Георг фон Ехинген (; * 1428 в замък Хоенентринген в Тюбинген; † 24 февруари 1508 в дворец Килхберг при Тюбинген) от швабския род фон Ехинген от Баден-Вюртемберг е рицар, дипломат и писател на пътуванията. Той е на служба при ерцхерцозите на Австрия и при род Вюртемберг (1462 – 1503).

Родът се нарича на замък Ехинген при Ротенбург ам Некар. Той е син на Рудолф фон Ехинген († 1467) и съпругата му Агнес фон Хаймердинген. Резиденцията на фамилията първо е Хоенентринген, по-късно дворец Килхберг. Там той дарява ценен олтар, който днес се намира в националния музей на Вюртемберг.

След обучението му Георг фон Ехинген има тесен контакт с Фридрих III Хабсбургски. До 1483 г. той е на служба при него. Той пътува в дворовете и пише за това. През 1449 – 1451 г. той участва при довеждането в двора на Елеонора-Елена Португалска, по-късната съпруга на по-късния император Фридрих.

От пролетта 1440 до октомври 1442 г. той е на поклонение в Родос и Йерусалим, където става "рицар на Светия гроб". Ок. 1450 г. Георг е кемерер на ерцхерцог Албрехт. Георг фон Ехинген става главен фогт на Тюбинген и тесен довереник на граф Еберхард I Брадатия от Вюртемберг. През 1482 г. той е главен господар на Ванкхайм и построява църквата "Св. Якоб". Съпругата му Анна Юлин донася парите в брака. През 1500 и 1501 г. той е избран за държавен хауптман на Швабския съюз.

По нареждане на императора той пътува два пъти до Испания, и е през 1486/1487 и 1489/1490 г. в Русия. Той пътува в Кастилия, Леон, Навара, Каталония, Галиция и Португалия. Той иска да се бие в Северна Африка за Португалия. Едно пътуване го довежда в кралския двор в Англия.

Той е погребан в манастирската църква в Тюбинген, където се намира и неговият епитаф.

Фамилия 
Георг фон Ехинген се жени 1464 г. за Анна Юлин, издигната на фон Рихтенберг, дъщеря на Конрад Юлин, наричан Шултхайс, кмет на Ройтлинген, и има дъщеря:
 Агнес фон Ехинген, омъжена за Беро фон Хюрнхайм († 1512), син на Еберхард фон Хюрнхайм († 1483) и Анна фон Рехберг, дъщеря на рицар Беро I фон Рехберг († 1462) и Барбара фон Ротенбург († 1462).

Дядо е на Еберхард II фон Хюрнхайм (1494 – 1560), княжески епископ на Айхщет (1552 – 1560).

Литература 
 Josef Seubert: Georg von Ehingen: Ortsherr von Wankheim, 2013, ISBN 978-3-8423-2942-3
 Klaus Herbers, Nikolas Jaspert: "Das kommt mir Spanisch vor". Eigenes und fremdes in den deutschen und spanischen Beziehungen des späten Mittelalter. Lit, Münster 2004, ISBN 3-8258-8004-4.
 Horst Carl: Der Schwäbische Bund 1488 – 1534. Landfrieden und Genossenschaft im Übergang vom Spätmittelalter zur Reformation, DRW-Verlag, Leinfelden-Echterdingen 2000, ISBN 3-87181-424-5 (= Schriften zur südwestdeutschen Landeskunde, Band 24), besonders S. 262, 286 – 288.
 Georg von Ehingen: Höfling, Ritter, Landvogt. Eine Ausstellung im Winter 1986/87, Städtische Sammlungen Tübingen 1986
 Jänichen, Hans: Ehingen, Georg, Neue Deutsche Biographie, Band 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, S. 343 f.
 Wilhelm von Heyd: Ehingen, Georg von. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 5, Duncker & Humblot, Leipzig 1877, S. 695 – 697.
 Franz Pfeiffer: Des schwäbischen Ritters Georg von Ehingen Reisen nach der Ritterschaft, Stuttgart 1843 (= Literarischer Verein; Onlineversion, PDF)
 F. von Falkenstein: Ritterbuch, 1863 (Reprint der Originalausgabe: Reprint-Verlag, Leipzig, 2007)

Източници

Външни препратки 

 Webseite der Universität Berlin zu Georg von Ehingen
 Georg von Ehingen im Repertorium "Geschichtsquellen des deutschen Mittelalters"
 Webseite zur Stiftskirche Tübingen mit Fotos des Epitaphs und des von Georg von Ehingen gestifteten Fensters
 Dr. Frank Westenfelder – Jörg von Ehingen: Ein fahrender Ritter sucht Abenteuer auf kriegsreisende.de

Рицари
Носители на Ордена на Светия Гроб Господен
Германски политици
Германски дипломати
Германска аристокрация
Родени през 1428 година
Починали през 1508 година