b'\n_START_ARTICLE_\nF\xc3\xa4ltlinje\n_START_PARAGRAPH_\nEn f\xc3\xa4ltlinje \xc3\xa4r en linje som ritas f\xc3\xb6r att grafiskt \xc3\xa5sk\xc3\xa5dligg\xc3\xb6ra riktningen i en del av ett vektorf\xc3\xa4lt. Man ritar ofta flera f\xc3\xa4ltlinjer i samma figur f\xc3\xb6r att ge en uppfattning om riktningen i st\xc3\xb6rre delar av f\xc3\xa4ltet. Vektorf\xc3\xa4lt har vanligtvis tredimensionell utstr\xc3\xa4ckning, men man m\xc3\xa5ste begr\xc3\xa4nsa sig till tv\xc3\xa5 dimensioner om man ska illustrera det med f\xc3\xa4ltlinjer i en figur._NEWLINE_F\xc3\xa4ltlinjer \xc3\xa4r allts\xc3\xa5 till f\xc3\xb6r att illustrera f\xc3\xa4ltets riktning p\xc3\xa5 n\xc3\xa5gra olika st\xc3\xa4llen, men s\xc3\xa4ger i allm\xc3\xa4nhet ingenting om hur f\xc3\xa4ltets styrka varierar. F\xc3\xb6r kraftf\xc3\xa4lt (elektriska f\xc3\xa4lt, magnetf\xc3\xa4lt, gravitationsf\xc3\xa4lt) kan man dock l\xc3\xa4gga f\xc3\xa4ltlinjerna s\xc3\xa5 att linjet\xc3\xa4theten visar hur starkt f\xc3\xa4ltet \xc3\xa4r i olika omr\xc3\xa5den. F\xc3\xa4ltlinjer kan ocks\xc3\xa5 ha pilar som visar vilket h\xc3\xa5ll som r\xc3\xa4knas som positiv riktning.\n_START_SECTION_\nExempel\n_START_PARAGRAPH_\nLuftens str\xc3\xb6mning f\xc3\xb6rbi en flygplansvinge har b\xc3\xa5de storlek och riktning som \xc3\xa4r olika i olika punkter. Det \xc3\xa4r allts\xc3\xa5 ett typiskt vektorf\xc3\xa4lt. I en tv\xc3\xa5dimensionell figur kan man rita ett tv\xc3\xa4rsnitt av vingen och l\xc3\xa4gga in n\xc3\xa5gra f\xc3\xa4ltlinjer. De utg\xc3\xb6r exempel p\xc3\xa5 banor f\xc3\xb6r luft som passerar \xc3\xb6ver respektive under vingen. I verkligheten finns naturligtvis luft som r\xc3\xb6r sig \xc3\xa4ven mellan de f\xc3\xa4ltlinjer man valt att rita, men ritar man ut alla luftbanorna blir figuren helt svart av f\xc3\xa4ltlinjer och d\xc3\xa4rmed intets\xc3\xa4gande._NEWLINE_Om man l\xc3\xa4gger ett papper ovanp\xc3\xa5 en magnet och str\xc3\xb6r j\xc3\xa4rnfilsp\xc3\xa5n p\xc3\xa5 papperet kommer sp\xc3\xa5net att ordna upp sig efter magnetf\xc3\xa4ltet. Men j\xc3\xa4rnfilsp\xc3\xa5n har samtidigt en f\xc3\xb6rm\xc3\xa5ga att f\xc3\xb6rst\xc3\xa4rka magnetf\xc3\xa4lt. Enskilda sp\xc3\xa5n p\xc3\xa5verkar d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r varandra och de tenderar att samlas i str\xc3\xa4ngliknande fragment. Det f\xc3\xa5r inte misstolkas som att sj\xc3\xa4lva magnetf\xc3\xa4ltet \xc3\xa4r randigt och att det skulle finnas omr\xc3\xa5den mellan r\xc3\xa4nderna som saknar magnetf\xc3\xa4lt.'