As Australian Fashion Week comes to a close, a new damning report has named and shamed some of the worst clothing brands sold in Australia and their companies, for the ongoing exploitation of their overseas workers. Lowes, Industrie, Best & Less and the Just Group - which includes Just Jeans, Portmans and Dotti - were identified as some of the worst performing companies by The 2015 Australian Fashion Report. Amongst the best performers were Etiko, Audrey Blue, Cotton On, H&M and Zara. The report assessed the labour rights management systems of 59 companies and 219 brands operating in Australia. The 2015 Australian Fashion Report has named and shamed some of the worst Aussie clothing brands and companies for their ongoing exploitation of overseas workers . Amongst the best performers were Etiko, Audrey Blue, Cotton On, H&M and Zara . It found that only two of the companies could prove they were paying a full living wage to the workers in two of the three production stages of their clothing. None of the 59 companies could prove the workers at their raw material suppliers were paid a living wage. Unlike a country's legally set minimum wage, a living wage ensures that an employee has enough money to cover the necessities - like food, water, electricity and shelter - and still has a little left over for themselves and their dependants. In some countries like Bangladesh, where the minimum wage is as little as US$68 a month and a living wage is US$104, the difference can be made by paying each worker just an additional 30c per t-shirt. Lowes, Industrie, Best & Less and the Just Group - which includes Just Jeans, Portmans and Dotti - were identified as some of the worst performers . 'The whole point in our reporting scorecard is if these companies don't have rigours systems in place to mitigate against those risks then you can't be sure that there is no forced labour or child labour in their supply chain,' Gershon Nimbalker, an advocacy manager at Baptist World Aid, said . 'A mere 12 per cent of companies could demonstrate any action towards paying wages above the legal minimum, and even then, only for part of their supply chain,' the report states. 'Furthermore, 91 per cent of companies still don't know where all their cotton comes from and 75 per cent don't know the source of all their fabrics and inputs. 'If companies don't know how and where their products are made, then there's no way for them to ensure that their workers are protected.' Uzbekistan for instance, the world's fifth largest exporter of cotton, was notorious for its  child labour policies which saw children as young as 10 forced to work in the fields until the government recently  improved conditions by renouncing the use of child labour 'on a systematic basis'. 'Furthermore, 91 per cent of companies still don't know where all their cotton comes from and 75 per cent don't know the source of all their fabrics and inputs,' the report stated . Gershon Nimbalker, an advocacy manager at Baptist World Aid told Daily Mail Australia that part of the motivation behind the report was to shed light on how many of the world's 165 million children involved in child labour were employed by the fashion industry. 'The whole point in our reporting scorecard is if these companies don't have rigours systems in place to mitigate against those risks then you can't be sure that there is no forced labour or child labour in their supply chain,' he said. 'There were 61 assessment criteria that we used to grade the companies that were put together with lots of collaboration with international labour rights organisations. 'We found all the public information available on the companies - public statements, anything online - and compiled and assessed it before sending a copy to the company and asking for feedback or asking them to tell us what we missed. The report comes almost two years after over 1,100 Bangladeshi garment workers died when the Rana Plaza factory collapsed in Bangladesh due to building safety problems . 'We found all the public information available on the companies - public statements, anything online - and compiled and assessed it before sending a copy to the company and asking for feedback or asking them to tell us what we missed. 'The worst grades basically mean that they have very little public information available about what they're doing to protect workers and on top of that that they haven't engaged with our research process. About 75 per cent did engage, but one quarter didn't.' However the report also noted some progress in the industry with companies like Kmart and Cotton On improving their transparency by identifying their suppliers, and H&M, Zara, Country Road and the Sussan Group showing attempts to improve their international worker's pay.
Australian Fashion Report revealed the Australian-sold brands and companies that ignore the exploitation of their overseas workers .
Lowes, Industrie, Best & Less and the Just Group - which includes Just Jeans, Portmans and Dotti - were  some of the worst performers .
Etiko, Audrey Blue, Cotton On, H&M and Zara had some of the best scores .
75 per cent of companies don't know the source of all their fabrics and inputs .
עם סיומו של שבוע האופנה האוסטרלי, דו"ח מחורבן חדש מינה והבייש כמה ממותגי הלבוש הגרועים ביותר שנמכרו באוסטרליה ובחברות שלהם, בשל הניצול המתמשך של עובדיהם מעבר לים. Lowes, Industrie, Best & Less ו-Just Group - הכוללת את Just Jeans, Portmans ודוטי - זוהו כחלק מהחברות עם הביצועים הגרועים ביותר לפי The Australian Fashion Report לשנת 2015. בין הביצועים הטובים ביותר היו Etiko, Audrey Blue, Cotton On, H&M ו-Zara. הדו"ח העריך את מערכות ניהול זכויות העבודה של 59 חברות ו-219 מותגים הפועלים באוסטרליה. דו"ח האופנה האוסטרלי לשנת 2015 שם ובייש כמה ממותגי הבגדים והחברות האוסטרליים הגרועים ביותר בגלל הניצול המתמשך שלהם של עובדים מעבר לים. בין השחקנים הטובים ביותר היו Etiko, Audrey Blue, Cotton On, H&M ו-Zara. הוא מצא שרק שתיים מהחברות יכלו להוכיח שהן משלמות שכר מחיה מלא לעובדים בשניים משלושת שלבי הייצור של לבושם. אף אחת מ-59 החברות לא הצליחה להוכיח שלעובדים אצל ספקי חומרי הגלם שלהם שילמו שכר מחיה. בניגוד לשכר המינימום הקבוע במדינה, שכר מחיה מבטיח שלעובד יש מספיק כסף כדי לכסות את הצרכים - כמו מזון, מים, חשמל ומקלט - ועדיין ישאר מעט לעצמו ולתלויים שלו. במדינות מסוימות כמו בנגלדש, שבהן שכר המינימום נמוך כמו 68 דולר לחודש ושכר המחיה הוא 104 דולר, ניתן לעשות את ההבדל על ידי תשלום לכל עובד רק 30c נוספים לחולצת טריקו. Lowes, Industrie, Best & Less ו-Just Group - הכוללת את Just Jeans, Portmans ודוטי - זוהו כחלק מהביצועים הגרועים ביותר. "כל העניין בכרטיס המידע שלנו הוא שאם לחברות הללו אין מערכות קפדניות כדי להפחית את הסיכונים הללו, אינך יכול להיות בטוח שאין עבודת כפייה או עבודת ילדים בשרשרת האספקה ​​שלהן", גרשון נימבאלקר. מנהל הסברה ב-Baptist World Aid, אמר. "רק 12% מהחברות יכלו להפגין כל פעולה לתשלום שכר מעל המינימום החוקי, וגם אז רק עבור חלק משרשרת האספקה ​​שלהן", נכתב בדו"ח. "יתר על כן, 91% מהחברות עדיין לא יודעות מאיפה מגיעה כל הכותנה שלהן ו-75% לא יודעות את מקור כל הבדים והתשומות שלהן. 'אם חברות לא יודעות איך והיכן המוצרים שלהן מיוצרים, אז אין להן דרך להבטיח שהעובדים שלהן מוגנים'. אוזבקיסטן, למשל, יצואנית הכותנה החמישית בגודלה בעולם, הייתה ידועה לשמצה במדיניות עבודת הילדים שלה, שראתה ילדים בני 10 נאלצים לעבוד בשדות עד שהממשלה שיפרה לאחרונה את התנאים על ידי ויתור על השימוש בעבודת ילדים על בסיס שיטתי '. "יתר על כן, 91 אחוז מהחברות עדיין לא יודעות מאיפה מגיעה כל הכותנה שלהן ו-75 אחוז לא יודעים מה מקור כל הבדים והתשומות שלהן", נכתב בדו"ח. גרשון נימבאלקר, מנהל הסברה ב-Baptist World Aid אמר לדיילי מייל אוסטרליה שחלק מהמניע מאחורי הדו"ח היה לשפוך אור על כמה מתוך 165 מיליון הילדים בעולם המעורבים בעבודת ילדים הועסקו בתעשיית האופנה. "כל העניין בכרטיס המידע שלנו הוא שאם לחברות האלה אין מערכות קפדניות כדי לצמצם את הסיכונים האלה, אתה לא יכול להיות בטוח שאין עבודת כפייה או עבודת ילדים בשרשרת האספקה ​​שלהן", אמר. "היו 61 קריטריונים להערכה שהשתמשנו בהם כדי לדרג את החברות שהורכבו עם הרבה שיתוף פעולה עם ארגוני זכויות עובדים בינלאומיים. ״מצאנו את כל המידע הציבורי הזמין על החברות - הצהרות פומביות, כל דבר באינטרנט - וריכזנו והערכנו אותו לפני ששלחנו עותק לחברה וביקשנו משוב או ביקשנו מהם לספר לנו מה פספסנו. הדו"ח מגיע כמעט שנתיים לאחר שלמעלה מ-1,100 עובדי לבוש בנגלדשים מתו כאשר מפעל רנה פלאזה קרס בבנגלדש עקב בעיות בטיחות בבניין. ״מצאנו את כל המידע הציבורי הזמין על החברות - הצהרות פומביות, כל דבר באינטרנט - וריכזנו והערכנו אותו לפני ששלחנו עותק לחברה וביקשנו משוב או ביקשנו מהם לספר לנו מה פספסנו. "הציונים הגרועים ביותר פירושם בעצם שיש להם מעט מאוד מידע ציבורי זמין על מה שהם עושים כדי להגן על העובדים ובנוסף לזה שהם לא נרשמו לתהליך המחקר שלנו. כ-75 אחוז אמנם עסקו, אבל רבע אחד לא.' עם זאת, הדו"ח ציין גם התקדמות מסוימת בתעשייה, כאשר חברות כמו Kmart ו-Cotton On משפרות את השקיפות שלהן על ידי זיהוי הספקים שלהן, ו-H&M, Zara, Country Road וקבוצת Sussan מציגים ניסיונות לשפר את שכר העובדים הבינלאומיים שלהם.
דו"ח האופנה האוסטרלי חשף את המותגים והחברות הנמכרים באוסטרליה שמתעלמים מניצול העובדים שלהם מעבר לים.
Lowes, Industrie, Best & Less ו-Just Group - הכוללת את Just Jeans, Portmans ודוטי - היו כמה מהביצועים הגרועים ביותר.
לאטיקו, אודרי בלו, קוטון און, H&M וזארה היו כמה מהציונים הטובים ביותר.
75 אחוז מהחברות לא יודעות את המקור של כל הבדים והתשומות שלהן.