The parents of a terminally ill boy have fulfilled his dying wish by getting married at his bedside in hospital. Corey Edwards, from Teignmouth, Devon more than anything wanted to see his parents Craig, 28, and Jemma, 21, tie the knot. The five-year-old was diagnosed with a complex congenital heart defect at the age of seven months and since then has undergone eight open-heart operations and other treatments. Jemma and Craig Edwards listen to their wedding vows during their marriage at Bristol Children's Hospital . Corey Edwards' job was to hold the rings for his parents during the marriage ceremony . The five-year-old is suffering from a terminal congenital heart defect and had often asked his parents why they were not married . Corey has been on the paediatric intensive care unit at Bristol Children's Hospital since January and when doctors gave his parents the devastating news that he may not live much longer, Mr and Mrs Edwards decided to get married. They had been engaged for three years but plans to tie the knot were put on hold due to the birth of their daughters, two-year-old Isabelle and six-month-old Caitlyn, and Corey's ill health. When they learnt of their son's wish, they felt there was no time like the present and, with the help of staff and friends made at the hospital, they were able to organise the whole service within 48 hours. They made history when they became the first couple to marry at the hospital but had to get special permission from the Archbishop of Canterbury. The law allows couples to marry in hospital if one of them is desperately ill and that did not apply in this case. But a law dating back to Henry VIII gives the Archbishop of Canterbury special dispensation to allow weddings in hospital for 'pastoral reasons'. Mr Edwards, a council worker, said: 'A couple of weeks ago we were told they didn't think he would go home. We keep hoping that he will but it just looks less likely each day. 'When we knew Corey's wishes, everyone on the paediatric intensive care unit and Ward 32, including staff and friends, got together to help us. The Edwards had been engaged for three years but decided to fast track their wedding when they discovered their son Corey may not live much longer . 'We both planned to get married years ago but decided we wouldn't get married without Corey there, so the only way we could do it was in hospital. 'He's asked quite a few times why we are not married, so we thought we would make it a special day and cheer him up a bit. 'The Bishop of Bristol had to write to the Archbishop of Canterbury to get special permission for us to marry in the hospital and we are so grateful he agreed. 'When we got the go-ahead, we only had a matter of days to plan. We rushed into town to buy a dress and suit and made do with our engagement rings as wedding rings. 'We couldn't believe the generosity of all those involved. One nurse helped to do Jemma's hair, whilst another two members of staff made the cake and iced it. 'Chairs were pulled together to form an aisle and decorations were put up to make it feel like a wedding venue. 'We were married by the hospital's chaplain, Rev Stephen Oram, who was very excited to be sharing this occasion with us. 'However, the most important thing for us was having our son Corey at our side, holding the rings and wearing his suit. 'We couldn't have been more proud of him. We were also incredibly lucky to have our daughters there and the support of so many.' Mr Edwards added: 'It turned into a really, really amazing day and Corey was so proud. He looked very handsome. I think he really enjoyed it, which was the main thing. 'Getting married is usually the bride and groom's special day, which it was, but it's more Corey's special day because he is such a special boy. 'It was nice to share our special day with the people who have helped us enjoy Corey's short life. It has got to the point where there isn't more they can do now, which is obviously very hard. 'Instead of being at his bedside crying the whole time at least on that one day we had a real special day. We know he was happy that day. 'When he's home and well you wouldn't know he is a cardiac patient. He's happy, running around and loves to play.' William Booth, the paediatric intensive care unit matron, said: 'It was a privilege to share Craig and Jemma's special day with their children Corey, Isabelle and Caitlyn, family and friends. 'The whole hospital was abuzz with excitement and one of the nurses made and iced a cake, others brought in flowers and gifts for the newlyweds. 'Lots of the nursing and medical teams involved in Corey's care came in over the Easter break to share this special occasion with them all.' Pictured front from left to right on the wedding day is Corey Edwards and his sisters Isabelle and Caitlyn. Across the back is their mother Jemma, Reverend Stephen Oram and their father Craig Edwards . Rev Oram said: 'Henry VIII gave the then Archbishop of Canterbury this special power to by-pass the law. 'It was that ancient law from several hundred years ago that was enacted allowing Mr and Mrs Edwards to get married. It meant a little bit of paperwork to fill out but we were able to get that done in 48 hours. 'It was very emotional and it was emotional for many reasons. The family and the ward knew how special this was for them and it was fulfilling the wish of a dying child. 'It was also emotional because we knew the outcome for poor Corey isn't going to be a good outcome and everyone was just aware of the specialness of the day for Mr and Mrs Edwards and Corey.' The newlyweds spent their wedding night at their son's bedside and later returned to the Ronald McDonald House where they are staying whilst Corey is in hospital. Mr Edwards said: 'It may not have been the day we had initially planned in our heads but it didn't matter to us. 'To have our son there meant more than anything and it will be a day we will never forget. We can't thank the staff enough for what they have done for us and Corey and we would like them to know how much we appreciate their hard work and dedication.' Jemma and Craig Edwards sign their wedding register and the hospital bedside of their five-year-old son Corey .
Five-year-old Corey Edwards often asked why his parents were not married .
Craig and Jemma had put their wedding on hold to fight his heart defect .
They decided to tie the knot when they discovered his illness was terminal .
The Edwards made history as the first couple to get married in the hospital .
It required special written permission from the Archbishop of Canterbury .
They fulfilled Corey's dying wish by organising ceremony within 48 hours .
He held the rings, while staff made a cake and the decorated hospital ward .
הוריו של ילד חולה סופני הגשימו את משאלת המוות שלו כשהתחתנו ליד מיטתו בבית החולים. קורי אדוארדס, מטייינמות', דבון, יותר מכל רצה לראות את הוריו קרייג, בן 28, וג'מה, בן 21, קשורים. בת החמש אובחנה עם מום מולד מורכב בלב בגיל שבעה חודשים ומאז עברה שמונה ניתוחי לב פתוח וטיפולים נוספים. ג'מה וקרייג אדוארדס מאזינים לנדרי החתונה שלהם במהלך נישואיהם בבית החולים לילדים בריסטול. תפקידו של קורי אדוארדס היה להחזיק את הטבעות להוריו במהלך טקס הנישואין. הילד בן החמש סובל ממום לב מולד סופני ולעתים קרובות שאל את הוריו מדוע הם לא נשואים. קורי נמצא ביחידה לטיפול נמרץ ילדים בבית החולים לילדים בריסטול מאז ינואר, וכשהרופאים מסרו להוריו את הבשורה ההרסנית שאולי לא יחיה עוד הרבה זמן, מר וגברת אדוארדס החליטו להתחתן. הם היו מאורסים במשך שלוש שנים, אבל התוכניות לקשור את הקשר הוקפאו עקב לידת בנותיהם, איזבל בת השנתיים וקייטלין בת שישה חודשים, ובריאותו הרעה של קורי. כשנודע להם על רצונו של בנם, הם הרגישו שאין זמן כמו היום, ובעזרת הצוות והחברים שנעשו בבית החולים, הם הצליחו לארגן את כל השירות תוך 48 שעות. הם עשו היסטוריה כשהם הפכו לזוג הראשון שהתחתן בבית החולים אבל נאלצו לקבל אישור מיוחד מהארכיבישוף מקנטרברי. החוק מתיר לזוגות להינשא בבית חולים אם אחד מהם חולה נואשות וזה לא תקף במקרה זה. אבל חוק המתוארך להנרי השמיני נותן לארכיבישוף מקנטרברי רשות מיוחדת לאפשר חתונות בבית חולים מ"סיבות פסטורליות". מר אדוארדס, עובד מועצה, אמר: "לפני כמה שבועות אמרו לנו שהם לא חושבים שהוא ילך הביתה. אנחנו ממשיכים לקוות שהוא יצליח אבל זה פשוט נראה פחות סביר בכל יום. "כשהכרנו את רצונו של קורי, כולם ביחידה לטיפול נמרץ ילדים ובמחלקה 32, כולל צוות וחברים, התאספו כדי לעזור לנו. בני הזוג אדוארדס היו מאורסים במשך שלוש שנים, אך החליטו לעקוב במהירות אחר חתונתם כאשר גילו שבנם קורי לא יחיה עוד הרבה זמן. "שנינו תכננו להתחתן לפני שנים אבל החלטנו שלא נתחתן בלי קורי שם, אז הדרך היחידה שנוכל לעשות את זה היא בבית חולים. ״הוא שאל לא מעט פעמים למה אנחנו לא נשואים, אז חשבנו שנעשה את זה ליום מיוחד ונעודד אותו קצת. ״הבישוף מבריסטול היה צריך לכתוב לארכיבישוף מקנטרברי כדי לקבל אישור מיוחד עבורנו להינשא בבית החולים ואנחנו כל כך אסירי תודה שהוא הסכים. ״כשקיבלנו את האישור, היה לנו רק עניין של ימים לתכנן. מיהרנו לעיר לקנות שמלה וחליפה והסתפקנו בטבעות האירוסין שלנו כטבעות נישואין. ״לא האמנו לנדיבותם של כל המעורבים. אחות אחת עזרה לסדר את השיער של ג'מה, בעוד שני חברי צוות נוספים הכינו את העוגה והקרח אותה. ״כיסאות נקשרו יחד כדי ליצור מעבר וקישוטים הוצבו כדי לגרום לזה להרגיש כמו מקום חתונה. ״התחתנו על ידי הכומר של בית החולים, הכומר סטיבן אורם, שהתרגש מאוד לחלוק איתנו את האירוע הזה. "עם זאת, הדבר החשוב ביותר עבורנו היה שהבן שלנו קורי לצדנו, מחזיק את הטבעות ולובש את החליפה שלו. ״לא יכולנו להיות יותר גאים בו. היה לנו גם מזל מדהים שיש לנו את הבנות שלנו שם ואת התמיכה של כל כך הרבה'. מר אדוארדס הוסיף: "זה הפך ליום ממש ממש מדהים וקורי היה כל כך גאה. הוא נראה יפה מאוד. אני חושב שהוא מאוד נהנה, וזה היה העיקר. "להתחתן הוא בדרך כלל היום המיוחד של החתן והכלה, וזה היה, אבל זה יותר היום המיוחד של קורי כי הוא ילד כל כך מיוחד. "היה נחמד לחלוק את היום המיוחד שלנו עם האנשים שעזרו לנו ליהנות מחייו הקצרים של קורי. זה הגיע לנקודה שבה אין יותר מה שהם יכולים לעשות עכשיו, וזה כמובן קשה מאוד. "במקום להיות ליד המיטה שלו ולבכות כל הזמן לפחות באותו יום שהיה לנו יום מיוחד באמת. אנחנו יודעים שהוא היה שמח באותו יום. ״כשהוא בבית וטוב, לא תדע שהוא חולה לב. הוא שמח, מתרוצץ ואוהב לשחק״. וויליאם בות', המטרונית ביחידה לטיפול נמרץ ילדים, אמר: "זו הייתה זכות לחלוק את היום המיוחד של קרייג וג'מה עם ילדיהם קורי, איזבל וקייטלין, משפחה וחברים. ״כל בית החולים הומה מהתרגשות ואחת האחיות הכינה והקרח עוגה, אחרות הביאה פרחים ומתנות לזוג הטרי. "הרבה מהצוותים הסיעודיים והרפואיים המעורבים בטיפול של קורי הגיעו במהלך חופשת הפסחא כדי לחלוק את האירוע המיוחד הזה עם כולם." בתמונה מלפנים משמאל לימין ביום החתונה קורי אדוארדס ואחיותיו איזבל וקייטלין. בצד האחורי אמם ג'מה, הכומר סטיבן אורם ואביהם קרייג אדוארדס. הכומר אורם אמר: 'הנרי השמיני נתן לארכיבישוף מקנטרברי דאז את הכוח המיוחד הזה לעקוף את החוק. ״זה היה החוק העתיק מלפני כמה מאות שנים שנחקק המאפשר למר וגברת אדוארדס להתחתן. זה היה אומר קצת ניירת למילוי אבל הצלחנו לעשות את זה תוך 48 שעות. ״זה היה מאוד רגשי וזה היה רגשי מסיבות רבות. המשפחה והמחלקה ידעו כמה זה מיוחד עבורם וזה הגשמת משאלת לב של ילד גוסס. "זה היה גם רגשי כי ידענו שהתוצאה עבור קורי המסכנה לא תהיה תוצאה טובה וכולם פשוט היו מודעים למיוחדות של היום עבור מר וגברת אדוארדס וקורי." הזוג הטרי בילו את ליל הכלולות שלהם ליד מיטת בנם ולאחר מכן חזרו לבית רונלד מקדונלד בו הם שוהים בזמן שקורי בבית החולים. מר אדוארדס אמר: "אולי זה לא היה היום שתכננו בהתחלה בראש שלנו, אבל זה לא היה משנה לנו. ״לקבל את הבן שלנו שם היה יותר מהכל וזה יהיה יום שלעולם לא נשכח. אנחנו לא יכולים להודות מספיק לצוות על מה שהם עשו עבורנו ועבור קורי והיינו רוצים שהם ידעו כמה אנחנו מעריכים את העבודה הקשה והמסירות שלהם״. ג'מה וקרייג אדוארדס חותמים על רישום החתונות שלהם ועל מיטת בית החולים של בנם קורי בן החמש.
קורי אדוארדס בן החמש שאל לעתים קרובות מדוע הוריו לא נשואים.
קרייג וג'מה העמידו את חתונתם על המתנה כדי להילחם בפגם הלב שלו.
הם החליטו לקשור את הקשר כאשר גילו שמחלתו סופנית.
הזוג אדוארדס עשה היסטוריה כזוג הראשון שהתחתן בבית החולים.
זה דרש אישור מיוחד בכתב מהארכיבישוף מקנטרברי.
הם הגשימו את משאלתו הגוססת של קורי על ידי ארגון הטקס תוך 48 שעות.
הוא החזיק את הטבעות, בזמן שהצוות הכין עוגה ומחלקת בית החולים המעוטרת.