Dipólová anténa je základní typ antény pro příjem a vysílání rádiových vln. Dipólovou anténu vynalezl německý fyzik Heinrich Hertz kolem 1886 při svých průkopnických experimentech s rádiovými vlnami. Slovo dipól pochází z řečtiny a znamená dvojí osa. Dipólová anténa se skládá obvykle ze dvou symetrických ramen a symetrického vedení pro přenos energie. Dipól je symetrická anténa, protože proudy tekoucí oběma rameny mají stejnou amplitudu a opačnou fázi. Dipólová anténa je nejjednodušší praktická anténa z teoretického hlediska. Vlastnosti dipólu závisí na poměru délky dipólu a vlnové délky. Nejčastěji se používá dipól s délkou rovné polovině vlnové délky, tak zvaný půlvlnný dipól. Dipólové antény se obvykle nepoužívají samostatně kvůli nízkému zisku, malé směrovosti a malé šířce pásma, bývají však základem složitějších antén (např. typu Yagi) nebo anténních systémů.

Typy dipólových antén 

 Jednoduchý dipól (a)
 Skládaný dipól (b)
 Jednoduchý dipól napájený odbočkou (c)
 Širokopásmový dipól (d)
 Zalomený dipól (e)
 Optimalizovaný dipól (f)

Výhody 
 jednoduchá konstrukce
 nízké výrobní náklady
 může sloužit jako konstrukční prvek pro větší antény (např. typu Yagi) nebo velké anténní systémy

Nevýhody 
 malá šířka pásma (může být také výhodou)
 malý zisk

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Antény