Kontextusnak (latin = "együttes szövet, -szöveg") azokat a körülményeket és állapotokat nevezzük, amelyek (többnyire) egy eseményt (vagy szöveget: textus) "körbefognak, körülölelnek". 

Konkrét tudományterületekre áttérve a következő jelentések találhatók:

 A régészetben egy felfedezés kontextusa (fizikai helye) számít jelentős körülménynek (lásd rétegeződés). Még pontosabban a régészeti környezet olyan időbeli esemény, amelyet a régészeti lelet megőrzött. A gödör- vagy árokásás a "múltba" adja a kontextust, míg az azokat kitöltő anyag maga a téma, vagy a lelet. A többszörös helykitöltő anyag a régészeti rétegekben többszörös kontextust ad. A strukturális jellemzők, természetes lerakódások és temetkezési nyomok szintén kontextusnak számítanak. Az ásatás színhelyén az ilyen típusú szétválasztással állapítják meg a régészek az adott helyen folyt tevékenységek kronológiáját, írják le és értelmezik a maradványokat.
 A kommunikációban és a nyelvészetben a kontextus jelentése szövegalkotás esetén egyrészt szövegösszefüggés - vagyis az egyes mondat vagy szövegrész egyéb összetevőkhöz való viszonya - illetve szövegkörnyezet, amely azt a környezetet jelöli, amelyben a közlés előfordul, megvalósul, illetve amely befolyásolja az üzenet értelmét. Alapvető kontextusok:    a) interperszonális (két ember közötti)   b) csoportos (néhány ember)   c) közéleti (klasszikus retorika alaphelyzet: szónok szól nagyobb hallgatósághoz)   d) tömegkommunikációs (elektromos/nyomtatott médián keresztül)   e) kultúrközi (két kultúra között zajló kommunikáció esetén)
 A számítástechnikában a kontextus azon körülmények összessége, amelyek között egy eszközt vagy egy programot használnak (ez terjedhet az operációs rendszer fajtájától a felhasználó jelenlegi szaktudásáig is).

Jegyzetek 

Szövegtan
Számítástechnika
Régészeti fogalmak
Programozási alapfogalmak