b'\n_START_ARTICLE_\nHenry Brougham, 1:e baron Brougham och Vaux\n_START_SECTION_\nTidig politisk karri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nEfter att f\xc3\xb6rst ha \xc3\xa4gnat sig \xc3\xa5t studier i fysik \xc3\xb6vergick Brougham till juridiken och slog sig ned i London. Samtidigt s\xc3\xb6kte han vinna ber\xc3\xb6mmelse som litterat\xc3\xb6r genom bidrag till den nygrundade tidskriften Edinburgh Review. Hans skarpa och ofta eleganta penna \xc3\xb6ppnade v\xc3\xa4gen f\xc3\xb6r honom till de ledande Whigkretsarna, vilka vid den h\xc3\xa4r tiden \xc3\xa4ven beh\xc3\xa4rskade det engelska societetslivet. Som skyddsling till hertigen av Bedford intr\xc3\xa4dde han 1810 i det engelska underhuset och vann mycket snart en inflytelserik st\xc3\xa4llning inom whigpartiet. \xc3\x85ren 1812-15 n\xc3\xb6dgades han stanna utanf\xc3\xb6r parlamentet, s\xc3\xa4kerligen delvis p\xc3\xa5 grund av vissa whigpolitikers misstro till den ambiti\xc3\xb6se, v\xc3\xa4ltalige, men op\xc3\xa5litlige advokaten. \xc3\x85r 1815 intr\xc3\xa4dde han p\xc3\xa5 nytt i underhuset och blev en ytterst uppm\xc3\xa4rksammad och framg\xc3\xa5ngsrik opponent mot de konservativa minist\xc3\xa4rerna. Slaveriets avskaffande, sparsamhet och folkundervisning hade hittills varit de fr\xc3\xa4msta punkterna p\xc3\xa5 hans reformprogram. Som drottning Carolines advokat i hennes ryktbara skilsm\xc3\xa4ssom\xc3\xa5l inf\xc3\xb6r \xc3\xb6verhuset (1820) vann Brougham en stor popularitet och ber\xc3\xb6mmelse. \xc3\x85r 1828 framlade han ett omfattande program f\xc3\xb6r reformering av Englands r\xc3\xa4tt, ett program, som visade sig fruktbart f\xc3\xb6r framtiden. I r\xc3\xb6str\xc3\xa4ttsfr\xc3\xa5gan framtr\xc3\xa4dde han mindre, f\xc3\xb6rst 1831 engagerade han sig f\xc3\xb6r en reform \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 detta omr\xc3\xa5de.\n_START_SECTION_\nLordkansler\n_START_PARAGRAPH_\nN\xc3\xa4r lord Grey bildade sin stora reformminist\xc3\xa4r, v\xc3\xa4grade han intr\xc3\xa4da i den som Attorney General men mottog uppdraget att bli Englands lordkansler (november 1831) och flyttade d\xc3\xa4rmed till \xc3\xb6verhuset som baron Brougham och Vaux. Med oerh\xc3\xb6rd energi avverkade han balansen av oavgjorda m\xc3\xa5l i \xc3\xb6verhuset och fortsatte samtidigt sin verksamhet att reformera engelsk r\xc3\xa4tt och r\xc3\xa4tteg\xc3\xa5ngsordning. Vid det slutliga genomdrivandet av den stora r\xc3\xb6str\xc3\xa4ttsreformen spelade han en betydande roll. Hans makt och maktk\xc3\xa4nsla v\xc3\xa4xte p\xc3\xa5 ett s\xc3\xa4tt, som var anst\xc3\xb6tligt f\xc3\xb6r m\xc3\xa5nga och i h\xc3\xb6g grad besv\xc3\xa4rande f\xc3\xb6r hans kolleger. Grey l\xc3\xa4mnade kabinettet och eftertr\xc3\xa4ddes av Melbourne. Under dennes svaga ledning hade Brougham v\xc3\xa4l hoppats att \xc3\xa4n mer \xc3\xa4n tidigare utveckla sin makt.\n_START_SECTION_\nSenare politisk karri\xc3\xa4r\n_START_PARAGRAPH_\nDen av inre s\xc3\xb6ndring och av en f\xc3\xb6rs\xc3\xa4mrad parlamentarisk st\xc3\xa4llning f\xc3\xb6rsvagade minist\xc3\xa4ren avskedades av kungen 1834, sedan Melbourne alternativt f\xc3\xb6reslagit denna \xc3\xa5tg\xc3\xa4rd. Brougham utslungade d\xc3\xa5 en ogrundad beskyllning mot drottningen, vilket irriterade hovet och besv\xc3\xa4rade kollegerna. Broughams intriganta, egocentriska om imperatoriska s\xc3\xa4tt mot dessa senare skull f\xc3\xb6r alltid st\xc3\xa4lla honom utanf\xc3\xb6r framtida minist\xc3\xa4rer. N\xc3\xa4r Melbourne 1835 bildade en ny whigminist\xc3\xa4r utan Brougham, ans\xc3\xa5g han tydligen, att Brougham var farligare som medlem av kabinettet \xc3\xa4n som opponent mot detsamma. Hellre \xc3\xa4n att utn\xc3\xa4mna n\xc3\xa5gon annan till lordkansler h\xc3\xb6ll Melbourne dock \xc3\xa4mbetet obesatt under minist\xc3\xa4rens f\xc3\xb6rsta \xc3\xa5r, tydligen av h\xc3\xa4nsyn till Brougham. Under de f\xc3\xb6ljande \xc3\xa5ren tr\xc3\xa4dde Brougham ofta i \xc3\xb6ppen opposition mot sitt partis ledare och minist\xc3\xa4rer. Ett energiskt arbete nedlade han nu \xc3\xa4ven p\xc3\xa5 slaveriets avskaffande och vetenskapens popularisering, str\xc3\xa4vanden som han torde ha omfattat med verkligt allvar. Hans samtid var ofta fascinerad av hans stora v\xc3\xa4ltalighet och omfattande l\xc3\xa4rdom, som dock s\xc3\xa4llan var grundlig. Hans karakt\xc3\xa4r ingav emellertid en v\xc3\xa4xande misstro, och Brougham, som b\xc3\xb6rjat sin politiska bana under lyckliga auspicier, s\xc3\xa5g sig redan tidigt isolerad och maktl\xc3\xb6s. Hans \xc3\xa4relystnad blev genom m\xc3\xa5ttl\xc3\xb6shet ett hinder f\xc3\xb6r hans karri\xc3\xa4r. Brougham dog i Frankrike 1868. Bland hans m\xc3\xa5nga skrifter m\xc3\xa4rks hans sj\xc3\xa4lvbiografi: Life and Times of Henry, Lord Brougham (tre band, 1871). Han invaldes 1834 som utl\xc3\xa4ndsk ledamot av Vetenskapsakademien i Stockholm.'