Васил Димитров Павурджиев е български писател и преводач, поет, прозаик, журналист, общественик политик от БЗНС.

Биография 
Завършва гимназия в Пловдив, а от 1922 става член на БЗНС и следва право в Софийски университет "Св. Климент Охридски". В периода 1923-1925 година е арестуван няколко пъти поради участието му в Септемврийското въстание и особено след Атентата в църквата Света Неделя, по-късно освободен и уволнен от служба, става тютюноработник. Между 1925 и 1944 е журналист в Пловдив и София и става директор на Държавната печатница. През 1936 година посещава СССР, откъдето изпраща репортажи, някои от които излизат във в. Заря.  Един от основателите на народното движение за българо-съветска дружба. След социалистическата революция е председател на Съюза на българо-съветските дружества. Редактор е на в. Земеделско знаме от 1946 до 1948, един от основателите и главен редактор на сп. Пламъче (1945 - 1948), министър на мините и подземните богатства (1947-1948).  От 1946 до 1948 е главен редактор на вестник Земеделско знаме и председател на съюза на българските журналисти . През 1947 година става министър на мините и подземните богатства.

Литературна дейност 
Литературната си дейност започва през 1916 г. в сп. Българан, Смях и сълзи, Маскарад, където се появява и колективното му хумористично творчество с Христо Смирненски, подписвано като "Ведбал и Васка П".  Пише поезия, хумор, публицистика, стихове и приказки за деца. Сътрудничи на Вестник на вестниците и в. "Пладне, Заря, Щука. По-особено значение имат басните му.  Като баснописец следва линията на нашата литература, набелязана от П. Р. Славейков, Стоян Михайловски, Димитър Подвързачов. Превежда от руски език. 

 През 1948 г. издава "Стихове за деца и юноши" с предговор от Георги Веселинов

Източници 

Български политици (1945 – 1989)
Участници в Септемврийското въстание
Дейци на БЗНС
Родени в Цариброд
Български писатели
Хора с архиви в Централния държавен архив