b'\n_START_ARTICLE_\nHenrik IV av England\n_START_SECTION_\nRikard II\n_START_PARAGRAPH_\nHans far, Johan av Gent, var den tredje, och \xc3\xa4ldste \xc3\xb6verlevande av kung Edvard III:s s\xc3\xb6ner, och hade en betydande position och mycket makt under Rikard II:s regeringstid. Henrik d\xc3\xa4remot hade en mer komplicerad relation till Rikard. De var kusiner och barndomskamrater och antogs samtidigt i Strumpebandsorden 1377, men Henrik deltog i Lords Appellants uppror mot kungen 1387. Efter att ha \xc3\xa5terf\xc3\xa5tt makten straffade inte Rikard Henrik (m\xc3\xa5nga av de andra revolterande baronerna avr\xc3\xa4ttades eller utvisades) utan befordrade honom faktiskt till hertig av Hereford. Relationen mellan Henrik och Rikard n\xc3\xa5dde en andra kris 1398, d\xc3\xa5 Rikard f\xc3\xb6rvisade Henrik fr\xc3\xa5n riket i tio \xc3\xa5r \xe2\x80\x94 med Johan av Gents godk\xc3\xa4nnande \xe2\x80\x94 f\xc3\xb6r att undvika en blodsfejd mellan Henrik Bolingbroke och earlen av Mowbray som landsf\xc3\xb6rvisades p\xc3\xa5 livstid._NEWLINE_F\xc3\xb6ljande \xc3\xa5r dog Johan av Gent, och utan f\xc3\xb6rklaring drog Rikard in de r\xc3\xa4ttsliga dokument som skulle ha l\xc3\xa5tit Henrik \xc3\xa4rva Johans land automatiskt, ist\xc3\xa4llet skulle han bli tvungen att f\xc3\xa5 tillbaka dem genom Rikard. Efter en viss tvekan tr\xc3\xa4ffade Henrik den f\xc3\xb6rvisade Thomas Arundel, tidigare (och blivande) \xc3\xa4rkebiskop av Canterbury, som hade f\xc3\xb6rlorat sin position i och med sin inblandning med Lords Appellant, och Bolingbroke och Arundel \xc3\xa5terv\xc3\xa4nde till England medan Rikard var p\xc3\xa5 ett f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5g i Irland. Med Arundel som sin r\xc3\xa5dgivare, inledde Henrik sitt f\xc3\xa4ltt\xc3\xa5g och er\xc3\xb6vrade land fr\xc3\xa5n de som var emot honom och beordrade sina soldater att f\xc3\xb6rst\xc3\xb6ra s\xc3\xa5 mycket som m\xc3\xb6jligt av Cheshire. Henrik Bolingbroke fick snart tillr\xc3\xa4ckligt med makt och st\xc3\xb6d f\xc3\xb6r att kunna utropa sig som kung Henrik IV och sp\xc3\xa4rra in Rikard (som sedan dog i f\xc3\xa4ngelset under mystiska omst\xc3\xa4ndigheter) och f\xc3\xb6rbig\xc3\xa5 Rikards tronf\xc3\xb6ljare Edmund Mortimer. Henriks kr\xc3\xb6ning 13 oktober 1399 \xc3\xa4r k\xc3\xa4nd som den f\xc3\xb6rsta g\xc3\xa5ngen sedan den normandiska er\xc3\xb6vringen som en kung h\xc3\xa5ller ett tal p\xc3\xa5 engelska. Henrik r\xc3\xa5dfr\xc3\xa5gade parlamentet ofta, s\xc3\xa4rskilt i kyrkliga fr\xc3\xa5gor. Henrik var den f\xc3\xb6rste engelska kung som till\xc3\xa4t br\xc3\xa4nning av k\xc3\xa4ttare, detta p\xc3\xa5 Arundels inr\xc3\xa5dan, huvudsakligen f\xc3\xb6r att kv\xc3\xa4sa Lollardr\xc3\xb6relsen.\n_START_SECTION_\nKupper, uppror och mordf\xc3\xb6rs\xc3\xb6k\n_START_PARAGRAPH_\nHenrik \xc3\xa4gnade en stor del av sin regeringstid med att f\xc3\xb6rsvara sig mot kupper, uppror och mordf\xc3\xb6rs\xc3\xb6k. Hans f\xc3\xb6rsta problem var vad han skulle g\xc3\xb6ra med den avsatte Rikard, och efter att mordkomplott p\xc3\xa5 den f\xc3\xb6rre kungen omintetgjorts beordrade han troligtvis att kusinen skulle sv\xc3\xa4ltas ihj\xc3\xa4l i b\xc3\xb6rjan av 1400, men f\xc3\xb6r detta finns dock inga bevis. Rikards lik lades ut f\xc3\xb6r offentlig visning i den gamla S:t Pauls Cathedral f\xc3\xb6r att visa de som st\xc3\xb6tt honom att han verkligen var d\xc3\xb6d._NEWLINE_Upproren fortsatte genom de f\xc3\xb6rsta tio \xc3\xa5ren av Henriks regeringstid, d\xc3\xa4ribland Owen Glendowers revolt, han som utropade sig som Prins av Wales 1400, och Henrik Percys uppror. Kungens framg\xc3\xa5ngar i att kv\xc3\xa4sa uppror berodde delvis p\xc3\xa5 hans \xc3\xa4ldste son Henrik V, den yngre Henrik (som hade haft en n\xc3\xa4ra relation med Rikard II) tog \xc3\xb6ver en stor del av den faktiska makten fr\xc3\xa5n den alltmer sjuklige fadern kring 1410._NEWLINE_1406 tillf\xc3\xa5ngatog engelska soldater den blivande Jakob I av Skottland d\xc3\xa5 han var p\xc3\xa5 v\xc3\xa4g till Frankrike. Jakob f\xc3\xb6rblev f\xc3\xa5nge under resten av Henriks regeringstid.\n_START_SECTION_\nSjukdom och d\xc3\xb6d\n_START_PARAGRAPH_\nDe sista \xc3\xa5ren av Henriks regeringstid k\xc3\xa4nnetecknades av allvarliga h\xc3\xa4lsoproblem. Han hade f\xc3\xa5tt n\xc3\xa5gon form av vanst\xc3\xa4llande hudsjukdom samt fick akuta attacker av n\xc3\xa5gon allvarlig sjukdom i juni 1405, april 1406, juni 1408, under vintern 1408\xe2\x80\x93 9 december 1412, och slutligen ett d\xc3\xb6dligt anfall i mars 1413. Medicinhistoriker har l\xc3\xa4nge debatterat om vad det var f\xc3\xb6r \xc3\xa5komma eller \xc3\xa5kommor. Hudsjukdomen kan ha varit lepra (vilket hur som helst inte betyder exakt samma sak som i modern medicin), m\xc3\xb6jligtvis psoriasis, eller syfilissymptom eller n\xc3\xa5got annat. De akuta attackerna har f\xc3\xb6rklarats p\xc3\xa5 v\xc3\xa4ldigt m\xc3\xa5nga olika s\xc3\xa4tt, allt fr\xc3\xa5n epilepsi till n\xc3\xa5gon form av hj\xc3\xa4rtsjukdom._NEWLINE_1413 dog Henrik i Jerusalemkammaren i abboten av Westminsters hus. Han begravdes i katedralen i Canterbury. Hans lik var v\xc3\xa4l balsamerat, vilket en grav\xc3\xb6ppning n\xc3\xa5gra hundratals \xc3\xa5r senare visade.'