(CNN)The mass killings of Armenians in the Ottoman Empire, which began 100 years ago Friday, is said by some scholars and others to have been the first genocide of the 20th century, even though the word "genocide" did not exist at the time. The issue of whether to call the killings a genocide is emotional, both for Armenians, who are descended from those killed, and for Turks, the heirs to the Ottomans. For both groups, the question touches as much on national identity as on historical facts. Some Armenians feel their nationhood cannot be fully recognized unless the truth of what happened to their forebears is acknowledged. Some Turks still view the Armenians as having been a threat to the Ottoman Empire in a time of war, and say many people of various ethnicities -- including Turks -- were killed in the chaos of war. In addition, some Turkish leaders fear that acknowledgment of a genocide could lead to demands for huge reparations. So, what do we know about happened in those fateful days? Here are some answers: . The Ottoman Turks, having recently entered World War I on the side of Germany and the Austro-Hungarian Empire, were worried that Armenians living in the Ottoman Empire would offer wartime assistance to Russia. Russia had long coveted control of Constantinople (now Istanbul), which controlled access to the Black Sea -- and therefore access to Russia's only year-round seaports. Many historians agree that the number was about 2 million. However, victims of the mass killings also included some of the 1.8 million Armenians living in the Caucasus under Russian rule, some of whom were massacred by Ottoman forces in 1918 as they marched through East Armenia and Azerbaijan. By 1914, Ottoman authorities were already portraying Armenians as a threat to the empire's security. Then, on the night of April 23-24, 1915, the authorities in Constantinople, the empire's capital, rounded up about 250 Armenian intellectuals and community leaders. Many of them ended up deported or assassinated. April 24, known as Red Sunday, is commemorated as Genocide Remembrance Day by Armenians around the world. Friday is the 100th anniversary of that day. This is a major point of contention. Estimates range from 300,000 to 2 million deaths between 1914 and 1923, with not all of the victims in the Ottoman Empire. But most estimates -- including one of 800,000 between 1915 and 1918, made by Ottoman authorities themselves -- fall between 600,000 and 1.5 million. Whether due to killings or forced deportation, the number of Armenians living in Turkey fell from 2 million in 1914 to under 400,000 by 1922. Almost any way one can imagine. While the  death toll is in dispute, photographs from the era document some mass killings. Some show Ottoman soldiers posing with severed heads, others with them standing amid skulls in the dirt. The victims are reported to have died in mass burnings and by drowning, torture, gas, poison, disease and starvation. Children were reported to have been loaded into boats, taken out to sea and thrown overboard. Rape, too, was frequently reported. In addition, according to the website armenian-genocide.org, "The great bulk of the Armenian population was forcibly removed from Armenia and Anatolia to Syria, where the vast majority was sent into the desert to die of thirst and hunger." No. Genocide was not even a word at the time, much less a legally defined crime. The word "genocide" was invented in 1944 by a Polish lawyer named Raphael Lemkin to describe the Nazis' systematic attempt to eradicate Jews from Europe. He formed the word by combining the Greek word for race with the Latin word for killing. Genocide became a crime in 1948, when the United Nations approved the Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide. The definition included acts meant "to destroy, in whole or in part, a national, ethnical, racial or religious group." Armenia, the Vatican, the European Parliament, France, Russia and Canada. Germany is expected to join that group on Friday, the 100th anniversary of the start of the killings. Turkey, the United States, the European Commission, the United Kingdom and the United Nations. A U.N. subcommittee called the killings genocide in 1985, but current U.N. Secretary-General Ban Ki-moon declines to use the word. Also, a year ago, on the eve of the 99th anniversary of Red Sunday, then-Turkish Prime Minister (now-President) Recep Tayyip Erdogan offered condolences for the mass killings, which he said had "inhumane consequences." While Turkey vehemently continues to reject the word "genocide," his remarks went further than those of any previous Turkish leader in acknowledging the suffering of Armenians.
The 100th anniversary of the start of the mass killings will be commemorated Friday .
Turkey and others reject the use of the word "genocide"
Most estimates of the deaths fall between 600,000 and 1.5 million .
(CNN) ההרג ההמוני של ארמנים באימפריה העות'מאנית, שהחל לפני 100 שנה ביום שישי, אמרו על ידי כמה חוקרים ואחרים כרצח העם הראשון של המאה ה-20, למרות שהמילה "רצח עם" לא הייתה קיימת ב- זְמַן. השאלה האם לקרוא לרציחות רצח עם היא אמוציונלית, הן עבור הארמנים, שצאצאיהם של ההרוגים, והן עבור הטורקים, היורשים של העות'מאנים. עבור שתי הקבוצות, השאלה נוגעת בזהות הלאומית לא פחות מאשר בעובדות היסטוריות. חלק מהארמנים מרגישים שלא ניתן להכיר במלואם את הלאום שלהם, אלא אם כן יכיר באמיתות מה שקרה לאבותיהם. חלק מהטורקים עדיין רואים בארמנים כאיום על האימפריה העות'מאנית בזמן מלחמה, ואומרים שאנשים רבים בני עדות שונות - כולל טורקים - נהרגו בכאוס של מלחמה. בנוסף, כמה מנהיגים טורקים חוששים שההכרה ברצח עם עלולה להוביל לדרישות לפיצויים עצומים. אז מה אנחנו יודעים על קרה באותם ימים גורליים? הנה כמה תשובות: . הטורקים העות'מאניים, לאחר שנכנסו לאחרונה למלחמת העולם הראשונה בצד גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית, חששו שהארמנים החיים באימפריה העות'מאנית יציעו סיוע בזמן מלחמה לרוסיה. רוסיה חשקה זה מכבר בשליטה בקונסטנטינופול (כיום איסטנבול), ששלטה בגישה לים השחור - ולכן הגישה לנמלי הים היחידים של רוסיה בכל ימות השנה. היסטוריונים רבים מסכימים שהמספר היה בערך 2 מיליון. עם זאת, קורבנות ההרג ההמוניים כללו גם חלק מ-1.8 מיליון ארמנים שחיו בקווקז תחת שלטון רוסי, חלקם נטבחו על ידי הכוחות העות'מאניים ב-1918 כשצעדו דרך מזרח ארמניה ואזרבייג'ן. ב-1914, השלטונות העות'מאניים כבר הציגו את הארמנים כאיום על ביטחון האימפריה. ואז, בליל ה-23-24 באפריל 1915, אספו השלטונות בקונסטנטינופול, בירת האימפריה, כ-250 אינטלקטואלים ומנהיגי קהילה ארמנים. רבים מהם בסופו של דבר גורשו או נרצחו. ה-24 באפריל, המכונה יום ראשון האדום, מונצח כיום הזיכרון לרצח העם על ידי ארמנים ברחבי העולם. יום שישי הוא יום השנה ה-100 לאותו יום. זוהי נקודת מחלוקת מרכזית. ההערכות נעות בין 300,000 ל-2 מיליון מקרי מוות בין 1914 ל-1923, כאשר לא כל הקורבנות באימפריה העות'מאנית. אבל רוב ההערכות - כולל אחת מתוך 800,000 בין 1915 ל-1918, שנעשו על ידי הרשויות העות'מאניות בעצמן - נופלות בין 600,000 ל-1.5 מיליון. בין אם עקב הרג או גירוש כפוי, מספר הארמנים שחיו בטורקיה ירד מ-2 מיליון ב-1914 ל-400,000 עד 1922. כמעט בכל דרך שאפשר לדמיין. בעוד מספר ההרוגים שנוי במחלוקת, תצלומים מהתקופה מתעדים כמה מקרי הרג המוניים. חלקם מראים חיילים עות'מאנים מצטלמים עם ראשים כרותים, אחרים איתם עומדים בין גולגולות בעפר. על פי הדיווחים, הקורבנות מתו בשריפות המוניות ובטביעה, עינויים, גזים, רעל, מחלות ורעב. דווח על ילדים שהועמסו על סירות, הוצאו לים והושלכו מעל הסיפון. גם אונס דווח לעתים קרובות. בנוסף, לפי האתר armenian-genocide.org, "חלק הארי של האוכלוסייה הארמנית הוצא בכוח מארמניה ואנטוליה לסוריה, שם נשלח הרוב המכריע למדבר כדי למות מצמא ורעב". לא. רצח עם לא היה אפילו מילה בזמנו, על אחת כמה וכמה פשע מוגדר משפטית. המילה "רצח עם" הומצאה ב-1944 על ידי עורך דין פולני בשם רפאל למקין כדי לתאר את הניסיון השיטתי של הנאצים למגר את היהודים מאירופה. הוא יצר את המילה על ידי שילוב המילה היוונית לגזע עם המילה הלטינית להרג. רצח עם הפך לפשע בשנת 1948, כאשר האומות המאוחדות אישרו את האמנה למניעת וענישה של פשע רצח עם. ההגדרה כללה מעשים שנועדו "להרוס, באופן מלא או חלקי, קבוצה לאומית, אתנית, גזעית או דתית". ארמניה, הוותיקן, הפרלמנט האירופי, צרפת, רוסיה וקנדה. גרמניה צפויה להצטרף לקבוצה זו ביום שישי, יום השנה ה-100 לתחילת הרציחות. טורקיה, ארצות הברית, הנציבות האירופית, בריטניה והאו"ם. ועדת משנה של האו"ם קראה לרצח עם ב-1985, אך מזכ"ל האו"ם הנוכחי באן קי-מון מסרב להשתמש במילה. כמו כן, לפני שנה, ערב יום השנה ה-99 ליום ראשון האדום, ראש ממשלת טורקיה דאז (כיום הנשיא) רג'פ טייפ ארדואן הביע תנחומים על הרציחות ההמוניות, שלדבריו היו "השלכות לא אנושיות". בעוד טורקיה ממשיכה לדחות בתוקף את המילה "רצח עם", דבריו הלכו רחוק יותר מאלה של כל מנהיג טורקי קודם בהכרה בסבלם של הארמנים.
יום השנה ה-100 לתחילת ההרג ההמוני יצוין ביום שישי.
טורקיה ואחרות דוחות את השימוש במילה "רצח עם"
רוב ההערכות של מקרי המוות נופלות בין 600,000 ל-1.5 מיליון.