This is a shocking collection of harrowing photographs of the death and destruction visited on Armenians by Ottoman Turks a century ago that were taken by an American and a colleague who risked imprisonment to smuggle them out and show the world the full horror of what happened. John Elder and Armin T. Wegner both documented the unimaginable suffering they witnessed in images which helped build a case against a Turkish government which still denies the slaughter of up to 1.5million Armenians constituted genocide. As Armenians mark 100 years since the atrocities, many Western countries still do not use that word, and US president Barack Obama is once again unlikely to do so in his upcoming statement marking the anniversary despite pledging he would during his election campaign. Scroll down for video . An image of a starving Armenian orphan taken by John Elder. More than 150,000 Armenian children were left parentless by the end of 1918 . Armenian deportees travel on foot in 1915 as taken by Armin Wegner, including women and children on an unpaved road in the desert sun . A crowd looks on as Armenians are hanged in the street in Constantinople before their forced removal to the desert had begun after April 1915 . This image was titled 'Abandoned and murdered small children of the (Armenian) deportees' by Wegner and was taken in 1915-1916 . Wegner, a volunteer military nurse, set up clandestine mail routes with foreign consulates and embassies to get many hundreds of notes, annotations, documents, letters and photographs of the Armenian deportation camps to Germany and the United States. He did so in defiance of strict orders from the Turkish and German authorities aimed at preventing any evidence of the horrors of the 'genocide' reaching the outside world. But his ruse was discovered and he was arrested by the German authorities and put to serve in cholera wards in Baghdad at the request of the Turkish command. There he fell seriously ill, and German-born Wegner left for Constantinople (modern-day Istanbul) in November 1916. Hidden in his belt were his photographic plates, and those of other German officers, with images of the Armenian massacre to which he had been a witness. His images, which along with Elder's were provided to MailOnline by the Washington DC-based Armenian National Institute, still retain the power to shock as the world marks the 100th anniversary of the 'genocide' today. In one, two Armenians are pictured hanging in the street in broad daylight in the capital Constantinople  while a crowd, including women and children, looks on. The image was taken in 1915 just before the mass deportation of Armenians to the desert had begun. Hundreds of thousands were forced from their homes in Anatolia and herded towards Syria. A skeleton iresting in a refugee graveyard while a black clad figure walks away from the camera in Igdir, now in Eastern Anatolia in Turkey . Armenian deportees sleeping in the street in 1915 in the Syrian region of the Ottoman empire. They are mostly women without families . Orphans of the massacre take a rest. Hundreds of thousands of Armenians were forced from their homes in Anatolia and herded towards Syria . Three generations of the same family of refugees take shelter from the son in a makeshift tent. Many of those targeted for expulsion starved to death, were shot or bayoneted by Ottoman Turkish soldiers . Genocide is defined as the 'deliberate and systematic extermination of a national, racial, political, or cultural group.' It was apparently coined by Polish-born US jurist Raphael Lemkin in his work 'Axis Rule in Occupied Europe' in reference to the Nazi extermination of the Jews. The word literally means 'killing a tribe' from the Greek 'genos' meaning 'race' or 'kind' Lemkin wrote that: 'It is intended to signify a coordinated plan of different actions aimed at the destruction of essential foundations of the life of national groups, with the aim of annihilating the groups themselves.' Thanks to Lemkin's campaigning work, the UN General Assembly adopted the Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide on December 9, 1948. The then two million strong Armenian minority were persecuted by a government suspicious that as Christians they were more loyal to Christian governments like that of Russia than they were to the Ottoman caliphate. Though they had thrived under Ottoman rule, despite being regarded as 'infidels' by their Muslim rulers, the Armenians were resented for their relative prosperity and success compared to many Ottoman Turks. The Ottoman government began their campaign in earnest after Armenians organized volunteer battalions to help the Russian army fight against the Turks in the Caucasus region. The Ottoman government used this as a justification to begin their forced 'removal' of Armenians the war zones along the Eastern Front in a bid to 'Turkify' what remained of a ailing empire. The deportation began following the rounding up of 235 Armenian leaders and intellectuals in the capital on April 24, 1915 - the anniversary of which is marked today. Many of those then targeted for expulsion starved to death, were shot or bayoneted by Ottoman Turkish soldiers. Another photograph shows the bodies of three murdered young boys lying in a gutter, one of them stripped naked, while two others look on. More than 150,000 Armenian children were left parentless by the end of the First World War. And in a third of Wegner's incredible images taken in 1915, a band of Armenian deportees, including a woman carrying a baby, children and elderly men, stagger through the desert along an unpaved road in the blazing suns towards their hellish new lives as refugees. Elder, from Pennsylvania, was a relief worker in the Armenian capital of Yerevan from 1917 to 1919. Refugees struggle to make their way along the Igdir road. The city was occupied in 1920 and is now part of a region of eastern Turkey . 'A 15-year-old child who died of starvation', according to Wegner, who took the image of the two bodies of young boys in 1915-1916 . Armenian deportees living in the open desert with bedding as their only shelter, though luckier families in the background have tents . He also painted a heartrending picture of the nightmare he witnessed using his camera. The divinity student defied instructions given to relief workers and other foreign personnel to evacuate the Caucasus, fearing that tens of thousands more Armenians would die of starvation if the relief programs were discontinued. He and fellow YMCA colleague James Arroll remained at their posts channeling relief fund to orphanages and soup kitchens. The pair were instrumental in providing care for thousands of Armenian orphans and arranging for the training and employment of 11,000 adults. Elder's pictures of orphans are particularly harrowing, some of them clearly starving with angular bones poking through the stretched skin of their shrunken bodies. In one eerie shot a human skeleton is pictured resting in a refugee graveyard while a black clad figure walks away from the camera in the background. In another refugees desperately forage for food by a railway track. In light of such evidence Obama's reticence to use the word 'genocide', in a bid to placate America's Turkish allies, has disappointed many. Several US officials said there had been a sharp internal debate over whether to use the 100-year anniversary to call the killings 'genocide' and make good on the president's campaign promise, particularly after Pope Francis used the term earlier this month. Refugees foraging for food at by a railway track at Alexandropol. The city is now called Gyumri, the second largest in Armenia . Armin Wegner (left) fearlessly documented the horror with his camera just like Elder, who took this image of an Armenian refugee (right) A burial service is held at a deportation camp. Wegner describe the scene as 'Armenian deportees living in the open desert under makeshift tents. Clothing of some deportees is already worn to rags' A painfully thin orphan of the massacre (left) taken by Elder in Yerevan, now the capital of Armenia, in 1918. Wegner captioned the image on the right: 'Fleeing from death. An Armenian mother on the heights of the Taurus Mountains whose husband has been killed' That comment by the Pope prompted an angry response from Turkey, which recalled its ambassador to the Vatican. Several European governments and parliaments are also expected to use the word in discussions of the events 100 years ago. The number of Armenians who died during this period is in fact only around 300,000, according to Turkey, which still blames 'war and disease' rather than a targeted programme of extermination by the Ottoman government. Recep Tayyip Erdogan, the Turkish president, said at a press conference on Wednesday he 'would not want Obama to use the word "genocide" and would not expect such a thing.' The country's prime minister Ahmet Davutoglu accused the European Parliament of 'enmity' against Turkey over its vote to use the term to describe the killings. In his formal statement on the anniversary he also insisted that Armenian losses were among many in the First World War and that it was a form of 'discrimination' to focus on Armenians and not on 'Turkish and Muslim Ottomans' who died at the same time. His words did not stop dozens of Armenians from gathering on Wednesday for an annual commemoration ceremony at a chasm at a site called Dudan, near the city of Diyarbakir in southeastern Turkey, where it is believed there is a mass grave to victims of the 'genocide'. Around 10,000 are thought to have been led here by Turkish military police in 1915 before being brutally murdered and thrown into the cleft in the rock. At the Tsitsernakaberd Memorial in Yerevan today Russian President Vladimir Putin and French President Francois Hollande joined Armenian Apostolic Church leader Catholicos Garegin II and Serbian President Tomislav Nikolic at the 100th anniversary ceremony remembering the 'genocide'. A woman leans to peek into a chasm as Armenian people gather during an anniversary ceremony at a site called Dudan near Diyarbakir, believed to be a mass grave of the 'Armenian Genocide' Soldiers stand guard in front of the Tsitsernakaberd Memorial in Yerevan during a commemoration ceremony to mark the 100th anniversary of the Armenian 'genocide' today . Left to right: Armenian Apostolic Church leader Catholicos Garegin II, Serbian President Tomislav Nikolic, Russian President Vladimir Putin, Rita, the wife of Armenia's President Serge Sarkisian and French President Francois Hollande at the ceremony . Vladimir Putin at the Armenian Genocide memorial complex today (left). US President Barack Obama (right) continues to avoid using the word 'genocide' in connection with what happened to the Armenians at the hands of the Ottoman Turks .
John Elder and Armin Wegner both documented the unimaginable suffering they witnessed through horror pictures .
Wegner used secret mail routes to sneak images out but was caught by German police and sent to cholera ward .
Helped build case against Turkish government which still denies killing of up to 1.5million Armenians was genocide .
As world marks 100 years since the atrocities many Western governments including the US still do not use the word .
זהו אוסף מזעזע של תצלומים מחרידים של מוות והרס שביקרו בארמנים על ידי טורקים עות'מאנים לפני מאה שנה, שצולמו על ידי אמריקאי ועמית שהסתכנו במאסר כדי להבריח אותם ולהראות לעולם את מלוא הזוועה של מה שקרה. ג'ון אלדר וארמין ט. וגנר תיעדו שניהם את הסבל הבלתי נתפס שהם היו עדים להם בתמונות שסייעו בבניית תיק נגד ממשלה טורקית שעדיין מכחישה טבח של עד 1.5 מיליון ארמנים היווה רצח עם. בעוד הארמנים מציינים 100 שנים לזוועות, מדינות מערביות רבות עדיין אינן משתמשות במילה הזו, וכנראה שנשיא ארה"ב ברק אובמה שוב לא יעשה זאת בהצהרה הקרובה שלו לציון יום השנה למרות שהתחייב לעשות זאת במהלך מסע הבחירות שלו. גלול למטה לסרטון. תמונה של יתום ארמני מורעב שצולמה על ידי ג'ון אלדר. יותר מ-150,000 ילדים ארמנים נותרו ללא הורים עד סוף 1918. מגורשים ארמנים נוסעים ברגל ב-1915 כפי שצולמו על ידי ארמין וגנר, כולל נשים וילדים בדרך לא סלולה בשמש המדברית. קהל מסתכל על הארמנים שתלויים ברחוב בקונסטנטינופול לפני שהרחקתם הכפויה למדבר החלה לאחר אפריל 1915. תמונה זו קיבלה את הכותרת 'ילדים קטנים נטושים ונרצחים של המגורשים (הארמנים)' על ידי וגנר וצולמה בשנים 1915-1916. וגנר, אחות צבאית מתנדבת, הקימה נתיבי דואר חשאיים עם קונסוליות ושגרירויות זרות כדי לקבל מאות רבות של פתקים, ביאורים, מסמכים, מכתבים ותצלומים של מחנות הגירוש הארמנים לגרמניה ולארצות הברית. הוא עשה זאת בניגוד לפקודות מחמירות מהרשויות הטורקיות והגרמניות שמטרתן למנוע כל עדות לזוועות 'רצח העם' להגיע לעולם החיצון. אך תחבולתו התגלתה והוא נעצר על ידי השלטונות הגרמניים והוכנס לשירות במחלקות כולרה בבגדד לבקשת הפיקוד הטורקי. שם הוא חלה במחלה קשה, ווגנר יליד גרמניה יצא לקונסטנטינופול (איסטנבול של ימינו) בנובמבר 1916. בחגורתו הוחבאו לוחיות הצילום שלו ושל קצינים גרמנים אחרים עם תמונות של הטבח הארמני שאליו נסע. היה עד. התמונות שלו, שיחד עם אלה של אלדר סופקו למייל אונליין על ידי המכון הלאומי הארמני בוושינגטון הבירה, עדיין שומרות על הכוח לזעזע כשהעולם מציין היום את יום השנה ה-100 ל'רצח העם'. באחד, שני ארמנים מתוארים תלויים ברחוב לאור יום בבירה קונסטנטינופול בזמן שהמון, כולל נשים וילדים, מסתכל. התמונה צולמה ב-1915 רגע לפני שהחל הגירוש ההמוני של ארמנים למדבר. מאות אלפים נאלצו לעזוב את בתיהם באנטוליה ונהרו לעבר סוריה. שלד כועס בבית קברות של פליטים בזמן שדמות לבושה שחורה מתרחקת מהמצלמה באיגדיר, כעת במזרח אנטוליה בטורקיה. מגורשים ארמנים ישנים ברחוב ב-1915 באזור סוריה של האימפריה העות'מאנית. לרוב מדובר בנשים ללא משפחות. יתומי הטבח לנוח. מאות אלפי ארמנים נאלצו לעזוב את בתיהם באנטוליה ונהרו לעבר סוריה. שלושה דורות של אותה משפחת פליטים תופסים מחסה מהבן באוהל מאולתר. רבים מאלה שנועדו לגירוש מתו ברעב, נורו או כידונו על ידי חיילים טורקים עות'מאנים. רצח עם מוגדר כ'השמדה מכוונת ושיטתית של קבוצה לאומית, גזעית, פוליטית או תרבותית'. זה כנראה נטבע על ידי המשפטן האמריקאי יליד פולין רפאל למקין ביצירתו 'שלטון הציר באירופה הכבושה' בהתייחס להשמדת היהודים הנאצים. משמעות המילה היא 'הרג שבט' מהיוונית 'גנוס' שמשמעותה 'גזע' או 'חביב' למקין כתב כי: 'היא נועדה לסמן תוכנית מתואמת של פעולות שונות שמטרתן הרס היסודות החיוניים של חייו של קבוצות לאומיות, במטרה להשמיד את הקבוצות עצמן״. הודות לעבודת הקמפיין של למקין, העצרת הכללית של האו"ם אימצה את האמנה למניעת וענישה של פשע רצח עם ב-9 בדצמבר 1948. המיעוט הארמני החזק דאז נרדף על ידי ממשלה שחשדה כי כנוצרים הם נאמנים יותר לו. ממשלות נוצריות אוהבות את זו של רוסיה מאשר לח'ליפות העות'מאנית. למרות שהם שגשגו תחת השלטון העות'מאני, למרות שנחשבו כ'כופרים' על ידי שליטיהם המוסלמים, הארמנים התרעמו על שגשוגם והצלחתם היחסית בהשוואה לטורקים עות'מאניים רבים. הממשלה העות'מאנית החלה במערכה ברצינות לאחר שארמנים ארגנו גדודי מתנדבים כדי לסייע לצבא הרוסי להילחם בטורקים באזור הקווקז. הממשלה העות'מאנית השתמשה בכך כהצדקה להתחיל ב'סילוק' הכפוי של הארמנים את אזורי המלחמה לאורך החזית המזרחית במטרה ל'תורקפי' את מה שנותר מאימפריה חולה. הגירוש החל בעקבות איסוף 235 מנהיגים ואנשי רוח ארמנים בבירה ב-24 באפריל 1915 - יום השנה שלו מצוין היום. רבים מאלה שנועדו אז לגירוש מתו ברעב, נורו או כידונו על ידי חיילים טורקים עות'מאנים. בתצלום אחר נראים גופותיהם של שלושה נערים צעירים שנרצחו שוכבים במרזב, אחד מהם חשוף, בעוד שניים אחרים מסתכלים. יותר מ-150,000 ילדים ארמנים נותרו ללא הורים עד סוף מלחמת העולם הראשונה. ובשליש מהתמונות המדהימות של וגנר שצולמו ב-1915, חבורת מגורשים ארמנים, כולל אישה נושאת תינוק, ילדים וקשישים, מתנודדת במדבר לאורך דרך לא סלולה בשמש הקופחת אל עבר חייהם החדשים והגיהינויים כפליטים. אלדר, מפנסילבניה, היה עובד סעד בבירת ארמניה ירוואן מ-1917 עד 1919. פליטים נאבקים כדי לפלס את דרכם לאורך כביש איגדיר. העיר נכבשה ב-1920 וכיום היא חלק מאזור מזרח טורקיה. 'ילד בן 15 שמת מרעב', לפי וגנר, שצילם את שתי הגופות של נערים צעירים בשנים 1915-1916. מגורשים ארמנים שחיים במדבר הפתוח עם מצעים כמקלט היחיד שלהם, אם כי למשפחות ברקע יש אוהלים. הוא גם צייר תמונה קורעת לב של הסיוט שחזה בו באמצעות מצלמתו. הסטודנט לאלוהות התריס נגד הנחיות שניתנו לעובדי הסעד ואנשי חוץ אחרים לפנות את הקווקז, מחשש שעשרות אלפי ארמנים נוספים ימותו מרעב אם תוכניות הסיוע יופסקו. הוא ועמית ימק"א עמית ג'יימס ארול נשארו בתפקידם ותיעלו כספי סיוע לבתי יתומים ומטבחי תמחו. השניים סייעו בטיפול באלפי יתומים ארמנים ובסידור הכשרה ותעסוקה של 11,000 מבוגרים. התמונות של אלדר של יתומים מזעזעות במיוחד, חלקם מורעבים בבירור עם עצמות זוויתיות שחוצצות דרך העור המתוח של גופם המצומק. בצילום מפחיד אחד מתואר שלד אנושי נח בבית קברות של פליטים בעוד דמות לבושה שחורה מתרחקת מהמצלמה ברקע. באחר פליטים מחפשים מזון נואשות ליד מסילת רכבת. לאור עדויות כאלה ההסתייגות של אובמה להשתמש במילה 'רצח עם', במטרה לפייס את בעלות בריתה של אמריקה הטורקית, אכזבה רבים. כמה פקידים אמריקאים אמרו שהיה ויכוח פנימי נוקב בשאלה האם להשתמש במלאת 100 שנה כדי לכנות את הרציחות "רצח עם" ולממש את הבטחת הקמפיין של הנשיא, במיוחד לאחר שהאפיפיור פרנציסקוס השתמש במונח מוקדם יותר החודש. פליטים מחפשים מזון ליד מסילת רכבת באלכסנדרופול. העיר נקראת כיום גיומרי, השנייה בגודלה בארמניה. ארמין וגנר (משמאל) תיעד ללא חת את הזוועה במצלמתו בדיוק כמו אלדר, שצילם את התמונה הזו של פליט ארמני (מימין) טקס קבורה מתקיים במחנה גירוש. וגנר תיאר את הסצנה כ'מגורשים ארמנים שחיים במדבר הפתוח תחת אוהלים מאולתרים. בגדים של כמה מגורשים כבר לבושים עד סחבות' יתום רזה עד כאב מהטבח (משמאל) שבוצע על ידי אלדר בירוואן, כיום בירת ארמניה, בשנת 1918. וגנר כתב את התמונה מימין: 'בורח ממוות. אם ארמנית במרומי הרי הטאורוס שבעלה נהרג' הערה זו של האפיפיור עוררה תגובה נזעמת מצד טורקיה, שהחזירה את שגרירה בוותיקן. גם כמה ממשלות ופרלמנטים באירופה צפויים להשתמש במילה בדיונים על האירועים לפני 100 שנה. מספר הארמנים שמתו בתקופה זו הוא למעשה רק בסביבות 300,000, לפי טורקיה, שעדיין מאשימה את 'מלחמה ומחלות' ולא בתוכנית ממוקדת של השמדה על ידי הממשלה העות'מאנית. רג'פ טאיפ ארדואן, נשיא טורקיה, אמר במסיבת עיתונאים ביום רביעי שהוא 'לא ירצה שאובמה ישתמש במילה "רצח עם" ולא יצפה לדבר כזה'. ראש ממשלת המדינה, אחמט דבוטולו, האשים את הפרלמנט האירופי ב"איבה" נגד טורקיה בגלל הצבעתה להשתמש במונח כדי לתאר את הרציחות. בהצהרה הרשמית שלו לרגל יום השנה הוא גם עמד על כך שאובדות ארמנים היו בין רבים במלחמת העולם הראשונה וכי זו סוג של 'אפליה' להתמקד בארמנים ולא ב'עות'מאנים הטורקים והמוסלמים' שמתו באותו זמן. . דבריו לא מנעו מעשרות ארמנים להתאסף ביום רביעי לטקס הנצחה שנתי בתהום באתר בשם דודאן, ליד העיר דיארבאקיר בדרום מזרח טורקיה, שם מאמינים שיש קבר אחים לקורבנות 'רצח העם'. '. על פי ההערכות, כ-10,000 הובלו לכאן על ידי המשטרה הצבאית הטורקית ב-1915 לפני שנרצחו באכזריות והושלכו לתוך השסע בסלע. באנדרטת ציטסרנקברד בירוואן הצטרפו היום נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ונשיא צרפת פרנסואה הולנד למנהיג הכנסייה האפוסטולית הארמנית קתוליקוס גארגין השני ולנשיא סרביה טומיסלב ניקוליץ' בטקס יום השנה ה-100 לזכר 'רצח העם'. אישה רוכנת להציץ לתוך תהום בזמן שהעם הארמני מתאסף במהלך טקס יום השנה באתר בשם דודאן ליד דיארבקיר, על פי החשד שהוא קבר אחים של חיילי 'רצח העם הארמני' עומדים על המשמר מול אנדרטת ציטרנקברד בירוואן במהלך הנצחה טקס לציון 100 שנה ל'רצח העם' הארמני היום. משמאל לימין: מנהיג הכנסייה האפוסטולית הארמנית קתוליקוס גארגין השני, נשיא סרביה טומיסלב ניקוליץ', נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ריטה, רעייתו של נשיא ארמניה סרז' סרקיסיאן ונשיא צרפת פרנסואה הולנד בטקס. ולדימיר פוטין במתחם ההנצחה של רצח העם הארמני היום (משמאל). נשיא ארצות הברית ברק אובמה (מימין) ממשיך להימנע משימוש במילה 'רצח עם' בהקשר למה שקרה לארמנים בידי הטורקים העות'מאניים.
ג'ון אלדר וארמין וגנר תיעדו שניהם את הסבל הבלתי נתפס שהם היו עדים להם באמצעות תמונות אימה.
וגנר השתמש בדרכי דואר סודיות כדי להגניב תמונות, אך נתפס על ידי המשטרה הגרמנית ונשלח למחלקת כולרה.
עזר לבנות תיק נגד ממשלת טורקיה שעדיין מכחישה הרג של עד 1.5 מיליון ארמנים היה רצח עם.
מכיוון שהעולם מציין 100 שנים לזוועות, ממשלות מערביות רבות, כולל ארה"ב, עדיין אינן משתמשות במילה.