b'\n_START_ARTICLE_\nN\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5glar\n_START_SECTION_\nUtseende\n_START_PARAGRAPH_\nAlla arter har en l\xc3\xa5ng, kraftig, b\xc3\xb6jd n\xc3\xa4bb, som \xc3\xa4r helt f\xc3\xb6rhornad och hos m\xc3\xa5nga arter bildar en stor kam eller kask p\xc3\xa5 \xc3\xb6vern\xc3\xa4bben, vilket har givit familjen dess namn. Storleken och formen p\xc3\xa5 den gula eller r\xc3\xb6da n\xc3\xa4bben tillsammans med kasken skiftar mellan arterna. N\xc3\xa5gra av arterna, i synnerhet hj\xc3\xa4lmn\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5gel med sin extra stor "kask", har en substans i den solida huvudsk\xc3\xa5len som strukturellt p\xc3\xa5minner om elfenben. Det h\xc3\xa5rda t\xc3\xa4ta materialet \xc3\xa4r varken elfenben, horn\xc3\xa4mne eller ben.\n_START_SECTION_\nEkologi\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5glarna \xc3\xa4r i allm\xc3\xa4nhet monogama h\xc3\xa5lh\xc3\xa4ckare. Under ruvningen murar hanen in honan i boet med \xc3\xa4ggen och hon blir sedan matad av hannen. N\xc3\xa4r \xc3\xa4ggen kl\xc3\xa4ckts, tar honan sig ut och murar \xc3\xa5ter igen h\xc3\xa5let, varefter paret tillsammans sk\xc3\xb6ter math\xc3\xa5llningen tills ungarna \xc3\xa4r flygga. De stora arterna livn\xc3\xa4r sig mest p\xc3\xa5 frukt och b\xc3\xa4r, medan de mindre arterna \xc3\xa4ven tar insekter, sm\xc3\xa5 ormar, \xc3\xb6dlor och andra sm\xc3\xa5djur.\n_START_SECTION_\nN\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5glarna och m\xc3\xa4nniskan\n_START_PARAGRAPH_\nDet h\xc3\xa5rda materialet som f\xc3\xb6rekommer i huvudsk\xc3\xa5len hos vissa av arterna \xc3\xa4r t\xc3\xa4tt och snidbart och har kallats elfenben eller "hornbill" i hundratals \xc3\xa5r. Det \xc3\xa4r precis som elfenben mycket v\xc3\xa4rdefullt vilket resulterade i att bland andra hj\xc3\xa4lmn\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5geln var n\xc3\xa4ra att utrotas under 1900-talet, efter att ha blivit h\xc3\xa5rt jagad och slaktad f\xc3\xb6r sin snidbara huvudsk\xc3\xa5ls skull. Vid 1900-talets mitt hade den f\xc3\xb6rlorat sin roll i v\xc3\xa4rldshandeln. Nedg\xc3\xa5ngen i intresset fick arten att \xc3\xa5terh\xc3\xa4mta sig, men den \xc3\xa4r fortfarande utrotningshotad.\n_START_SECTION_\nSystematik\n_START_PARAGRAPH_\nTraditionellt placeras n\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5glarna i ordningen praktf\xc3\xa5glar (Coraciiformes), som exempelvis omfattar kungsfiskare, bl\xc3\xa5kr\xc3\xa5kor och bi\xc3\xa4tare. Nyare fylogenetiska studier har visat att den indelningen skapar en parafyletisk grupp, eftersom de hackspettartade f\xc3\xa5glarna (Piciformes) \xc3\xa4r systergrupp till en klad inom praktf\xc3\xa5glarna. Praktf\xc3\xa5glarnas monofyli bevaras genom att man st\xc3\xa4ller upp den nya ordningen Bucerotiformes med familjerna n\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5glar, hornkorpar, h\xc3\xa4rf\xc3\xa5glar och skratth\xc3\xa4rf\xc3\xa5glar. Ett samtida f\xc3\xb6rslag \xc3\xb6ver gruppernas systematik finns i artikeln om praktf\xc3\xa5glar._NEWLINE_\xc3\x84ven inom familjen har DNA-studier lett till nya insikter om arternas sl\xc3\xa4ktskap. Exempelvis st\xc3\xa5r dv\xc3\xa4rgn\xc3\xa4shornsf\xc3\xa5gel (tidigare svart dv\xc3\xa4rgtoko) inte alls n\xc3\xa4ra dv\xc3\xa4rgtoko (r\xc3\xb6dn\xc3\xa4bbad dv\xc3\xa4rgtoko) i sl\xc3\xa4ktet Tockus utan \xc3\xa4r systerart till den s\xc3\xa4regna arten l\xc3\xa5ngstj\xc3\xa4rtad toko.'