b'\n_START_ARTICLE_\nPierre Nora\n_START_PARAGRAPH_\nPierre Nora, f\xc3\xb6dd den 17 november 1931 i Paris, \xc3\xa4r fransk mentalitetshistoriker inom nouvelle histoire-traditionen, och tillh\xc3\xb6r s\xc3\xa5ledes den tredje generationen inom annales-skolan.\n_START_SECTION_\nKarri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nPierre Nora v\xc3\xa4xte upp i ett h\xc3\xb6gborgerligt hem i Paris, studerade vid \xc3\x89cole normale sup\xc3\xa9rieure och Sorbonne, och fick tidigt kontakt med v\xc3\xa4nsterintellektuella kretsar. Efter en period som l\xc3\xa4rare i Oran 1958-60 utgav han sin f\xc3\xb6rsta bok Les Fran\xc3\xa7ais en Alg\xc3\xa9rie (1961), och b\xc3\xb6rjade sedan arbeta i Paris som f\xc3\xb6rlagsredakt\xc3\xb6r. \xc3\x85r 1976 blev han professor vid \xc3\x89cole des hautes \xc3\xa9tudes en sciences sociales, och 1980 grundade han, med Marcel Gauchet, tidskriften Le D\xc3\xa9bat. Han invaldes i den Franska akademien 2001.\n_START_SECTION_\nNationalismforskning\n_START_PARAGRAPH_\nPierre Noras mest betydelsefulla arbete \xc3\xa4r sjubandsverket Les lieux de m\xc3\xa9moire (1984-92). Det \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 ett arbete som strax fick stor betydelse f\xc3\xb6r nationalismforskning och -debatt. Utg\xc3\xa5ngspunkten \xc3\xa4r en distinktion mellan minne och historia. Distinktionen har r\xc3\xb6tter hos Nietzsche, som skilde mellan den torra och livsf\xc3\xb6rnekande historien och det handlingsinriktade livet, men framf\xc3\xb6r allt \xc3\xa5terg\xc3\xa5r den p\xc3\xa5 sociologen Maurice Halbwachs id\xc3\xa9 fr\xc3\xa5n 1920-talet om det kollektiva minnet, ett uttryck han i sin tur h\xc3\xa4mtat fr\xc3\xa5n sin l\xc3\xa4rare \xc3\x89mile Durkheim. Mot bakgrund av filosofiska och psykologiska id\xc3\xa9er om minnet hos Freud och Henri Bergson vidgade Halbwachs f\xc3\xb6rest\xc3\xa4llningen om minnet till att g\xc3\xa4lla gemenskaper av m\xc3\xa4nniskor. Gemenskaper, f\xc3\xb6reslog han, kan inte t\xc3\xa4nkas utan minne, och varje gemenskap har ett minne skilt fr\xc3\xa5n andra gemenskapers. Nationen \xc3\xa4r en s\xc3\xa5dan minnesgemenskap._NEWLINE_Nora utvecklar dessa id\xc3\xa9er i en serie kontrasteringar mellan minnet och historien. Medan historien har universella anspr\xc3\xa5k, noterar han i Halbwachs efterf\xc3\xb6ljd, \xc3\xa4r minnet alltid knutet till en individ eller till en grupp eller ett kollektiv. Historien str\xc3\xa4var efter att arbeta medvetet, vanligen med vetenskapliga metoder och med hj\xc3\xa4lp av en upps\xc3\xa4ttning systematiskt ordnade institutioner - arkiv, bibliotek, universitet - som samlar och organiserar de historiska l\xc3\xa4mningarna till en kritisk historia, stadd under st\xc3\xa4ndig analys och ompr\xc3\xb6vning. Minnet d\xc3\xa4remot \xc3\xa4r spontant, subjektivt, levande och i grunden nyckfullt i f\xc3\xb6rh\xc3\xa5llande till analys och kritik._NEWLINE_Historien \xc3\xa4r abstrakt, den resonerar kring h\xc3\xa4ndelser och skeenden, och beh\xc3\xb6ver inga platser f\xc3\xb6r sin f\xc3\xb6rankring. Historien \xc3\xa4r professionell och exklusiv. Minnet d\xc3\xa4remot knyter sig g\xc3\xa4rna till det konkreta. Grupper, kollektiv, men ocks\xc3\xa5 individer, anv\xc3\xa4nder platser i ett slags minnets praktik. Minnet \xc3\xa4r d\xc3\xa4rmed amat\xc3\xb6rm\xc3\xa4ssigt, folkligt. Minnet fungerar i relation till objekt och handlingar, man anordnar minnesh\xc3\xb6gtider och ceremonier, man upps\xc3\xb6ker monument, kyrkog\xc3\xa5rdar, museer och slagf\xc3\xa4lt f\xc3\xb6r att d\xc3\xa4r h\xc3\xb6gtidligh\xc3\xa5lla och odla den gemenskap som man har, och som minnet befr\xc3\xa4mjar - och som befr\xc3\xa4mjar minnet. Som Nora skriver i en aforistiskt f\xc3\xb6rt\xc3\xa4tad formulering: "Minnet f\xc3\xa4ster sig vid platser, historien f\xc3\xa4ster sig vid h\xc3\xa4ndelser." Men allra f\xc3\xb6rst m\xc3\xa5ste dessa platser skapas, vilket \xc3\xa4r vad den nationalistiska minnesproduktionen \xc3\xa4gnat sig \xc3\xa5t under st\xc3\xb6rre delen av 1800- och 1900-talen, l\xc3\xa4nge med historiker i f\xc3\xb6rsta ledet._NEWLINE_Nora pekar p\xc3\xa5 att en reflexiv v\xc3\xa4ndning har intr\xc3\xa4tt i historieforskningen. Historien har visserligen blivit allt mer klar \xc3\xb6ver sin roll som minnesskapare, vilket g\xc3\xb6r att man nu \xc3\xb6ppet kan betrakta \xc3\xa4ldre historieskrivares verk snarare som minnesplatser \xc3\xa4n som "historia". Det g\xc3\xa4ller nationella historiker som Jules Michelet under 1800-talet, men det g\xc3\xa4ller \xc3\xa4ven litter\xc3\xa4ra verk och barnb\xc3\xb6cker. Dessa b\xc3\xb6cker fungerar ocks\xc3\xa5 som minnesplatser och som nationella l\xc3\xa4roprocesser._NEWLINE_Forskningen om nationerna och minnet har vuxit fantastiskt, ofta med direkt h\xc3\xa4nvisning till Noras arbete. F\xc3\xb6rklaringen ligger in att begreppet "minnesplats" slog en brygga mellan det abstrakta och det konkreta, mellan den kulturhistoriska och folkloristiska analysen av de nationella uttrycken \xc3\xa5 ena sidan och den politiska och sociologiska analysen av gemenskapernas framv\xc3\xa4xt \xc3\xa5 den andra. Minnet f\xc3\xb6renar individen med s\xc3\xa5v\xc3\xa4l kollektivet som territoriet.'