b'\n_START_ARTICLE_\nMax Aitken, 1:e baron Beaverbrook\n_START_PARAGRAPH_\nWilliam Maxwell "Max" Aitken, 1:e baron Beaverbrook, f\xc3\xb6dd 25 maj 1879 i Maple, Ontario, d\xc3\xb6d 9 juni 1964 i Surrey, England, var en kanadensisk-brittisk tidningspublicist och politiker._NEWLINE_Beaverbrook f\xc3\xb6ddes i New Brunswick, emigrerade tidigt till Nova Scotia, d\xc3\xa4r han grundlade en f\xc3\xb6rm\xc3\xb6genhet, som han ytterligare f\xc3\xb6r\xc3\xb6kade genom lyckade spekulationer i den kanadensiska cementindustrin. Han \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde till England och intr\xc3\xa4dde 1910 i underhuset, blev Andrew Bonar Laws privatsekreterare och verkade f\xc3\xb6r dennes val till konservativa partiets ordf\xc3\xb6rande. \xc3\x85r 1916 lyckades Beaverbrook ena Edward Henry Carson, Bonar Law och David Lloyd George och de kunde d\xc3\xa4rigenom verka gemensamt f\xc3\xb6r H. H. Asquiths st\xc3\xb6rtande. \xc3\x85r 1918 blev Beaverbrook kansler f\xc3\xb6r hertigd\xc3\xb6met Lancaster men avgick vid vapenstillest\xc3\xa5ndet och drog sig tillbaka fr\xc3\xa5n politiken._NEWLINE_\xc3\x85r 1940 \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde Beaverbrook till politiken. Han blev d\xc3\xa5 f\xc3\xb6rst minister f\xc3\xb6r flygplansproduktionen. Som krigsmaterielminister 1941-1944 fortsatte han sin insats som obyr\xc3\xa5kratisk p\xc3\xa5drivare inom industrin. Sedan Sovjetunionen 1941 hamnat p\xc3\xa5 Storbritanniens sida i kriget bes\xc3\xb6kte Beaverbrook Moskva. Under st\xc3\xb6rre delen av kriget var han medlem av krigskabinettet och Winston Churchills f\xc3\xb6rtrogne. Han var dennes r\xc3\xa5dgivare i samband med det konservativa partiets kampanj i de f\xc3\xb6rsta allm\xc3\xa4nna valen efter krigsslutet 1945._NEWLINE_Beaverbrook var en mycket betydelsefull tidningsman och \xc3\xa4gare till Daily Express, Sunday Express samt Evening Standard. Bland hans skrifter m\xc3\xa4rks Canada in Flanders (2 band, 1916-1917), Success (1921), Politicians and the press (1925) samt Politicians and the war (1928).'