc3\xb6det och vinet (se transsubstantiation). Pr\xc3\xa4sten kn\xc3\xa4faller d\xc3\xa5 f\xc3\xb6r hostian och f\xc3\xb6r kalken och klockor rings under det de n\xc3\xa4rvarande ligger p\xc3\xa5 kn\xc3\xa4. I den katolska eukaristiska b\xc3\xb6nen utl\xc3\xa4gges tydligt hur m\xc3\xa4ssan enligt katolsk l\xc3\xa4ra \xc3\xa5ter g\xc3\xb6r Jesu offerd\xc3\xb6d p\xc3\xa5 Golgata n\xc3\xa4rvarande p\xc3\xa5 altaret._NEWLINE_Fram till 1969 fanns inom den romerska ritus inom den romersk-katolska kyrkan endast en eukaristisk b\xc3\xb6n, den romerska kanon, som ocks\xc3\xa5 anv\xc3\xa4ndes inom de olika bruken inom den romerska riten (romersk, dominikansk, kartusiansk, o.s.v. samt de olika stiftsegna bruken). En variant med endast sm\xc3\xa5 avvikelser anv\xc3\xa4ndes inom ambrosiansk ritus. _NEWLINE_Inom andra delar av den latinska (eller v\xc3\xa4stliga) delen av kyrkan f\xc3\xb6rekom emellertid kyrko\xc3\xa5rsvarierande eukaristib\xc3\xb6ner. S\xc3\xa5 var fallet inom \xc3\xa4ldre gallikanskt gudstj\xc3\xa4nstliv (utd\xc3\xb6tt p\xc3\xa5 700-talet, och inte att f\xc3\xb6rv\xc3\xa4xla med de nygallikanska gudstj\xc3\xa4nstbruken fr\xc3\xa5n 1700-talet, som framf\xc3\xb6r allt p\xc3\xa5verkade breviarierna) och inom den \xc3\xa4nnu \xc3\xb6verlevande mozarabiska ritus (i delar av Spanien, i synnerhet Toledo). _NEWLINE_I samband med sin liturgireform inf\xc3\xb6rde Paulus VI tre nyskrivna eukaristiska b\xc3\xb6ner. Till dessa har ytterligare tillkommit sedan dess.'