b'\n_START_ARTICLE_\nSabinait\n_START_SECTION_\nEtymologi och historia\n_START_PARAGRAPH_\nSabinait uppt\xc3\xa4cktes f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen i stenbrottet \xe2\x80\x9dFrancon\xe2\x80\x9c n\xc3\xa4ra Montreal in Kanada och beskrevs 1980 av John Leslie Jambor, B. Darko Sturman och G. C. Weatherly. Mineralet namngavs efter den kanadensiske mineralogen Ann Phyllis Sabina Stenson.\n_START_SECTION_\nKlassning\n_START_PARAGRAPH_\nEnligt Strunz klassifikatiossystem nionde upplagan tillh\xc3\xb6r sabinait mineralklassen Karbonater och nitrater med underavdelningen \xe2\x80\x9dutan H\xe2\x82\x82O\xe2\x80\x9c och gruppen 5.BB.20.\n_START_SECTION_\nBildning och f\xc3\xb6rekomst\n_START_PARAGRAPH_\nSabinait bildas i dawsonithaltiga silicokarbonatiter och i h\xc3\xa5lrum i sodalit-syeniter. Ut\xc3\xb6ver dawsonit och sodalit f\xc3\xb6rekommer sabinait tillsammans med \xc3\xa4girin, albit, analcim, ankerit, baryt, kalcit, dolomit, blyglans, ilmenorutil, kryolit, mikroklin, pektolit, pyrit, kvarts, siderit och weloganit._NEWLINE_Ut\xc3\xb6ver Typlokalen stenbrottet "Francon" vid Montreal \xc3\xa4r sabinait bara (2013) k\xc3\xa4nd fr\xc3\xa5n ett st\xc3\xa4lle till n\xc3\xa4mligen stenbrottet "Poudrette" vid Mont Saint-Hilaire i Kanada.\n_START_SECTION_\nKristallstruktur\n_START_PARAGRAPH_\nSabinait kristalliserar monoklint i rymdgruppen C2/c (rymdgrupp-Nr. 15) med gitterkonstant a\xc2\xa0=\xc2\xa010,20\xc2\xa0\xc3\x85; b\xc2\xa0=\xc2\xa06,62\xc2\xa0\xc3\x85; c\xc2\xa0=\xc2\xa017,96\xc2\xa0\xc3\x85 och \xce\xb2\xc2\xa0=\xc2\xa094,1\xc2\xb0 och 4 formelenheter i enhetscellen.'