A population of wild wood bison were successfully reintroduced to the United States to freely roam the plains of Alaska for the first time in over a century. The moment was captured on video and shows Alaska Department of Fish and Game Biologist Tom Seaton leading 100 wood bison to freedom on a snowmobile. The land mammals were freed from a temporary pen, where they had been kept for just over a week during the transition, and followed Mr Seaton to their new home. They journeyed for a distance of about a mile and crossed the Innoko River before reaching the grass meadows of Lower Innoko, which is surrounded by the Yukon River. Wood bison are North America’s largest land mammal, but the native Alaskan species disappeared from the state more than 100 years ago. In the video the animals can be seen chasing after the snowmobile in a herd from within side a fenced track. Wood bison were imported from Canada to the Alaska Wildlife Conservation Center in 2008 but restoration of the threatened species was delayed. The population of wild wood bison were successfully reintroduced to the United States for first time in over a century . Alaska Department of Fish and Game Biologist Tom Seaton lead 100 wood bison to freedom on a snowmobile . Landowners didn't want their property listed as critical habitat with additional federal oversight. The state and federal governments agreed to consider the Alaska wood bison as 'experimental' without the usual Endangered Species Act requirements. With the help of corporate and non-profit sponsors, the department moved 50 cows and 50 juveniles aged two or less to the village. But the task was not without its risks as the large mammals were vulnerable to broken limbs, or if they fell, trampling. Two wood bison bulls photographed grazing at the Alaska Wildlife Conservation Center in Portage, Alaska . Wood bison cows resting and grazing at the Alaska Wildlife Conservation Center  in Portage, Alaska . Alaska Department of Fish and Game biologist Cathie Harms, said: ‘When you're transporting a very large, not completely domesticated animal, you always have to worry about injuries.’ To minimize jostling in the cargo plane the juveniles were transported in small groups within special bison boxes. Cows had individual pens, which provided them with enough room to stand for the one-hour drive from the conservation centre to Anchorage and a one-hour flight to the village. Once arrived, the bison moved on their own from the boxes to the snow-covered fields in a fenced area outside Shageluk. The land mammals chased after the snowmobile, which dropped alfalfa cubes, in a herd from within side a fenced track . The wood bison journeyed for a distance of about a mile and crossed the Innoko River before reaching the grass meadows of Lower Innoko . Ms Harms said: ‘Some of them trotted out, some of them galloped out. Some of them made it all the way to the opposite end of the pen, as far away from people as they could get. ‘Some of them stopped 15 feet from the box and started eating hay.’ Over the next seven to 14 days the bison were moved on a daily basis from one pen to another to keep them from settling into one place. Before the snowmobile coaxed them with alfalfa cubes and led them to their new permanent location, which should start producing an abundance of sedge – one of the bison’s natural foods – once the snow melts. Like we never left! The bison arrive at their new home, which will have sedge for them to feed on once the snow melts .
Alaska Department of Fish and Game biologist delivered the animals .
The land mammals followed his snowmobile dropping alfalfa cubes .
They travelled a mile and crossed the Innoko River to Lower Innoko .
New location should start producing sedge for the bison to feed on .
אוכלוסיית ביזונים מעץ בר הוחזרה בהצלחה לארצות הברית כדי לשוטט בחופשיות במישורי אלסקה לראשונה מזה למעלה ממאה שנה. הרגע תועד בוידאו ומראה את הביולוג של מחלקת הדגים והציד באלסקה טום סיטון מוביל 100 ביזונים מעץ לחופש על אופנועי שלג. היונקים היבשתיים שוחררו ממכלאה זמנית, שם הוחזקו במשך קצת יותר משבוע במהלך המעבר, והלכו בעקבות מר סיטון לביתם החדש. הם נסעו למרחק של כקילומטר וחצי את נהר האינוקו לפני שהגיעו לכרי הדשא של איננוקו התחתית, המוקפת בנהר היוקון. ביזוני עץ הם היונק היבשתי הגדול ביותר בצפון אמריקה, אך המינים המקומיים באלסקה נעלמו מהמדינה לפני יותר מ-100 שנה. בסרטון ניתן לראות את החיות רודפות אחרי אופנוע השלג בעדר מבפנים מסלול מגודר. ביזוני עץ יובאו מקנדה למרכז לשימור חיות הבר באלסקה בשנת 2008, אך שיקום המין המאוים התעכב. אוכלוסיית ביזון עץ הבר הוחזרה בהצלחה לארצות הברית בפעם הראשונה מזה למעלה ממאה שנה. ביולוג מחלקת הדגים והציד של אלסקה טום סיטון הוביל 100 ביזונים מעץ לחופש על אופנועי שלג. בעלי קרקעות לא רצו שהרכוש שלהם יירשם כבית גידול קריטי עם פיקוח פדרלי נוסף. ממשלות המדינה והממשלות הפדרליות הסכימו לשקול את ביזון העץ של אלסקה כ"ניסוי" ללא הדרישות הרגילות של חוק המינים בסכנת הכחדה. בעזרת נותני חסות תאגידים ומלכ"רים, העבירה המחלקה 50 פרות ו-50 צעירים בני שנתיים ומטה לכפר. אבל המשימה לא הייתה חפה מסיכונים שכן היונקים הגדולים היו פגיעים לגפיים שבורות, או אם הם נפלו, דריסה. שני שוורי ביזונים מעץ שצולמו רועים במרכז לשימור חיות הבר באלסקה בפורטג', אלסקה. פרות ביזונים מעץ נחות ורועות במרכז לשימור חיות הבר באלסקה בפורטג', אלסקה. הביולוגית של מחלקת הדגים והציד של אלסקה, קאת'י הארמס, אמרה: "כשאתה מוביל בעל חיים גדול מאוד, לא לגמרי מבוית, אתה תמיד צריך לדאוג מפציעות." כדי למזער את הדחיפה במטוס המטען, הצעירים הובלו בקבוצות קטנות בתוך קופסאות ביזון מיוחדות. לפרות היו מכלאות בודדות, שסיפקו להן מספיק מקום לעמוד בנסיעה של שעה ממרכז השימור לאאנקורג' וטיסה של שעה לכפר. לאחר שהגיעו, עברו הביזונים בכוחות עצמם מהארגזים אל השדות המושלגים בשטח מגודר מחוץ לשאגלוק. היונקים היבשתיים רדפו אחרי אופנוע השלג, שהפיל קוביות אספסת, בעדר מבפנים מסלול מגודר. ביזון העץ נסע למרחק של כקילומטר וחצי את נהר האינוקו לפני שהגיע לכרי הדשא של איננוקו התחתון. גב' הארמס אמרה: "חלקם יצאו החוצה, חלקם דהרו החוצה. כמה מהם עשו את כל הדרך לקצה הנגדי של העט, הכי רחוק מאנשים שהם יכולים להגיע. 'חלקם עצרו במרחק של 15 רגל מהקופסה והחלו לאכול חציר.' במהלך שבעה עד 14 הימים הבאים הועברו הביזונים על בסיס יומי ממכלאה אחת לאחרת כדי למנוע מהם להתמקם במקום אחד. לפני שאופנוע השלג שידל אותם עם קוביות אספסת והוביל אותם למיקום הקבוע החדש שלהם, שאמור להתחיל לייצר שפע של זרע - אחד המאכלים הטבעיים של הביזון - ברגע שהשלג נמס. כאילו מעולם לא עזבנו! הביזונים מגיעים לביתם החדש, שיהיו להם גבעונים שיאכלו אותם ברגע שהשלג יימס.
הביולוג של מחלקת הדגים והציד באלסקה סיפק את החיות.
היונקים היבשתיים עקבו אחר אופנוע השלג שלו והפיל קוביות אספסת.
הם נסעו קילומטר וחצי את נהר האינוקו לאינוקו התחתית.
מיקום חדש אמור להתחיל לייצר גבעון שהביזון יוכל להאכיל ממנו.