Ecce Homo ([ˈˀek.kɛ]IPA) (z latiny Ejhle člověk) je název závodní tratě v České republice v moravském městě Šternberk, na níž se pravidelně konají automobilové závody do vrchu.

Geografická poloha závodní tratě je na úpatí Nízkého Jeseníku v místě, kde přechází rovinatá Haná do prvních kopců, kde Ecce Homo směřuje od Šternberka na severovýchod na město Moravský Beroun.

Přírodní závodní trať Ecce Homo Šternberk má dlouhou historii. První sportovní motoristický podnik se na ní konal v roce 1905 v rámci soutěže spolehlivosti a tzv. konkurenční jízdy na trase Vídeň – Vratislav – Vídeň. První samostatně konaný závod do vrchu s názvem Ecce Homo (Das Ecce Homo Rennen) byl uspořádán v roce 1921. Od roku 1971 se každoročně koná stejnojmenný mezinárodní závod do vrchu Ecce Homo Šternberk.

Organizaci závodu a správu závodní tratě obstarává Automotoklub Ecce Homo Šternberk se sídlem ve Šternberku.

Základní parametry tratě 
1. Trať pro závod mistrovství Evropy s délkou 7800 m

Profil tratě je tvořený zeměpisnou polohou. Trať je vedena po úbočí údolí, které směřuje směrem od Šternberka na obec Dalov. Start závodu je ve Šternberku na křižovatce ulice Opavské a Sadové nad Tyršovým sadem (městským parkem) v nadmořské výšce 300 m n. m. Silnice průběžně stoupá po vrstevnicích zmíněného údolí až překoná vrchol zhruba ve výšce 500 m n. m. v okolí Lipinského oblouku a dále směřuje na Moravský Beroun. Jezdci protínají cíl v nadmořské výšce 607 m n. m. ve vzdálenosti 7800 metrů od startu a z druhé strany 1,3 kilometru od osady Nové Dvorce, kde je točna závodních vozů a parkoviště vozidel po dojezdu do cíle. Tento profil tratě s délkou 7800 metrů je v současnosti nejdelší vrchařskou tratí v České republice, na kterém se konají amatérské, národní a mezinárodní závody do vrchu.

Jednotlivé úseky tratě Ecce Homo jsou pojmenované podle událostí, které se v historii závodu v místě udály nebo specifického charakteru úseku. Od startu závodní tratě jsou jednotlivé úseky pojmenovány:

2. Zkrácená varianta pro závody českého mistrovství s délkou 4800 m

Profil tratě je obdobný s variantou pro závod mistrovství Evropy, s tím rozdílem, že cílová čára je ve vzdálenosti 4800 m od startu na Opavské ulici a je umístěna v místě začátku Lipinského oblouku v katastru obce Lipina v nadmořské výšce 491 m n. m. Tato varianta je využívaná pro závody Mistrovství České republiky, či podzimní závod historických vozů s názvem Ecce Homo Historic. V minulosti se na této délce tratě uskutečnilo i několik amatérských podniků. Tento profil je zvolen především s ohledem na omezení dopravy na vytížené silnici směrem na Opavu a rovněž s ohledem na zachování autenticity plné délky tratě, která je připravována jen pro vrcholný podnik mistrovství Evropy závodů automobilů do vrchu.

3. Zkrácená varianta pro závod FIA Hill Climb Masters (2016) s délkou 3200 m

Profil tratě je obdobný s variantou pro závod mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu, s tím rozdílem, že cílová čára je ve vzdálenosti 3200 m od startu na Opavské ulici a je umístěna za Sojkovou zatáčkou v nadmořské výšce 426 m n. m. Tato varianta byla využita  výhradně pro závod FIA Hill Climb Master 2016, tedy pro závod národů, který od roku 2014 zaštiťuje FIA a pořádá ho s odstupem dvou let v různých místech Evropy. Důvodem pro vznik této varianty tratě byly požadavky FIA, která takto akceptovala maximální dojezd specifických závodních vozidel z Velké Británie, které standardně v mezinárodních závodech na evropském kontinentu nestartují a nemají dostatečný objem palivové nádrže.

Historie

První zmínky o závodní trati Ecce Homo 
První zpráva o trati zvané Ecce Homo souvisí s rakouským automobilovým klubem ÖAC (Österreichischer Automobil Club). ÖAC byl založen v roce 1898 za přítomnosti 206 zakládajících členů a tento klub byl u počátků závodění ve Šternberku. ÖAC spolupracoval s další organizací, jež měla svůj podíl na vzniku motoristické historie Ecce Homo a byl jím Slezský automobilový klub ve Vratislavi, ten byl založen později, 7. června 1901. 

Po pečlivých přípravách, při nichž participovaly oba zmíněné kluby, bylo rozhodnuto o zorganizování soutěže spolehlivosti a tzv. konkurenční jízdy na trase Vídeň – Vratislav – Vídeň (celková délka 817 km), jež byla tvořena čtyřmi dílčími etapami. Povědomí o stanovené trase získali díky využití poštovních tras při přepravě dostavníky. Trasa celé délky propagační jízdy byla také velmi přesně změřena a uskutečnila se jako demonstrační akce za účasti mnoha významných činitelů pro stavbu silnic a předních novinářů, jenž velmi dobře informovali o průběhu celé akce v tehdejším denním tisku. 

K prvnímu měření jízdy automobilů na části dnešní trati Ecce Homo došlo ve čtvrtek 18. května 1905. Závod do vrchu byl jedním ze dvou měřených rychlostních úseků celé konkurenční jízdy, která měla jinak v propozicích stanovenou maximální průměrnou rychlost 30 km/h. V úvodu druhé etapy byl vložen průjezd čtyřkilometrového měřeného úseku se stoupáním 225 metrů. Cesta z etapového startu umístěného v Olomouci zavedla jezdce na 16 kilometrů vzdálenou cestu u Šternberka, kde byl start měřeného úseku "Bergrennen – das Rennen auf Ecce Homo – Berg" (volně přeloženo Závod do vrchu na kopci Ecce Homo). Jízdu po trati Ecce Homo absolvovalo 23 vozidel rozdělených do čtyř kategorií (dle počtu válců motoru a výkonu motoru) a absolutně nejrychlejším byl Dr. Arnold Hildesheimer (Mercedes Simplex) s časem 4:57 min. před Franzem Quidenusem (Bock & Hollender) 5:17 min. a hrabětem Karlem Schönbornem (Lohner-Porsche) 5:19 min.

První samostatný závod do vrchu Ecce Homo a meziválečná historie závodu

1921 
První samostatný závod do vrchu se konal 2. října 1921 na trati s délkou 7750 metrů. Podnik uspořádal Moravsko-Slezský Automobilový klub z Brna (MSAC, Mährisch-Schlesischer Automobil Club). V propozicích byla trať závodu popsána jako Šternberk – starý hřbitov – Ecce Homo. Podnik byl vypsaný jako mezinárodní a celkově se prvního závodního klání na Ecce Homo zúčastnilo 41 vozů a motorek – závod byl vypsán pro obě kategorie. Nejrychlejšího času premiérového závodu do vrchu na Ecce Homo 1921 dosáhl František Chlad na motocyklu Harley-Davidson v čase 7:32,8 min., v kategorii automobilů byl nejrychlejší Karel Klabazňa s vozem Tatra T svoji jízdou 7:45,6 min. (startoval v kategorii vozů do 3500 cm³ a minimální váhou 1000 kg).

1922 
24. září 1922 se konal druhý ročník mezinárodního závodu do vrchu Ecce Homo Šternberk. Pro kopřivnickou Tatru vybojoval druhé vítězství na této trati tovární jezdec Rychard Müttermüller s Tatrou U v novém rekordním čase 6:52,6 min.

1923 
Prvním zahraničním jezdcem, který zvítězil na Ecce Homo Šternberk, byl rakouský jezdec Hermann Rützler. 23. září 1923 stanovil s vozem Steyr VI Sport nový rekord s hodnotou 5:54,8 min.

1924 
Při čtvrtém ročníku závodu (21. září 1924) se z celkového prvenství radoval německý pilot Otto Salzer s vozidlem Mercedes GP 1914, čas 6:02 min., ale na rekord Rüzlera z předchozího roku nestačil. V motocyklech dosáhl nejlepšího času dne 6:19,4 min. Bohumil Turek na stroji Walter M 922 (do 750 ccm) a překonal v třídě motocyklů rekord Zieglera na Itaru z roku 1923.

1925 
Slavné prvenství na Ecce Homo si v roce 1925 připsal hrabě Ullrich Kinský, který si tak odčinil odstoupení v předchozím ročníku závodu, kdy havaroval. K vítězství v čase 5:46,2 min. přidal zisk nového rekordu trati. Svého vítězství dosáhl s vozidlem Steyr VI Sport.

1926 
Šestý ročník závodu zastihl v nejlepší formě československého pilota Vincence Junka. 19. září 1926 "Čeněk" Junek se se svojí Bugatti T35B vyhrál a čas 5:38,6 min. zařadil na první místo tehdejších historických tabulek, opět překonal rekord tratě Ecce Homo Šternberk.

1927 
18. září 1927 dosáhl vítězného double na trati Ecce Homo Vincenc Junek, s Bugatti T35B se mu podařilo obhájit prvenství z roku 1926 a časem 5:41,4 min. vyhrál celkově sedmý ročník závodu do vrchu Ecce Homo.

1928 
Nejrychlejší čas si v osmém ročníku závodu (16. září 1928) připsal rakouský motocyklový jezdec Karl Gall s motocyklem BMW jízdou 5:42 min. (rekordní čas v kategorii motocyklů). V kategorii automobilů vyhrál Miloš Bondy s Bugatti T37A jízdou 5:49 min.

1929 
Do historie závodu Ecce Homo Šternberk se zapsal i Hans Stuck, úspěšný německý jezdec. Hans Stuck zvítězil při svém startu v roce 1929 s Austro Daimler Bergmeister Sport v novém rekordním čase 5:18 min..

1930 
7. září 1930 se vrátila na Ecce Homo pro vítězství kopřivnická Tatra. Při desátém ročníku si vítězství v kategorii závodních vozů vyjel Josef Veřmiřovský s Tatrou 52 Kompresor v čase 6:07 min.

1933 
Z vítězství v 11. ročníku závodu (10. září 1933) se radoval Zdeněk Pohl s Bugatti T37A.

1936 
Rekordní zápis si v roce 1936 připsal při závodě do vrchu Ecce Homo podruhé Zdeněk Pohl, který si poradil s tratí při délce 7750 metrů v čase 5:07 min. s Bugatti T51 a překonal tak po sedmi letech Hanse Stucka.

1937 
Poslední předválečný ročník závodu Ecce Homo byl uspořádán 5. září 1937. Mezi vítěze se zapsal díky nejrychlejšímu času český jezdec Florian Schmidt z nedalekého Krnova, který zajel s Bugatti T51A čas 5:14 min.

1938 
Politické změny a poměry v československém pohraničí (v Sudetech) zapříčinily, že v roce 1938 se závod nekonal. Město Šternberk bylo součástí postoupené oblasti pohraničí.

Ecce Homo jako závodní okruh 
Poválečná historie šternberské tratě Ecce Homo se začala psát v roce 1948, kdy se na Ecce Homo jel 2. května 1948 měřený úsek prvního ročníku soutěže - První soutěž Jeseníky. Jednalo se o soutěž spolehlivosti a vytrvalosti. Nejrychlejšího času dosáhl Alois Kopečný s Tatrou T2-107 Tatraplan. O rok později, přesně 9. května 1949, se opět Ecce Homo stalo součástí této jízdy spolehlivosti a na 7750 metrů dlouhé trati se opět měřil jezdcům čas. Nejrychleji si s Ecce Homo poradil tovární jezdec kopřivnické Tatry Josef Chovanec s Tatrou T600 Tatraplan.

Historie závodu pokračovala na trati Ecce Homo opět roku 1950. Nebyl to ovšem závod do vrchu – vybudováním spojky mezi Šternberkem a obcí Lipina bylo možné trať provozovat jako závodní okruh. Okruhová verze tratě Ecce Homo měřila celkem 9820 metrů a výškový rozdíl byl 207 m. Startovaly zde jednak závodní vozy – monoposty s odkrytými koly – a jednak sportovní vozy, které jely svůj závod zvlášť. Závodní trať Ecce Homo v této podobě platila za jednu z nejnáročnějších v tehdejším Československu a mezi jezdci byla velmi oblíbena. V letech 1955 a 1956 se závod nekonal. Okruhové závody se na šternberské trati jezdily až do roku 1958.

Start a parkoviště závodních strojů byly umístěny nad šternberským hradem. Toto místo je dodnes pojmenováno jako Starý start. V prvních ročnících závodu se startovalo v obou kategoriích (motocykly i automobily) přímo na trati, v dalších ročnících závodu Ecce Homo byla pro motocykly vybudována speciální startovací plocha, která je patrná dodnes po pravé straně při jízdě po trati směr Moravský Beroun v místě Starého startu. Jejím účelem bylo usnadnit startujícím motocyklům rozběh mírně z kopce (motocyklové závody startovaly jezdcovým roztlačením závodního motocyklu).

1950 
První ročník okruhového závodu Ecce Homo na 9820 metrů dlouhé trati vyhrál 1. října 1950 v kategorii závodních vozů Bruno Sojka s Monopostem Tatra 607. Bruno Sojka stanovil traťový rekord zajetím nejrychlejšího kola 6 minut 21 sekund.

1951 
Vítězem druhého ročníku okruhového závodu se stal Václav Bobek se Škodou Supersport 1100 Kompresor. Do závodu nenastoupil tovární tým Tatra Kopřivnice, kvůli smrtelné nehodě Bruno Sojky v sobotním tréninku.

1952 
Tatra Kopřivnice opět dominovala na Ecce Homo v roce 1952. Závod se jel na 15 kol a celému programu dominoval Jaroslav Pavelka s Tatrou 607 Monopost, který zajel ve druhém kole tréninku čas 5 minut 48 sekund. V závodě měl opět nejrychlejší kolo s časem 5 minut 52 sekund a v kategorii závodních vozů zvítězil před Václavem Bobkem se Škodou Supersport 1100 Kompresor.

1953 
Čtvrtý ročník okruhového závodu Ecce Homo vyhrál v kategorii závodních vozů Jaroslav Pavelka s Tatrou 607 Monopost při průměrné rychlosti 98,6 km/h.

1954 
Pátý ročník okruhového závodu Ecce Homo, vypsaný na 11 kol, vyhrál v kategorii závodních vozů Jaroslav Pavelka s Tatrou 607 Monopost v celkovém čase 1 hodina 15 minut a 17 sekund při průměrné rychlosti 86,3 km/h.

1957 
Adolf Veřmiřovský navázal na 27 let staré vítězství svého otce Josefa Veřmiřovského z roku 1921 a na Ecce Homo vyhrál s Monopostem Tatra 607. Pro tuto kategorii bylo vypsáno 11 závodních kol, což představovalo délku 108,2 km. Adolf Veřmiřovský v závodě zajel nejrychlejší kolo v čase 5 minut a 58 sekund a zvítězil v čase 1 hodina 10 minut 4 sekundy.

1958 
Poslední ročník okruhového závodu Ecce Homo v roce 1958 opanovaly opět vozy Tatra Kopřivnice. Druhé vítězství si připsal Adolf Veřmiřovský opět s Tatrou 607 Monopost, když ujel 7 kol závodu v čase 40 minut 22 sekund, s průměrnou rychlostí 102 km/h.

Obnovení vrchařských závodů na Ecce Homo 
Návrat vrchařů zažila trať v roce 1968, kdy byl na Ecce Homo uspořádán 17. března v rámci soustředění automobilových soutěžních jezdců Severomoravského kraje závěrečný závod tvořen součtem tří jízd. Délka tratě byla dle propozic 4800 metrů s převýšením 198 metrů a ve třídě A2 zvítězil Ing. Jiří Rosický a ve třídě A1 domácí Jiří Tichava (Škoda 1000 MB).

12. 9. 1971 se na Ecce Homo konal samostatný závod automobilů do vrchu započítávaný do mistrovství ČSR, který navazoval po dlouhé pauze na předválečnou historii závodu, kdy se na provizorně upravené a zkrácené trati jel 5000 metrů dlouhý závod (horní část nebylo možno využít kvůli špatné kondici povrchu vozovky). Absolutním vítězem se stal Bořivoj Kořínek se Škodou 1500.

Hned následující rok 1972 byl závod vypsán jako Mezinárodní mistrovství ČSR. Délka závodu byla po opravách v předcházejícím roce prodloužena na původní délku 7800 metrů. Závodu se kromě zahraničních jezdců účastnili i zahraniční novináři, jenž v zahraničí informovali, že Ecce Homo je jedna z nejkrásnějších závodních tratí v Evropě.

Po zavedení tradice mezinárodního závodu na Ecce Homo stoupal zájem domácích i zahraničních jezdců o závod Ecce Homo Šternberk. Pořadatelé postupnými úpravami tratě zvyšovali rok od roku kvalitu závodu až se jim podařilo v roce 1980 uspořádat závod jako kandidátský na zařazení do kalendáře Mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu.

Ecce Homo zařazeno do seriálu mistrovství Evropy závodů automobilů do vrchu 
Po deseti letech od obnovy závodů do vrchu na trati Ecce Homo, v roce 1981, se začala psát novodobá historie Ecce Homo. Závod byl toho roku poprvé zařazen do seriálu Mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu, kde zůstává dodnes.

Od roku 1993 se na zkrácené trati pořádá vždy na podzim závod "Ecce Homo Historic".

V roce 2005 proběhly ve Šternberku oslavy stého výročí prvního startu do závodu Ecce Homo.

Současnost 
Ecce Homo se už více než 30 let řadí do prestižního šampionátu, kterým je Mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu, je jediným závodem s tímto statusem v České republice. Svou dobře udržovanou tratí, která je jedna z nejstarších v Evropě, ale i kvalitní organizací, je závod každoročně velmi dobře hodnocen za stran jezdců, diváků a v neposlední řadě také delegáty Mezinárodní automobilové federace FIA.

Návštěvnost závodu se každoročně pohybuje mezi 25 000 – 30 000 diváky za závodní víkend.

V roce 2016 proběhly na závodní trati hned dva významné závody. V červnu tradiční závod Mistrovství Evropy v závodech automobilu do vrchu a první říjnový víkend se konal FIA Hill Climb Masters. Jednalo se o vyvrcholení vrchařské sezóny, kdy se na jednom kopci utkali mistři ze všech zemí pod hlavičkou FIA. První závod se již jel v roce 2014 v Lucembursku. Závody jsou pořádány každé dva roky.

Ecce Homo je jedna z nejvýznamnějších motoristických akcí v ČR.

Ecce Homo Historic 
Dlouhá závodní historie Ecce Homo Šternberk a činnost pořadatelského sboru se zasloužila o vznik soutěžního podniku Ecce Homo Historic. Program je určen pro historické vozy a motocykly, který má v okolí tratě a přímo na trati Ecce Homo motoristickou náplň. Účastníci se v minulosti pokoušeli o úspěch v historické orientační rally, v jízdě pravidelnosti, výstavě historických vozidel nebo FIA Mistrovství Evropy v závodech historických automobilů do vrchu.

Zajímavosti a důležité milníky 
 1927 – První oficiální obětí tratě Ecce Homo se stal Bohumil Maťcha – Při sedmém ročníku závodu do vrchu Ecce Homo měl v pátek 16. října 1927 v odpoledních hodinách (ještě před zahájením závodního programu) nehodu známý motocyklový jezdec Bohumil Maťcha (tovární jezdec motocyklového výrobce Premier a BMW), při níž přišel o život. Jeho nehoda se stala cca 500 metrů před tehdejším cílem Ecce Homo a k nehodě došlo ve sportovním voze Bugatti, vůz se několikrát převrátil a jezdce smrtelně zranil. Bohumil Maťcha pocházel z Olomouce.
 1929 – Smrt Edmunda Müllera a Jaroslava Horáka – 21. 9. 1929 došlo k tragické srážce v prostoru cíle závodu. Následkem nehody přišli o život Edmund Müller a Jaroslav Horák. Během tréninku narazila Bugatti T35B Jaroslava Horáka do motocyklu Edmunda Müllera, který se otáčel v prostoru za cílovou čárou. V místě tragické nehody byl postaven pomník (pomník stojí v příkopě po pravé straně v místě cíle závodu ve směru závodní jízdy).
 1937 – Franz Rybka zahynul při tréninku – Datum 4. 9. 1937 je spojeno s nehodou motocyklového jezdce Franze Rybky, který po nehodě 400 metrů před cílem nepřežil náraz do stromu. Rybka se tak stal čtvrtou obětí závodní tratě Ecce Homo Šternberk.
 1951 – Smrt Bruno Sojky – 30. 6. 1951 se zahalilo Ecce Homo Šternberk do černých barev. Smrt vstoupila do průběhu tréninkových jízd na tehdejší okruhový závod. Tovární jezdec Tatry Kopřivnice, Bruno Sojka, havaroval v levotočivé zatáčce se svým Tatraplánem Sport T-602 a jeho život v místě nehody vyhasl. Byla to velká tragédie pro československý motorsport a na počest jezdcova jména byl v této zatáčce postaven pomník a zatáčka byla pojmenováno po zesnulém jezdci. Sojkova zatáčka je od roku 1951 jedním z nejznámějších míst celé tratě, bohužel se smutnou historií.
 1973 – Trať získala zcela nový povrch – pořadatelský sbor se již od roku 1971 netajil myšlenkou přivést do Šternberka seriál mistrovství Evropy, této myšlence měl být nápomocný i nový povrch tratě a výrazné úpravy v jejím okolí.
 1981 – Ecce Homo součástí kalendáře mistrovství Evropy – Ecce Homo je na úplném vrcholu, získalo status závodu mistrovství Evropy, nutno podotknout, že i přes to, že v té době bylo stále Československo za Železnou oponou. Ecce Homo se stalo definitivně jedním z nejvýznamnějších závodních podniků své země i regionu.
 2000 – Překonání hranice tří minut pro jednu závodní jízdu – Jako první jezdec historie závodu překonal rakouský jezdec Walter Leitgeb s monopostem bývalé formule 3000, Reynardem 95D Fadewa, jízdou 2:58,03 min časovou hranici tří minut na jednu závodní jízdu. Zapsal se tak nesmazatelně do historie závodu nejen novým traťovým rekordem, ale i pokořenou magickou metou.
 2005 – Oslava 100 let od první zmínky o závodní trati – Jedna z nejstarších závodních tratí Evropy se dočkala velkého jubilea. Při svém stém roce od první zmínky o Ecce Homo Šternberk dokázalo Ecce Homo všem, jak velkým závodem je, když se k závodu sjela výborná jezdecká sestava a závod byl ozdoben vítězstvím a novým traťovým rekordem Španěla Andera Vilariña v hodnotě 2:53,96 min. K příležitosti oslavy 100. let od první zmínky vznikla publikace Ecce Homo Šternberk Stoletá historie 1905 - 2005, jejímž autorem je Miroslav Gomola.
 2008 – Fajkusova "Fajova" zatáčka – Na počest zesnulého, velmi oblíbeného českého jezdce Miroslava Fajkuse, byla přejmenována jedna z pravotočivých zatáček na trati. V roce 2008 se již na start Ecce Homo nepostavil český reprezentační jezdec Miroslav Fajkus, který zahynul 4. 5. 2008, tedy měsíc před závodem Ecce Homo, při jiném vrchařském závodě v Náměšti nad Oslavou. Na jeho počest byla pojmenovaná zatáčka v lesním úseku mezi Sojkovou zatáčkou a Lipinským obloukem, kde pravidelně závodu přihlíželi skalní fanoušci Miroslava Fajkuse, jenž Ecce Homo považoval za svoji domácí trať, jelikož pocházel z nedalekého Krnova. Zatáčka se před rokem 2008 nazývala Lesní či U kukačky.
 2009 – Simone Faggioli poprvé pod časovou hranicí 2:50 – 29. ročník závodu Mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu ve Šternberku přinesl dvojité překonání traťového rekordu italským závodním jezdcem Simone Faggioli, jedoucím s Osella FA30 Zytek. V obou závodních jízdách překonal rekord tratě, který v té době patřil Španělovi Anderu Vilariňo a v druhé závodní jízdě dokonce pokořil hranici 2 minut a 50 sekund časem 2:49,99 min.
 2015 – Rychlostní zkouška při rally Jeseníky – Tradiční podzimní soutěž Rally Jeseníky pořádal AMK Ecce Homo Šternberk, závod započítávaný do Mistrovství České republiky ve sprint rally. V roce 2015 byla přímo na trati Ecce Homo ve směru na Lipinu (tedy ve směru do kopce) odjeta dvojice rychlostních zkoušek, start byl v místě běžného startovního prostoru na Opavské ulici. Nejrychlejšího času dosáhla posádka Jan Dohnal / Venclík Jakub s vozem Ford Focus WRC v čase 2:34,3 min a rychlostní zkouška měla délku 4640 metrů.
 2016 – FIA Hill Climb Masters – Pořadatelé Ecce Homo dokázali v roce 2016 uspořádat závod národů s označením FIA Hill Climb Masters 2016. Závod se jel pod patronátem FIA jako druhý v pořadí, když první ročník se uskutečnil v roce 2014 v lucemburském Echsdorfu – FIA Hill Climb Masters 2014. Tento závod se konal v podzimním termínu po skončení sezóny a na start přilákal jezdce z celé Evropy i ze vzdáleného Portugalska, Řecka či Anglie. Jednalo se o velkolepou oslavu vrchařského sportu, kde byla v hlavní roli perfektní pořadatelská práce a skvělé výkony jezdců. Závod národů 2016 ovládli slovenští reprezentanti. Ecce Homo se díky tomuto závodu dostalo ještě více do povědomí motoristických fanoušků i jezdců. Závod se konal na speciální verzi tratě, kdy byl cíl závodu situován za Sojkovu zatáčku, kvůli omezenému dojezdu britských formulových speciálů a regulím pro podmínky tohoto závodu, které stanovila FIA.
 2017–2019 – Czech Cycling Tour – Část tratě Ecce Homo se stala místem konání cyklistického závodu Czech Cycling Tour 2017 a 2018. V roce 2017 zavedla třetí etapa Mohelnice – Šternberk účastníky ve svém závěru do Šternberka, kde směřovali přes náměstí směrem po staré hradní cestě mezi hradem Šternberk a šternberským kostelem Zvěstování paní Marie vstříc kostkované silnici po ulici Na Valech, po níž se napojili na trať Ecce Homo v místě Starého startu. Závěrečná část etapy byla složena z trojice průjezdů po tomto úseku. V roce 2017 se radoval z prvenství český cyklista Josef Černý z týmu Elkov Author. Stejně jako předchozí rok, vedl závěr třetí etapy Czech Cycling Tour 2018 kolem hradu Šternberk s vyústěním na trati Ecce Homo, kde cyklisté pokračovali na Lipinský oblouk se sjezdem zpět do Šternberka na náměstí. V královské etapě zvítězil Čech Michael Kukrle z týmu Elkov Author, který své prvenství vybojoval na závěrečném trojitém výšlapu na Ecce Homo.  I v ročníku 2019 se Czech Cycling Tour vrátil na Ecce Homo, kdy se opakoval scénář z předchozích let a závěrečná etapa končila na šternbersku. Vítězství si v etapě končící na trojitém překonání části Ecce Homo připsal Australan Lucas Hamilton ze stáje Mitchelton-Scott.
 2018 – Ital Christian Merli novým rekordmanem – Italský pilot Christian Merli zaznamenal během první závodní jízdy v neděli 3. června 2018 čas 2:41,37 min. s vozem Osella FA30 EVO Zytek LRM a stanovil nový rekord tratě, když pokořil o 2 sekundy čas svého krajana Simone Faggioliho z roku 2017.
 2019 – Absolutní rekord poprvé pod časovou hranicí 2:40 – Držitel traťového rekordu, Ital Christian Merli, dokázal pokořit šternberský kopec pod hranici 2 minuty a 40 sekund. Nejprve během sobotního tréninku pokořil svoji rekordní jízdu z roku 2018 výkonem 2:40,81 min. a 2. června 2019 překonal během druhé závodní jízdy zmíněnou hranici výkonem 2:39,93 min. s průměrnou rychlostí vyšší 175 km/h.
 2020 – Závod Ecce Homo Šternberk 2020 se nekonal - V důsledku koronavirové nákazy, která se v roce 2020 rozšířila po celém světě byl zrušen šampionát mistrovství Evropy automobilů do vrchu 2020. Závod Ecce Homo tak přišel o hlavní podnik svého programu a poprvé od roku 1981 se ve Šternberku nejelo o evropské body. Epidemiologická situace v ČR navíc nedovolila konání původně plánovaného sportovního podniku v červnovém termínu a závod do vrchu soudobých automobilů byl v roce 2020 bez náhrady zrušen.
 2020 – Vznikla kniha Fenomén Ecce Homo 1905-2020 - Autorský tým Karel Fiala, Lukáš Pikal a Roman Krejčí připravili publikaci vztaženou k závodu Ecce Homo Šternberk.
 2021 – Obnovení tradice závodů na Ecce Homo - Po roční pauze, kdy se na trati Ecce Homo nekonal žádný oficiální podnik rychlostního závodu do vrchu pod hlavičkou pořadatelského týmu Ecce Homo Šternberk v důsledku hygienických opatření kvůli pandemii koronaviru, byl uspořádán 24.-25. 4. 2021 závod českého mistrovství. Tento závod se konal na zkrácené verzi tratě o délce 4800 metrů. Na startu se objevili i zahraniční jezdci, především Italové. Vítězem se stal dvakrát Christian Merli, který zajel v rekordním čase 1:47,91 min.
2021 – Christian Merli vylepšuje vlastní absolutní rekord - 30. června 2021, při 40. ročníku závodu ME Ecce Homo ve Šternberku, vytvořil v druhé závodní jízdě Ital Christian Merli nový absolutní traťový rekord 2:39,88 min.

Absolutní vítězství v závodě Ecce Homo 1971-2022 na trati s délkou 7750 m nebo 7800m 
Absolutním vítězem se stává jezdec, který dosáhne absolutně nejrychlejšího času v průběhu závodního dne. Tento čas je zpravidla tvořen součtem časů dvojice závodních jízd. Toto hodnocení je vztaženo jen na dosažený výsledek jezdce účastnícího se závodu, tedy bez vlivu příslušné kategorie, skupiny nebo třídy závodních vozidel. Statistice absolutních vítězství závodů na trati Ecce Homo vévodí Ital Simone Faggioli s osmi prvenstvími.

Traťové rekordy 
Absolutní traťový rekord Ecce Homo Šternberk drží od roku 2022 Ital Christian Merli, který v druhé závodní jízdě zajel 7800 metrů dlouhou trať v čase 2:39,80 min. s vozem Osella FA30 EVO Zytek LRM (sk. E2-SS, kat. 2).

Vývoj absolutního traťového rekordu v předválečné historii závodu s délkou 7750 m (1921–1937) 
Podle dobových periodik.

Vývoj absolutního traťového rekordu v poválečné historii závodu s délkou 7800 m (1972–2022) 
Podle webu Euromontagna.com.

Platné traťové rekordy pro jednotlivé skupiny v poválečné historii závodu s délkou 7800 m (1972–2022)

Vývoj absolutního traťového rekordu na zkrácené verzi tratě s délkou 4800 m 
Podle webu timing.sk.

Vývoj absolutního traťového rekordu na zkrácené verzi tratě s délkou 3333 m 
Podle webu Ecce Homo

Vývoj nejrychlejší jízdy českého jezdce na verzi tratě s délkou 7800 m (1972–2022) 
Podle webu Ecce Homo

Vývoj nejrychlejší jízdy dosažené ženou na verzi tratě s délkou 7800 m (1972–2022) 
Podle webu Ecce Homo

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Související články 
 Wikipedie:Mistrovství Evropy v závodech automobilů do vrchu
 Wikipedie:Závody automobilů do vrchu
 Wikipedie:Osella FA30
 Wikipedie:Simone Faggioli
 Wikipedie:Christian Merli

Externí odkazy 
 
 http://www.eccehomo.cz/ – Oficiální stránky
 http://olomoucky.denik.cz/ostatni_region/faggioli-znovu-radil-na-ecce-homo-o-tri-sekundy-vylepsil-tratovy-rekord-20120603.html
 http://sport.idnes.cz/neveril-byl-opet-nejrychlejsi-z-cechu-d84-/motorsport.aspx?c=A080603_103245_motorsport_ot
 http://www.autoklub.cz/dokument/409-slavna-jmena-nasi-historie-str-12-.html

Sport ve Šternberku
Motoristické závodní okruhy v Česku
Motoristické sporty v Česku
Motoristické sporty v Československu
Závodní okruhy v Olomouckém kraji
Dopravní stavby v okrese Olomouc