Szerbia és Montenegró két alkalommal vett részt az Eurovíziós Dalfesztiválon.

Szerbia és Montenegró műsorsugárzói a Radio-televizija Srbije és a Radio Televizija Crne Gore, amelyek 2001-ben lettek tagjai az Európai Műsorsugárzók Uniójának.

Története 
A mai Szerbia és Montenegró területeit magába foglaló Jugoszlávia már az ötödik, 1961-es dalfesztiválon versenyzett. Ebben az évben Spanyolország és Finnország mellett a tizennegyedik résztvevő országként debütált. Jugoszlávia 1992-ig rendszeresen részt vett, csak az 1977 és 1980 között időben és az 1985-ös versenyen nem. Az 1992-es versenyen Jugoszlávia felbomlása után Szerbia és Montenegró Kis-Jugoszlávia képviseletében vettek részt. Kis-Jugoszláviának az ENSZ-szankciók és a délszláv háború miatt megtiltották, hogy versenyezzenek 1993-ban, ezzel megkezdődött egy évtizedes kihagyás.

Évről évre 
2002-ben Szerbia és Montenegró jelezte részvételi szándékát a 2003-as rigai versenyre,de nem tudtak részt venni, miután az Európai Műsorsugárzók Uniója (EBU) úgy döntött, hogy túl sok ország lépne vissza, ha engedélyeznék Szerbia és Montenegró részvételét.

Végül 2004-ben vettek részt először a versenyen. Első versenyzőjük a szerb Željko Joksimović – aki később 2008-as Eurovíziós Dalfesztivál társműsorvezetője volt és 2012-ben Szerbia képviselője – volt, aki az elődöntőből első helyezettként jutott tovább a döntőbe, ahol tizenhét ponttal maradt le a győztes Ukrajnát képviselő Ruslana után. Mivel a legjobb tizenkettő között zártak, így 2005-ben automatikus döntősek voltak. Ekkor a montenegrói No Name együttes képviselte az országot, ők hetedik helyezettek lettek. Így 2006-ban ismét automatikus döntősök lettek volna, azonban az államszövetség két tagja nem tudott megegyezni a nemzeti döntőn, hogy szerb vagy montenegrói indulót válasszák, amit a nevezési határidőig nem tudtak eldönteni, így az EBU visszaléptette őket. A helyzetre való tekintettel az EBU úgy döntött, hogy nem szab ki büntetést, csak a részvételi díj kifizetésére kötelezi őket. Emellett egyedülálló módon engedélyezték, hogy szavazzanak. Így először fordult elő, hogy egy nem részt vevő ország is szavazott. A montenegrói tévé nem közvetítette a versenyt, így Szerbia és Montenegró szavazatairól csak Szerbia döntött.

A május 20-i athéni döntő utáni napon Montenegró lakosai népszavazáson az államszövetségtől való elszakadás mellett döntöttek, június 3-án pedig hivatalosan is kinyilvánították függetlenségét, így az államszövetség felbomlott. 2007-től már független indulókként vett részt mindkét ország. Montenegrót Stevan Faddy képviselte, aki a huszonnyolc fős elődöntőben huszonkettedik helyen végzett, ezzel megszerezve az ország eddigi legrosszabb eredményét. Míg Szerbiát Marija Šerifović képviselte, aki az elődöntőben és a döntőben is első helyezett lett, így megszerezte Szerbia első – és azóta egyetlen – győzelmét. A következő évben Belgrád adott otthont az Eurovíziós Dalfesztiválnak.

Nyelvhasználat 
A nyelvhasználatot korlátozó szabály 1999-ig volt érvényben, vagyis Szerbia és Montenegró 2004-es debütálásakor már szabadon megválaszthatták az indulók, hogy milyen nyelvű dallal neveznek.

2004-es daluk szerb nyelvű, a No Name együttes két dala montenegrói nyelvű volt.

Nemzeti döntő 
Szerbia és Montenegró nemzeti válogatója az Evropesma nevet viselte, és 2004 és 2006 között minden alkalommal megrendezték.

2004-ben a döntő előtt egy szerb elődöntőt rendeztek Beovizija néven. A huszonnyolc indulóból négy csatlakozhatott a már döntős húsz dalhoz. A győztest kilenc zsűritag választotta ki. Négy zsűritag szerb volt, négy montenegrói, a kilencedik zsűri pedig a nézők voltak, akik telefonos szavazás segítségével szavaztak.

2005-ben Szerbia és Montenegró is rendezett külön elődöntőt, Beovizija és Montevizija néven. Előbbiből tizennégy, utóbbiból tíz jutott tovább a döntőbe. A szavazás a 2004-ben bevezetett módon történt.

2006-ban a Beovizija és a Montevizija során egyaránt tizenkettő előadó vívta ki a döntőben való részvétel jogát. A döntőben a szavazás ugyanúgy zajlott, mint a korábbi években, azonban a montenegrói zsűrit részrehajlással vádolták, és az ország végül visszalépett a versenytől.

Résztvevők

Visszaléptetett indulók

Szavazástörténet

2004–2006 

Szerbia és Montenegró a következő országoknak adta a legtöbb pontot az elődöntőben:

Szerbia és Montenegró a következő országoktól kapta a legtöbb pontot az elődöntőben:

Szerbia és Montenegró sosem adott pontot az elődöntőben a következő országoknak: Andorra, Ausztria, Belgium, Dánia, Fehéroroszország, Lengyelország, Lettország, Málta, Monaco, Örményország, Portugália és Törökország

Szerbia és Montenegró a következő országoknak adta a legtöbb pontot a döntőben:

Szerbia és Montenegró a következő országoktól kapta a legtöbb pontot a döntőben:

Szerbia és Montenegró sosem adott pontot a döntőben a következő országoknak: Ausztria, Belgium, Dánia, az Egyesült Királyság, Franciaország, Hollandia, Írország, Izland, Izrael, Lengyelország, Lettország, Málta, Németország, Örményország, Spanyolország és Svájc

Háttér

Díjak

Marcel Bezençon-díj

Lásd még 
 Szerbia és Montenegró a Junior Eurovíziós Dalfesztiválokon
 Szerbia az Eurovíziós Dalfesztiválokon
 Montenegró az Eurovíziós Dalfesztiválokon
 Szerbia a Junior Eurovíziós Dalfesztiválokon
 Montenegró a Junior Eurovíziós Dalfesztiválokon

Jegyzetek

További információk 
 Szerbia és Montenegró profilja a eurovision.tv-n

Szerbia és Montenegró
Országok az Eurovíziós Dalfesztiválon