I hope when you were sitting at home in front of your tellies  looking forward to the latest instalment of the Arsene vs Jose show that you remembered all important thing: this classic managerial match-up is no capital club sprint, it’s a London derby marathon. And yes, it might well have been entertaining to see the pair - one dressed as a clown, say, and the other a superhero - having it out on the streets while Crammy and Brendan told us some fascinating facts about historical landmarks. Perhaps they can do that next year? This year, instead, once the actual race was run, all roads led to the Emirates and a Sky Sports team all set to act as pacemaker for the afternoon. Arsene Wenger has a look in the direction of Jose Mourinho during the stalemate at the Emirates . And, yes, of course they did bother to point out that there also happened to be an important game of football going on. One with the added factor of Cesc Fabregas happening to be the man in the middle, on a couple of levels. But surely there was never any doubt which two men were going to set the tone for what was about to come. Having just made it sound like some kind of Premier League Mayweather vs Pacquiao match up, in fact both bosses were far from being in a combative mood in their pre match interviews. Jose was nigh on glowing about Arsenal’s ‘creative team (with) amazing, fantastic solutions.’ While Arsene said one of the important motivators for his team was ‘to share positive emotions with our fans.’ It sounded like someone had just broken out the joss sticks in the tunnel. Perhaps a little more in-your-face were the pundits in the booth. Here Thierry ‘as an Arsenal man’ Henry found himself getting mildly bad cop/bad copped by Jamie Carragher and Graeme Souness over the former Gunners striker’s contention that ‘it was kind of weird to see (Cesc Fabregas) in a blue shirt’ and that ‘if I was the boss I would tried to buy him back.’ But this really was just everyone jostling for position at the starting gun. The race was yet to be run. In the first half of the encounter, it was the penalty shouts that saw the director scrambling, to switch to Gaffercam. The first image was a beauty, capturing both men together on the touchline after Oscar and Ospina had collided. Oscar and David Ospina collided with the Chelsea man taken to hospital for a suspected concussion . In the foreground, Mourinho dispensed with the pre-game purple prose and was using an entirely different vocabulary to berate the fourth official. While in the distance, Wenger looked on with the benign countenance of a man who perhaps thought he’d got away with one? Each was then given their own live hero shot. Jose was simply stoney-faced for his, by the time the camera had found him after the Fabregas yellow for an adjudged dive. But Arsene’s solo was much more dramatic. A handball shout against Cahill rejected, the Arsenal boss had by now donned one of his famous zip up coats and was captured in glorious slo-mo. His arms raised in the natural position for a man exclaiming ‘how wasn’t that a handball?’ Back in the studio at half time, Thierry looked just as surprised as his old boss had, as he exclaimed ‘Two? Wow!’ when Jamie Carragher said he thought Chelsea had a pair of good shouts from twelve yards. However, not for the first or last time he revealed his true colours when he admitted he thought there had indeed been one for the west London team. ‘I was showing my Arsenal side earlier’, Henry confessed. In his case, proverbially holding his hands up in the box. Jamie Carragher, Thierry Henry and Graeme Souness chew the fat after the final whistle . Into the second half, and on co-commentary Alan Smith made the point very early that Arsenal would be happy ‘in their quest to finish second’. And it became pretty clear pretty quickly that there were in fact two teams out there who’d take one point each. All of which meant the spotlights reserved for any Arsene and Jose fireworks were left dimmed throughout. We didn’t even get any awkward gaffer-on-gaffer action at the final whistle. Instead, just the sight of Mourinho disappearing down the tunnel with the draw tucked away inside his voluminous coat. And John Terry securing the right to be last image in the show with his enthusiastic shadow-boxing celebration. Indeed, by the time Sky had tracked down both managers back in the tunnel, it had reverted to the pre-game chill out zone they had created before kick off. Reporter Patrick Davidson’s attempt to get the Chelsea manager to bite only proved that Jose just wasn’t that hungry. ‘I have no comment’, he continued to reply, his face impassive throughout. Instead, we got a maths lecture on the points position at the top of the table. And a description of John Terry’s performance as ‘from the moon.’ Mourinho patrols the touchline as the Chelsea boss saw his side take another step toward the title . Someone had clearly relit those joss sticks, because Arsene too failed to take the bait when his head to head to Jose was broached. ‘It’s not about me, it’s about my team and my club’, he smiled, before deftly acknowledging an excellent Chelsea side without also paying dues to his opposite number. So in the end, both men effectively breasted the tape together (although they weren’t exactly holding hands in the process), finishing equal first in this particular one. Something Sky Sports spotted early on was the deal, and very wisely chose not to try too hard to shoehorn in melodrama where none existed. And why should they? After all, everyone will be back next year for more of the same. So what’s the rush?
Wenger and Mourinho faced off once more as Arsenal and Chelsea contested a 0-0 draw .
Neither boss was in a combative mood before the game despite some fiery match-ups between the pair in the past .
Arsenal manager yet to record a win against the Portuguese in 13 meetings .
The point is another significant step for Chelsea in their inevitable march toward the title .
Mourinho hits out at 'boring' criticism as he claims 11-year title wait for Arsenal is the real tragedy .
אני מקווה שכאשר ישבתם בבית מול הטלוויזיה שלכם וציפיתם לפרק האחרון של התוכנית של ארסן נגד חוזה שזכרתם את כל מה שחשוב: המפגש המנהלים הקלאסי הזה הוא לא ספרינט של מועדון הבירה, זה מרתון דרבי לונדוני. וכן, זה בהחלט יכול היה להיות משעשע לראות את הזוג - אחד לבוש כמו ליצן, נניח, והשני גיבור על - כשהוא יוצא לרחובות בזמן שקראמי וברנדן סיפרו לנו כמה עובדות מרתקות על ציוני דרך היסטוריים. אולי הם יכולים לעשות את זה בשנה הבאה? השנה, במקום זאת, לאחר שהמרוץ בפועל התנהל, כל הדרכים הובילו לאמירויות וצוות סקיי ספורטס אמור לפעול כקוצב לב לשעות אחר הצהריים. לארסן ונגר יש מבט לכיוון ז'וזה מוריניו במהלך הקיפאון באמירויות. וכן, כמובן שהם טרחו לציין שבמקרה היה גם משחק כדורגל חשוב. אחד עם הגורם הנוסף של ססק פברגאס במקרה להיות האיש באמצע, בכמה רמות. אבל בוודאי מעולם לא היה ספק אילו שני גברים הולכים לתת את הטון למה שעומד לבוא. לאחר שזה עתה גרם לזה להישמע כמו סוג של משחק פרמיירליג של מייוות'ר נגד פאקיאו, למעשה שני הבוסים היו רחוקים מלהיות במצב רוח קרבי בראיונות לפני המשחק שלהם. ז'וזה התקרב לזוהר על 'הצוות היצירתי (עם) פתרונות מדהימים ופנטסטיים של ארסנל.' בעוד ארסן אמר שאחד המניעים החשובים לצוות שלו היה 'לחלוק רגשות חיוביים עם האוהדים שלנו'. זה נשמע כאילו מישהו בדיוק פרץ את ג'וס מקל במנהרה. אולי קצת יותר בפנים שלך היו המומחים בתא. כאן, תיירי 'כאיש ארסנל', הנרי מצא את עצמו מקבל שוטר רע קל/שוטר רע על ידי ג'יימי קארגר וגריימי סונס בגלל הטענה של חלוץ התותחנים לשעבר ש'זה היה קצת מוזר לראות את (ססק פברגאס) בחולצה כחולה' וזה ״אם הייתי הבוס, הייתי מנסה לקנות אותו בחזרה.״ אבל זה באמת היה רק ​​כל מי שנדחף לתפקיד באקדח הזינוק. המרוץ עדיין לא היה רץ. במחצית הראשונה של ההיתקלות היו אלה קריאות העונשין שראו את הבמאי מתרוצץ, לעבור לגאפרקאם. התמונה הראשונה הייתה יפהפייה, ולכדה את שני הגברים יחד על קו המגע לאחר שאוסקר ואוספינה התנגשו. אוסקר ודיוויד אוספינה התנגשו באיש צ'לסי שנלקח לבית החולים עקב חשד לזעזוע מוח. בחזית, מוריניו ויתר על הפרוזה הסגולה שלפני המשחק והשתמש באוצר מילים אחר לגמרי כדי לגדף את השופט הרביעי. בעודו מרחוק, ונגר הסתכל על פניו השפירות של אדם שאולי חשב שהוא ברח עם אחד? כל אחד קיבל אז זריקת גיבור חיה משלו. חוסה היה פשוט אבנים בגלל שלו, עד שהמצלמה מצאה אותו אחרי הצהוב של פברגאס לצלילה משופטת. אבל הסולו של ארסן היה הרבה יותר דרמטי. צעקת כדוריד נגד קייהיל נדחתה, הבוס של ארסנל לבש עד עכשיו את אחד ממעילי הרוכסן המפורסמים שלו ונלכד בסלו-מו מפואר. זרועותיו מורמות במצב טבעי לאדם שקרא 'איך זה לא היה כדור יד?' באולפן במחצית, תיירי נראה מופתע בדיוק כמו הבוס הזקן שלו, כשהוא קרא 'שניים? וואו!' כשג'יימי קארגר אמר שהוא חושב שלצ'לסי יש צמד צעקות טובות משנים עשר יארד. עם זאת, לא בפעם הראשונה או האחרונה הוא חשף את הצבעים האמיתיים שלו כשהודה שחשב שאכן היה כזה לנבחרת מערב לונדון. "הראיתי את הצד שלי בארסנל קודם לכן", התוודה הנרי. במקרה שלו, כביכול מחזיק את ידיו בקופסה. ג'יימי קארגר, תיירי הנרי וגריאם סואנס לועסים את השומן לאחר שריקת הסיום. לתוך המחצית השנייה, ובפרשנות משותפת אלן סמית' ציין מוקדם מאוד שארסנל תהיה מאושרת "בשאיפה שלה לסיים במקום השני". ודי מהר התברר שיש למעשה שתי קבוצות שלוקחות נקודה אחת כל אחת. כל זה גרם לכך שהזרקורים השמורים לכל זיקוקי ארסן וחוסה נותרו מעומעמים לאורך כל הדרך. אפילו לא קיבלנו שום פעולה מביכה-על-גפר בשריקת הסיום. במקום זאת, רק המראה של מוריניו נעלם במורד המנהרה כשהתיקו חבוי בתוך מעילו העשיר. וג'ון טרי מבטיח את הזכות להיות התמונה האחרונה בתוכנית עם חגיגת אגרוף הצללים הנלהבת שלו. ואכן, עד ש-Sky איתרה את שני המנג'רים במנהרה, היא חזרה לאזור הצ'יל-אאוט לפני המשחק שהם יצרו לפני הפתיחה. הניסיון של הכתב פטריק דוידסון לגרום למנג'ר צ'לסי לנשוך רק הוכיח שחוזה פשוט לא היה כל כך רעב. 'אין לי הערה', הוא המשיך להשיב, פניו חסרות רגשות לכל אורך הדרך. במקום זאת, קיבלנו הרצאה במתמטיקה על מיקום הנקודות בראש הטבלה. ותיאור של הביצועים של ג'ון טרי בתור 'מהירח'. מוריניו מפטרל על קו המגע כשהבוס של צ'לסי ראה את קבוצתו עושה צעד נוסף לעבר התואר. ברור שמישהו הדליק מחדש את מקלות הג'וס האלה, כי גם ארסן לא הצליח לקחת את הפיתיון כאשר פתחו את ראשו בראשו אל חוסה. "זה לא קשור אלי, זה קשור לקבוצה שלי ולמועדון שלי", הוא חייך, לפני שהודה בזריזות לקבוצה מצוינת של צ'לסי מבלי לשלם גם דמי חוב למספר הנגדי שלו. אז בסופו של דבר, שני הגברים למעשה חידשו את הקלטת יחד (למרות שהם לא בדיוק החזיקו ידיים בתהליך), וסיימו שווים ראשונים בסרט הספציפי הזה. משהו שסקיי ספורט זיהה בשלב מוקדם היה העסקה, ובאופן נבון מאוד בחרו לא להתאמץ יותר מדי לנעוץ נעליים במלודרמה שבה לא הייתה קיימת. ולמה הם צריכים? אחרי הכל, כולם יחזרו בשנה הבאה לעוד מאותו הדבר. אז מה הבלאגן?
ונגר ומוריניו התמודדו פעם נוספת כאשר ארסנל וצ'לסי התמודדו בתיקו 0-0.
אף אחד מהבוסים לא היה במצב רוח קרבי לפני המשחק למרות כמה מאצ'-אפים לוהטים בין השניים בעבר.
מנג'ר ארסנל עדיין לא רשם ניצחון מול הפורטוגלים ב-13 מפגשים.
הנקודה היא עוד צעד משמעותי עבור צ'לסי בצעידה הבלתי נמנעת שלה לעבר התואר.
מוריניו חוטף ביקורת "משעממת" כשהוא טוען שהמתנה של 11 שנים לארסנל היא הטרגדיה האמיתית.