b'\n_START_ARTICLE_\nPartikel i l\xc3\xa5da\n_START_SECTION_\nKlassiskt beteende\n_START_PARAGRAPH_\nKlassiskt studsar partikeln fram och tillbaka mellan dessa tv\xc3\xa5 v\xc3\xa4ndpunkter, med hastighet +v och -v. Sannolikheten att p\xc3\xa5tr\xc3\xa4ffa partikeln \xc3\xa4r oberoende av positionen mellan v\xc3\xa4ggarna. Klassiskt kan partikelns kinetiska energi ha vilket v\xc3\xa4rde som helst, \xc3\xa4ven noll.\n_START_SECTION_\nStation\xc3\xa4ra tillst\xc3\xa5nd\n_START_PARAGRAPH_\nV\xc3\xa5gfunktionen har sedan Max Born tolkats som att |\xcf\x88(x)|\xc2\xb2 ger sannolikheten att hitta partikeln n\xc3\xa4ra x. F\xc3\xb6r den tidsoberoende Schr\xc3\xb6dingerekvationens egentillst\xc3\xa5nd \xc3\xa4r dessa t\xc3\xa4thetsfunktioner konstanta i tid, eftersom den tidsberoende Schr\xc3\xb6dingerekvationen bara ger en fasfaktor . Dessa station\xc3\xa4ra tillst\xc3\xa5nd har f\xc3\xb6r  noder d\xc3\xa4r v\xc3\xa5gfunktionen \xc3\xa4r 0 inuti l\xc3\xa5dan, vilket inneb\xc3\xa4r att sannolikheten f\xc3\xb6r att partikeln befinner sig just d\xc3\xa4r \xc3\xa4r 0, trots att den kan befinna sig p\xc3\xa5 b\xc3\xa5da sidor om noden.\n_START_SECTION_\nIcke-station\xc3\xa4ra tillst\xc3\xa5nd\n_START_PARAGRAPH_\nLinj\xc3\xa4ra kombinationer av egentillst\xc3\xa5nden \xc3\xa4r ocks\xc3\xa5 l\xc3\xb6sningar av Schr\xc3\xb6dingerekvationen. Men eftersom komponenterna har olika egenenergier, roterar deras faser med olika hastighet s\xc3\xa5 att summan inte har konstant amplitud. T\xc3\xa4thetsf\xc3\xb6rdelningen \xc3\xa4r d\xc3\xa4rf\xc3\xb6r inte konstant i tid._NEWLINE_Om v\xc3\xa5gfunktionen \xc3\xa4r en summa \xc3\xa4v tv\xc3\xa5 egentillst\xc3\xa5nd med energier E\xe2\x82\x98 och E\xe2\x82\x99, oscillerar t\xc3\xa4thetsfunktionen med en frekvens E\xe2\x82\x98-E\xe2\x82\x99/h. Om partikeln har en elektrisk laddning, avger den elektromagnetisk str\xc3\xa5lning med denna frekvens, som har en fotonenergi motsvarande energiskillnaden mellan tillst\xc3\xa5nden.'