b'\n_START_ARTICLE_\nRomersk rit\n_START_PARAGRAPH_\nRomersk rit \xc3\xa4r ett begrepp inom liturgivetenskap och romersk-katolsk kyrkor\xc3\xa4tt. De \xc3\xa4ldsta kristna kyrkorna, romersk-katolska kyrkan och de ortodoxa kyrkorna, uppdelas efter rit, d.v.s. liturgisk tradition. Man talar om latinsk rit (v\xc3\xa4stlig rit) och grekisk rit (\xc3\xb6stlig, orientalisk rit), och i f\xc3\xb6rl\xc3\xa4ngningen om latinsk respektive \xc3\xb6stlig kyrka. Dessa tv\xc3\xa5 kyrkor indelas sedan i mindre riter.\n_START_SECTION_\nAndra latinska riter\n_START_PARAGRAPH_\nInom den latinska kyrkan \xc3\xa4r den romerska riten den st\xc3\xb6rsta och alltsedan Trientkonciliet normerande, men det finns andra latinska riter: dels de riter som \xc3\xa4r knutna till ett visst stift eller annat geografiskt omr\xc3\xa5de (riten av Braga, den medeltida engelska sarumriten, den ambrosianska riten i \xc3\xa4rkestiftet Milano, riten i \xc3\xa4rkestiftet Lyon...), dels de riter som utm\xc3\xa4rker vissa \xc3\xa4ldre ordnar: den dominikanska riten, den kartusianska, norbertinernas rit, karmelitordens Jerusalem-rit \xc3\xa4r de fr\xc3\xa4msta.\n_START_SECTION_\nTridentinska kyrkom\xc3\xb6tet\n_START_PARAGRAPH_\nTrientkonciliet (1545-1563), som oroade sig f\xc3\xb6r en eventuell urvattning och protestantisering av liturgin, stadgade att de latinska riterna skulle ses \xc3\xb6ver f\xc3\xb6r att vid behov gallra ut sentida, tvetydiga till\xc3\xa4gg och s\xc3\xa5ledes \xc3\xa5terst\xc3\xa4lla en trogen tradition f\xc3\xb6r varje latinsk rit. De liturgiska b\xc3\xb6ckerna f\xc3\xb6r varje latinsk rit skulle sedan nytryckas. Latinska riter som i denna process inte kunde uppvisa en \xc3\xa5lder och kontinuitet om minst 200 \xc3\xa5r f\xc3\xb6rbj\xc3\xb6ds till f\xc3\xb6rm\xc3\xa5n f\xc3\xb6r den romerska riten. \xc3\x96vriga latinska riter bekr\xc3\xa4ftades.\n_START_SECTION_\n\xc3\x96stliga riter\n_START_PARAGRAPH_\nDen romerska riten skall inte f\xc3\xb6rv\xc3\xa4xlas med romersk-katolska kyrkan. Alltsedan den stora kyrkosplittringen (schismen) \xc3\xa5r 1054 \xc3\xa4r kyrkogemenskapen mellan Rom och en stor del av de \xc3\xb6stliga kyrkorna bruten, vilket man under seklernas lopp vid flera tillf\xc3\xa4llen s\xc3\xb6kt \xc3\xb6vervinna. Emellertid st\xc3\xa5r flera \xc3\xb6stkristna i kommunion med Rom (s.k. uniatkyrkor). S\xc3\xa5ledes \xc3\xa5terfinns samtliga \xc3\xb6striter i den romersk-katolska kyrkan, om \xc3\xa4n de \xc3\xb6stkristna katolikerna i f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande till de ortodoxa kristna \xc3\xa4r f\xc3\xa5. I de ortodoxa kyrkorna finns d\xc3\xa4remot ingen latinsk rit.\n_START_SECTION_\nReformering av den latinska riten\n_START_PARAGRAPH_\nDen latinska riten reformerades efter beslut av andra Vatikankonciliet (liturgikonstitutionen Sacrosanctum Concilium 1963). Den allm\xc3\xa4nt brukade ordningen f\xc3\xb6r m\xc3\xa4ssan (Missale Romanum) tr\xc3\xa4dde i kraft 1969, i officiell svensk version 1987; en ny officiell \xc3\xb6vers\xc3\xa4ttning tas i bruk 2013.  Den dittillsvarande formen av den romerska riten, ibland kallad tridentinsk rit, har emellertid best\xc3\xa5tt och \xc3\xa4r alltj\xc3\xa4mt levande. S.k. traditionalistiska katoliker firar inte s\xc3\xa4llan uteslutande denna rit. 2007 stadgade p\xc3\xa5ven Benedict XVI i motu proprio Summorum pontificum att dessa b\xc3\xa5da former, den ordinarie och den extraordinarie (enligt Johannes XXIII:s missale av \xc3\xa5r 1962), kyrkor\xc3\xa4ttsligt sett skall betraktas som tv\xc3\xa5 olika former av en och samma romerska rit.'