b'\n_START_ARTICLE_\nHenry Saint John, 1:e viscount Bolingbroke\n_START_PARAGRAPH_\nHenry Saint John, 1:e viscount Bolingbroke, f\xc3\xb6dd den 16 september 1678 i Battersea i Surrey, d\xc3\xb6d d\xc3\xa4r den 12 december 1751, var en brittisk statsman. Han var dotterson till Oliver Saint John._NEWLINE_Saint John tillh\xc3\xb6rde p\xc3\xa5 f\xc3\xa4dernet en yngre \xc3\xa4ttegren \xc3\xa4n morfadern, gjorde sig som ung man k\xc3\xa4nd b\xc3\xa5de genom sin gl\xc3\xa4nsande beg\xc3\xa5vning och genom sitt hejdl\xc3\xb6st utsv\xc3\xa4vande levnadss\xc3\xa4tt. Han fick 1701 plats i underhuset f\xc3\xb6r en familjen tillh\xc3\xb6rig valkrets, ansl\xc3\xb6t sig d\xc3\xa4r till Harley och torypartiets moderata flygel och vann hastigt genom sin v\xc3\xa4ltalighet och stora skicklighet i intriger en framst\xc3\xa5ende st\xc3\xa4llning. _NEWLINE_Samtidigt med att Harley 1704 blev utrikesminister, blev Saint John krigsminister och beskyddades som s\xc3\xa5dan av den m\xc3\xa4ktige f\xc3\xa4ltherren Marlborough. Liksom Harley uttr\xc3\xa4ngdes Saint John 1708 ur minist\xc3\xa4ren, och de intrigerade d\xc3\xa4refter gemensamt i syfte att undergr\xc3\xa4va makarna Marlboroughs inflytande vid hovet och g\xc3\xb6ra slut p\xc3\xa5 whiglordernas inflytande, varvid Saint John hade god hj\xc3\xa4lp av drottningens hovdam Abigail Masham. _NEWLINE_Folket hade b\xc3\xb6rjat bli tr\xc3\xb6tt p\xc3\xa5 det l\xc3\xa5ngvariga kriget, och den med whigpartiet samverkande ledande ministern Godolphins inskridande mot den politiserande pr\xc3\xa4sten Sacheverell bidrog \xc3\xa4ven att g\xc3\xb6ra minist\xc3\xa4ren impopul\xc3\xa4r och underl\xc3\xa4tta Saint Johns str\xc3\xa4vanden. Dessa omst\xc3\xa4ndigheter m\xc3\xb6jliggjorde f\xc3\xb6r drottning Anna att 1710 l\xc3\xa5ta Harley grundligt ombilda minist\xc3\xa4ren, varvid Saint John blev utrikesminister. D\xc3\xa5 Harley 1711 upph\xc3\xb6jdes till p\xc3\xa4r (som earl av Oxford och earl Mortimer), blev Saint John efter honom underhusets ledare. _NEWLINE_Han inledde redan 1710 genom abb\xc3\xa9 Gaultier hemliga f\xc3\xb6rhandlingar med Frankrike, vilka h\xc3\xb6sten 1711 ledde till en prelimin\xc3\xa4r, tills vidare hemligh\xc3\xa5llen, \xc3\xb6verenskommelse. Han v\xc3\xa4ckte genom sitt svekfulla \xc3\xb6vergivande av de allierades sak mycken harm bland dem, men fullf\xc3\xb6ljde obekymrad d\xc3\xa4rav sin franskv\xc3\xa4nliga politik, beordrade (maj 1712) Marlboroughs eftertr\xc3\xa4dare som engelska arm\xc3\xa9ns \xc3\xb6verbef\xc3\xa4lhavare, Ormonde, att inte l\xc3\xa4ngre anfalla fransm\xc3\xa4nnen, och oppositionen i \xc3\xb6verhuset gjordes maktl\xc3\xb6s genom utn\xc3\xa4mningen av tolv trogna anh\xc3\xa4ngare av regeringspolitiken till p\xc3\xa4rer. _NEWLINE_Sj\xc3\xa4lv hade Saint John som viscount Bolingbroke juli 1712 tagit s\xc3\xa4te i \xc3\xb6verhuset. Formligt stillest\xc3\xa5nd mellan England och Frankrike ingicks augusti samma \xc3\xa5r, och den 6 april 1713 sl\xc3\xb6ts freden i Utrecht mellan Frankrike och samtliga de allierade utom kejsaren. Minist\xc3\xa4ren var vid denna tid betydligt f\xc3\xb6rsvagad genom v\xc3\xa4xande oenighet mellan dess b\xc3\xa5da ledande m\xc3\xa4n, Oxford och Saint John. _NEWLINE_B\xc3\xa4gge stod de i hemliga f\xc3\xb6rbindelser med den stuartske pretendenten, d\xc3\xa4rtill f\xc3\xb6rm\xc3\xa5dda av \xc3\xb6vertygelsen om, att huset Hannovers tronbestigning skulle betyda regeringsmaktens omedelbara \xc3\xb6verg\xc3\xa5ng till whigpartiet. Saint John gick l\xc3\xa4ngre \xc3\xa4n Oxford i dessa intriger, utan att man dock kan veta, om han p\xc3\xa5 allvar \xc3\xb6nskade en stuartsk tronf\xc3\xb6ljd, allraminst sedan pretendenten avvisat varje tanke p\xc3\xa5 att genom avsv\xc3\xa4rjande av katolicismen f\xc3\xb6r sig j\xc3\xa4mna v\xc3\xa4gen till tronen. _NEWLINE_Saint Johns inre politik blev p\xc3\xa5 sista tiden alltmer reaktion\xc3\xa4rt toryistisk; 1712 hade han genomdrivit en st\xc3\xa4mpelskatt p\xc3\xa5 tidningar i syfte att skada oppositionspressen, och 1714 f\xc3\xb6ljde Schism act, som kr\xc3\xa4vde biskoplig licens f\xc3\xb6r tilltr\xc3\xa4de till skoll\xc3\xa4rarsyssla och d\xc3\xa4rmed utest\xc3\xa4ngde dissenters fr\xc3\xa5n folkundervisningen. Konflikten mellan Oxford och Saint John ledde den 27 juli 1714 till den f\xc3\xb6rres n\xc3\xb6dtvungna avg\xc3\xa5ng; Saint John var nu allr\xc3\xa5dande, men drottning Annas pl\xc3\xb6tsliga fr\xc3\xa5nf\xc3\xa4lle fem dagar senare (den 1 augusti) br\xc3\xb6t med ens hans maktst\xc3\xa4llning. _NEWLINE_Georg I kunde utan motst\xc3\xa5nd bestiga tronen, och Saint John erh\xc3\xb6ll omedelbart sitt avsked. Walpoles f\xc3\xb6rberedelser f\xc3\xb6r anst\xc3\xa4llande av r\xc3\xa4fst i fr\xc3\xa5ga om fredsunderhandlingarna med Frankrike f\xc3\xb6rm\xc3\xa5dde Saint John att (den 28 mars 1715) fly till Frankrike. Han st\xc3\xa4lldes d\xc3\xa4rp\xc3\xa5 fr\xc3\xa5nvarande inf\xc3\xb6r riksr\xc3\xa4tt och f\xc3\xb6rklarades h\xc3\xb6sten samma \xc3\xa5r i rikets akt. _NEWLINE_I Frankrike blev Saint John (juli 1715) pretendenten Jakob Edvards statssekreterare och bem\xc3\xb6dade sig som s\xc3\xa5dan bland annat om att vinna Karl XII f\xc3\xb6r v\xc3\xa4pnat svenskt underst\xc3\xb6d \xc3\xa5t en Stuartsk resning i Skottland. Det \xc3\xb6verilade resningsf\xc3\xb6rs\xc3\xb6ket i Skottland samma \xc3\xa5r hade han avr\xc3\xa5tt, och vid pretendentens \xc3\xa5terkomst till Frankrike blev Saint John 1716 avskedad. Han n\xc3\xa4rmade sig nu f\xc3\xb6rsiktigt engelska regeringen och avsvor sig (i mars samma \xc3\xa5r) formligen pretendentens sak, men f\xc3\xb6rst 1723 lyckades han (genom k\xc3\xb6pt f\xc3\xb6rmedling av kung Georgs \xc3\xa4lskarinna, hertiginnan av Kendal) f\xc3\xa5 tillst\xc3\xa5nd att \xc3\xa5terv\xc3\xa4nda till hemlandet. _NEWLINE_Fr\xc3\xa5n sitt lantgods Dawley invid Uxbridge ledde han under de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren en l\xc3\xa5ng rad politiska intriger mot Walpole, d\xc3\xa4rvid s\xc3\xa4rskilt samverkande med de missn\xc3\xb6jda whigpolitiker, som samlades kring Walpoles forne f\xc3\xb6rtrogne, Pulteney. I tidskriften "The craftsman" skrev han h\xc3\xa4ftiga artiklar mot Walpoles politik, och i underhuset var torypolitikern sir William Wyndham hans spr\xc3\xa5kr\xc3\xb6r. _NEWLINE_\xc3\x85r 1735 n\xc3\xb6dgades han \xc3\xa5ter f\xc3\xb6r n\xc3\xa5gra \xc3\xa5r bos\xc3\xa4tta sig i Frankrike, men han \xc3\xa5terkom p\xc3\xa5 ett l\xc3\xa4ngre bes\xc3\xb6k 1738 och ankn\xc3\xb6t d\xc3\xa5 f\xc3\xb6rbindelse med tronf\xc3\xb6ljaren, prins Fredrik av Wales, som han hyllade i sin ber\xc3\xb6mda skrift The idea of a patriot king. F\xc3\xb6rst 1744 bosatte han sig p\xc3\xa5 nytt f\xc3\xb6r best\xc3\xa4ndigt i England; under sina sista levnads\xc3\xa5r sysslade han mycket med filosofiska studier. _NEWLINE_Saint John var f\xc3\xb6rtrogen v\xc3\xa4n med Swift och Pope samt underh\xc3\xb6ll \xc3\xa4ven litter\xc3\xa4ra f\xc3\xb6rbindelser med Voltaire. Som filosof var han en t\xc3\xa4mligen ytlig deist, i sin frivola ton f\xc3\xb6reg\xc3\xa5ngare till Voltaire och encyklopedisterna. Genom sina angrepp p\xc3\xa5 partiv\xc3\xa4sendet (till exempel i A dissertation upon parties) och sitt starka framh\xc3\xa4vande av den personliga kungamakten i The idea of a patriot king f\xc3\xb6reb\xc3\xa5dade han p\xc3\xa5 visst s\xc3\xa4tt Benjamin Disraelis torydemokratiska \xc3\xa5sk\xc3\xa5dning. _NEWLINE_Sj\xc3\xa4lv var han som m\xc3\xa4nniska och politiker genomg\xc3\xa5ende omoralisk; han tvekade lika litet att, trots att han var frit\xc3\xa4nkare och libertin, g\xc3\xa5 h\xc3\xb6gkyrklighetens \xc3\xa4renden som att f\xc3\xb6r personliga och partisyften offra rikets intressen ut\xc3\xa5t. Sin st\xc3\xb6rsta ber\xc3\xb6mmelse har han f\xc3\xa5tt som politisk v\xc3\xa4ltalare, och ett oratoriskt drag genomg\xc3\xa5r \xc3\xa4ven alla hans skrifter. Saint Johns Collected works utgavs 1754 i 5 band av David Mallet (ny upplaga i 8 band 1809), hans Correspondence av Gilbert Parke 1798.'