b'\n_START_ARTICLE_\nSuperstr\xc3\xa4ngteori\n_START_PARAGRAPH_\nSuperstr\xc3\xa4ngteori \xc3\xa4r ett samlingsnamn f\xc3\xb6r de teorier inom str\xc3\xa4ngteorin som kr\xc3\xa4ver supersymmetri (d\xc3\xa4rav prefixet \xe2\x80\x9dsuper\xe2\x80\x9d), till skillnad fr\xc3\xa5n den bosoniska str\xc3\xa4ngteorin. De realistiska str\xc3\xa4ngteorimodellerna, som b\xc3\xa5de beskriver bosoner och fermioner och som dessutom inte inneh\xc3\xa5ller tachyoner kr\xc3\xa4ver supersymmetri i st\xc3\xb6rre eller mindre utstr\xc3\xa4ckning. Det finns dock inte en enda superstr\xc3\xa4ngteori, utan fem stycken med olika egenskaper. Edward Witten f\xc3\xb6renade dessa p\xc3\xa5 1990-talet i den s.k. M-teorin.\n_START_SECTION_\nF\xc3\xb6rsta superstr\xc3\xa4ngrevolutionen\n_START_PARAGRAPH_\nH\xc3\xa4ndelserna mellan 1984 och 1986 inom str\xc3\xa4ngteorin kallas f\xc3\xb6r den f\xc3\xb6rsta superstr\xc3\xa4ngrevolutionen Det var under denna tid som man uppt\xc3\xa4ckte att alla partiklar och hur de v\xc3\xa4xelverkar med varandra kunde beskrivas med hj\xc3\xa4lp av str\xc3\xa4ngteorin. Hundratals fysiker b\xc3\xb6rjade forska inom str\xc3\xa4ngteorin efter denna uppt\xc3\xa4ckt eftersom det s\xc3\xa5g ut att vara den teori som kunde ena fysiken till en enda grundid\xc3\xa9. Revolutionen b\xc3\xb6rjade med att Schwarz och Green publicerade en artikel som visade att den kirala teorin kan formuleras i tio dimensioner. M\xc3\xa5nga andra markbrytande uppt\xc3\xa4ckter gjordes under denna tid d\xc3\xa5 \xc3\xb6ver tusen artiklar skrevs inom omr\xc3\xa5det. Bland annat den heterotiska str\xc3\xa4ngen 1985 och vidare att f\xc3\xb6r att uppr\xc3\xa4tth\xc3\xa5lla supersymmetri s\xc3\xa5 m\xc3\xa5ste de extra dimensionerna kompaktifieras och detta kallar vi Calabi-Yau-m\xc3\xa5ngfald.\n_START_SECTION_\nStr\xc3\xa4ngteori typ I\n_START_PARAGRAPH_\nStr\xc3\xa4ngteori typ I \xc3\xa4r en av de fem supersymmetriska str\xc3\xa4ngteorierna i 10 dimensioner. Ut\xc3\xb6ver slutna str\xc3\xa4ngar, som man oftast talar om inom str\xc3\xa4ngteori, inneh\xc3\xa5ller den dessutom str\xc3\xa4ngar med fria \xc3\xa4ndar, s.k. \xc3\xb6ppna str\xc3\xa4ngar. Den skiljer sig \xc3\xa4ven fr\xc3\xa5n de \xc3\xb6vriga superstr\xc3\xa4ngteorierna genom att str\xc3\xa4ngarnas orientering i rummet inte spelar n\xc3\xa5gon roll p\xc3\xa5 dess egenskaper. Liknar str\xc3\xa4ngteori typ IIB, bortsett fr\xc3\xa5n att \xc3\xb6ppna str\xc3\xa4ngar inte \xc3\xa4r till\xc3\xa5tna i den sistn\xc3\xa4mnda._NEWLINE_P\xc3\xa5 1990-talet kopplade man samman str\xc3\xa4ngteori typ I med heterotisk-O-teori genom S-dualitet.\n_START_SECTION_\nStr\xc3\xa4ngteori typ II\n_START_PARAGRAPH_\nStr\xc3\xa4ngteori typ II innefattar tv\xc3\xa5 olika str\xc3\xa4ngteorier, typ IIA och typ IIB, och utg\xc3\xb6r tv\xc3\xa5 av de fem supersymmetriska str\xc3\xa4ngteorierna i 10 dimensioner. B\xc3\xa5da teorierna bygger p\xc3\xa5 slutna str\xc3\xa4ngar.\n_START_SECTION_\nTyp IIA\n_START_PARAGRAPH_\nI str\xc3\xa4ngteori typ IIA skiljer sig str\xc3\xa4ngar med vibrationer medurs/moturs bl.a. genom att deras partiklar f\xc3\xa5r spinn i b\xc3\xa5da riktningar och \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r en icke-kiral teori. P\xc3\xa5 slutet av 1980-talet kopplades str\xc3\xa4ngteori typ IIA ihop med str\xc3\xa4ngteori typ IIB genom T-dualitet.\n_START_SECTION_\nTyp IIB\n_START_PARAGRAPH_\nStr\xc3\xa4ngar i str\xc3\xa4ngteori typ IIB med vibrationer medurs/moturs \xc3\xa4r identiska och ger b\xc3\xa5da upphov till partiklar med spinn i samma riktning. Str\xc3\xa4ngteori typ IIB \xc3\xa4r s\xc3\xa5ledes en kiral teori, till skillnad fr\xc3\xa5n str\xc3\xa4ngteori typ IIA. P\xc3\xa5 1990-talet fann man att str\xc3\xa4ngteori typ IIB kan kopplas ihop med sig sj\xc3\xa4lv genom S-dualitet. Detta inneb\xc3\xa4r att storleken p\xc3\xa5 den grundl\xc3\xa4ggande kraftstyrkan som v\xc3\xa4xelverkar mellan str\xc3\xa4ngar \xc3\xa4r godtycklig i denna teori. P\xc3\xa5 slutet av 1980-talet kopplades str\xc3\xa4ngteori typ IIB ihop med str\xc3\xa4ngteori typ IIA genom T-dualitet.\n_START_SECTION_\nDe heterotiska str\xc3\xa4ngteorierna\n_START_PARAGRAPH_\nDen heterotiska str\xc3\xa4ngteorin innefattar tv\xc3\xa5 olika str\xc3\xa4ngteorier, heterotisk O(32) (f\xc3\xb6rkortat heterotisk-O eller HO) och heterotisk E8\xc3\x97E8 (f\xc3\xb6rkortat heterotisk-E eller HE), som utg\xc3\xb6r tv\xc3\xa5 av de fem supersymmetriska str\xc3\xa4ngteorierna i 10 dimensioner. Samtliga heterotiska str\xc3\xa4ngar \xc3\xa4r slutna. De heterotiska str\xc3\xa4ngarna \xc3\xa4r en blandning av den bosoniska str\xc3\xa4ngen och superstr\xc3\xa4ngen (namnet kommer fr\xc3\xa5n heteros som ungef\xc3\xa4r betyder hybrid)._NEWLINE_De tv\xc3\xa5 heterotiska teoriernas str\xc3\xa4ngvibrationer medurs liknar de hos en typ II-str\xc3\xa4ng, medan str\xc3\xa4ngvibrationer moturs liknar de hos bosonstr\xc3\xa4ngen. Detta \xc3\xa4r en underlig f\xc3\xb6rening eftersom bosonstr\xc3\xa4ngen kr\xc3\xa4ver en 26-dimensionell rumtid medan superstr\xc3\xa4ngen kr\xc3\xa4ver en 10-dimensionell._NEWLINE_David Gross, Jeffrey Harvey, Emil Martinec och Ryan Rohm, samtliga d\xc3\xa5 vid Princeton University, visade 1985 att det \xc3\xa4r m\xc3\xb6jligt att konstruera en s\xc3\xa5dan h\xc3\xa4r teori genom att rulla ihop de extra 16 dimensionerna s\xc3\xa5 h\xc3\xa5rt (genom s.k. kompaktifiering) s\xc3\xa5 att de i verkligheten uppf\xc3\xb6r sig som om de hade 10 dimensioner. Denna kompaktifiering g\xc3\xa5r att genomf\xc3\xb6ra p\xc3\xa5 tv\xc3\xa5 m\xc3\xb6jliga s\xc3\xa4tt, utan att det medf\xc3\xb6r matematiska anomalier, vilket f\xc3\xb6ljaktligen leder till tv\xc3\xa5 olika typer av heterotiska str\xc3\xa4ngteorier, heterotisk-O- (med gruppsymmetri SO(32)) och heterotisk-E-teori (med gruppsymmetri E8\xc3\x97E8)._NEWLINE_P\xc3\xa5 1990-talet kopplades heterotisk-O-teori ihop med str\xc3\xa4ngteori typ I genom S-dualitet.'