Тауйська губа — затока в північно-західній частині Охотського моря, між півостровами Хмітевського і Коні. Довжина 75 км, середня ширина 120—130 км. Загальна площа акваторії Тауйської губи становить близько 10 400 км². Дно затоки повсюдно шельфового типу. Максимальні глибини не перевищують 100 м, найзвичайніші 50—70 м. Узбережжя, більш піднесене в східній частині, порізане затоками і бухтами, на значній частині району скельними і недоступними. Висота берегових обривів коливається від декількох десятків до 500—600, іноді 900 м. Скельні береги рясніють прямовисними стінками з нішами, численними кекурами. Вузька смуга пляжу присутня зазвичай поблизу гирл річок і на виходах рихлих неогенових відкладень. Пляжі складаються, як правило, галечниками і пісками, нерідко з великими брилами скельних порід.

Тауйська губа включає ряд невеликих заток: затока Амахтон, бухта Нагаєва, бухта Гертнера, затока Одян, Мотиклейська затока. На виході у відкрите море — острови Спафарьєва і Зав'ялова. Припливи неправильні, півдобові, до 5 м. У бухті Нагаєва знаходиться місто Магадан і порт Нагаєво. До затоки впадають річки Ола, Яна, Тауй, Армань.

Література 
 Тауйя. Геолого-геоморфологический очерк ландшафтов бассейна Тауйской губы 

Затоки Охотського моря
Географія Магаданської області
Географія Магадана
Затоки Росії