The Earth could be suffering from shifts in its biochemical balance similar to those believed to have wiped out half of all life 200 million years ago. This is according to a British study that has discovered a catastrophic condition called 'marine photic zone euxinia' took place in one of the prehistoric oceans. This happens when the sun-lit surface waters of the ocean become devoid of oxygen and are poisoned by hydrogen sulphide. Life of the Triassic met a choking end in a runaway greenhouse climate, heating the seas into warm stagnation, according to a new study. Pictured is an artist's impression of what may have happened in the oceans 200 million years ago.  The study authors fear that the planet today could suffer similar consequences . Hydrogen sulphide is a by-product of micro-organisms that live without oxygen and is extremely toxic to most other lifeforms. The study authors fear that the planet today could suffer similar consequences caused by the amount of carbon dioxide being created through the burning of fossil fuels. A team lead by the University of Southampton studied fossilised organic molecules taken from sedimentary rocks that originally accumulated on the bottom of the north-eastern Panthalassic Ocean, which surrounded the continent of Pangaea. The rocks are now exposed on the Queen Charlotte Islands, off the coast of British Columbia, Canada. A team lead by the University of Southampton studied fossilised organic molecules taken from sedimentary rocks that originally accumulated on the bottom of the north-eastern Panthalassic Ocean. The rocks are now exposed on the Queen Charlotte Islands, off the coast of British Columbia, Canada . The experts found signs of bacteria which had suffered severe oxygen depletion and hydrogen sulphide poisoning which would have been caused by massive volcanic rifts in the Earth's tectonic plates. 'As tectonic plates shifted to break up Pangaea, huge volcanic rifts would have spewed carbon dioxide into the atmosphere, leading to rising temperatures from the greenhouse effect,' said Professor Jessica Whiteside. 'The rapid rises in CO2 would have triggered changes in ocean circulation, acidification and deoxygenation. The Panthalassic Ocean was the vast global ancestral Pacific ocean that surrounded the supercontinent Pangaea, during the late Paleozoic and the early Mesozoic eras . 'These changes have the potential to disrupt nutrient cycles and alter food chains essential for the survival of marine ecosystems. Our data now provides direct evidence that anoxic, and ultimately euxinic, conditions severely affected food chains. 'The same CO2 rise that led to the oxygen-depleted oceans also led to a mass extinction on land, and ultimately to the ecological takeover by dinosaurs, although the mechanisms are still under study.' She explained that although the Earth was very different during the Triassic period, the rate of carbon dioxide release from volcanic rifts are similar to those we are experiencing now through the burning of fossil fuels. Professor Whiteside added: 'The release of CO2 was probably at least as rapid as that caused by the burning of fossil fuels today, although the initial concentrations were much higher in the Triassic. 'The consequences of rapidly rising CO2 in ancient times inform us of the possible consequences of our own carbon dioxide crisis.' Meteor impacts contributed to wiping out species during mass extinction events on Earth . Ordovician-Silurian mass extinction - 443.4 million years ago . This was the third largest extinction in Earth's history, and had two peaks of dying separated by hundreds of thousands of years. Around 26 per cent of all marine families were wiped out and 60 per cent of all genera - an estimated 82-88 per cent of all species. Late Devonian mass extinction - 375-359 million years ago . Three quarters of all species on Earth died out in the Late Devonian mass extinction, though it may have been a series of extinctions over several million years. Around 22 per cent of all marine families, and 57 per cent of all genera were wiped out - an estimated 79-87 per cent of all species. Permian mass extinction - 252 million years ago . The Permian mass extinction has been nicknamed The Great Dying, since an incredible 96 per cent of species died out. All life on Earth today is descended from the 4 per cent of species that survived. Triassic-Jurassic mass extinction - 201 million years ago . There were two or three phases of extinction that made up the Triassic-Jurassic mass extinction event. 22 per cent of all marine families and 53 per cent of all genera - an estimated 76-84 per cent of all species. Cretaceous-Tertiary mass extinction - 66 million years ago . The Cretaceous-Tertiary mass extinction was the event that wiped out the dinosaurs. However, many other organisms perished including 16 per cent of all marine families and 47 per cent of all genera - an estimated 71-81 per cent of all species.
The rate of CO2 released from burning fossil fuels has increased .
It is now similar to levels released from volcanic rifts during Triassic .
This created disastrous condition dubbed 'marine photic zone euxinia'
This happens when surface ocean waters become devoid of oxygen .
ייתכן שכדור הארץ סובל משינויים באיזון הביוכימי שלו בדומה לאלו שלדעתם חיסלו מחצית מכל החיים לפני 200 מיליון שנה. כך עולה ממחקר בריטי שגילה מצב קטסטרופלי שנקרא 'אזור פוטי ימי euxinia' התרחש באחד האוקיינוסים הפרהיסטוריים. זה קורה כאשר מי השטח המוארים בשמש של האוקיינוס ​​נעשים נטולי חמצן ומורעלים על ידי מימן גופרתי. חיי הטריאס הגיעו לקצה חונק באקלים חממה בורח, וחיממו את הים לכדי סטגנציה חמה, על פי מחקר חדש. בתמונה התרשמות של אמן ממה שאולי קרה באוקיינוסים לפני 200 מיליון שנה. מחברי המחקר חוששים שהכוכב כיום עלול לסבול מהשלכות דומות. מימן גופרתי הוא תוצר לוואי של מיקרואורגניזמים החיים ללא חמצן והוא רעיל ביותר לרוב צורות החיים האחרות. מחברי המחקר חוששים שהכוכב כיום עלול לסבול מהשלכות דומות הנגרמות מכמות הפחמן הדו-חמצני שנוצר באמצעות שריפת דלקים מאובנים. צוות בראשות אוניברסיטת סאות'המפטון חקר מולקולות אורגניות מאובנות שנלקחו מסלעי משקע שהצטברו במקור על קרקעית הצפון-מזרח האוקיינוס ​​הפנתלסי, שהקיף את יבשת פנגיאה. הסלעים נחשפים כעת באיי המלכה שרלוט, מול חופי קולומביה הבריטית, קנדה. צוות בראשות אוניברסיטת סאות'המפטון חקר מולקולות אורגניות מאובנות שנלקחו מסלעי משקע שהצטברו במקור על קרקעית הצפון-מזרח האוקיינוס ​​הפנתלסי. הסלעים נחשפים כעת באיי המלכה שרלוט, מול חופי קולומביה הבריטית, קנדה. המומחים מצאו סימנים של חיידקים שסבלו מדלדול חמור של חמצן והרעלת מימן גופרתי שהיו נגרמות על ידי שסעים געשיים מסיביים בלוחות הטקטוניים של כדור הארץ. "כאשר הלוחות הטקטוניים זזו כדי לשבור את פנגיאה, בקעים געשיים ענקיים היו פולטים פחמן דו חמצני לאטמוספירה, מה שמוביל לעלייה בטמפרטורות מאפקט החממה", אמרה פרופסור ג'סיקה ווייטסייד. "העליות המהירות ב-CO2 היו מעוררות שינויים במחזור האוקיינוסים, החמצה והפחתת החמצן. האוקיינוס ​​הפנתלסי היה האוקיינוס ​​השקט האבותי הגלובלי העצום שהקיף את יבשת-העל פנגאיה, במהלך התקופות הפלאוזואיקוניות המאוחרות ובתקופת המזוזואיקון המוקדמת. "לשינויים הללו יש פוטנציאל לשבש מחזורי תזונה ולשנות את שרשרות המזון החיוניות להישרדותן של מערכות אקולוגיות ימיות. הנתונים שלנו מספקים כעת עדות ישירה לכך שמצבים אנוקסיים, ובסופו של דבר אוקסיניים, השפיעו קשות על שרשראות המזון. "אותה עליית CO2 שהובילה לאוקיינוסים המדולדלים בחמצן הובילה גם להכחדה המונית ביבשה, ובסופו של דבר להשתלטות האקולוגית של דינוזאורים, אם כי המנגנונים עדיין במחקר". היא הסבירה שלמרות שכדור הארץ היה שונה מאוד בתקופת הטריאס, קצב שחרור הפחמן הדו חמצני מבקעים געשיים דומה לאלו שאנו חווים כעת באמצעות שריפת דלקים מאובנים. פרופסור ווייטסייד הוסיף: "שחרור CO2 היה כנראה מהיר לפחות כמו זה שנגרם משריפת דלקים מאובנים כיום, אם כי הריכוזים הראשוניים היו גבוהים בהרבה בטריאס. "ההשלכות של העלייה המהירה של CO2 בימי קדם מודיעות לנו על ההשלכות האפשריות של משבר הפחמן הדו-חמצני שלנו." פגיעות מטאורים תרמו להכחדת מינים במהלך אירועי הכחדה המונית על פני כדור הארץ. הכחדה המונית אורדוביץ'-סילורית - לפני 443.4 מיליון שנים. זו הייתה ההכחדה השלישית בגודלה בהיסטוריה של כדור הארץ, והיו לה שתי פסגות של מוות מופרדות במאות אלפי שנים. כ-26 אחוזים מכלל המשפחות הימיות נמחקו ו-60 אחוזים מכל הסוגים - לפי הערכות 82-88 אחוזים מכלל המינים. הכחדה המונית מאוחרת של דבון - לפני 375-359 מיליון שנים. שלושה רבעים מכל המינים על פני כדור הארץ מתו בהכחדה ההמונית המאוחרת של הדבון, אם כי ייתכן שזו הייתה סדרה של הכחדות במשך כמה מיליוני שנים. כ-22 אחוזים מכלל המשפחות הימיות, ו-57 אחוזים מכל הזנים נמחקו - לפי הערכות 79-87 אחוזים מכלל המינים. הכחדה המונית של פרמיאן - לפני 252 מיליון שנים. ההכחדה ההמונית של פרמיאן זכתה לכינוי "הגסיסה הגדולה", מאז ש-96 אחוז מדהימים מהמינים מתו. כל החיים על פני כדור הארץ כיום הם צאצאים של 4% מהמינים ששרדו. הכחדה המונית טריאס-יורה - לפני 201 מיליון שנים. היו שניים או שלושה שלבי הכחדה שהרכיבו את אירוע ההכחדה ההמונית של טריאס-יורה. 22 אחוזים מכלל המשפחות הימיות ו-53 אחוזים מכל הסוגים - הערכה של 76-84 אחוזים מכלל המינים. הכחדה המונית קרטיקון-שלישוני - לפני 66 מיליון שנים. ההכחדה ההמונית של הקרטיקון-שלישון הייתה האירוע שחיסל את הדינוזאורים. עם זאת, אורגניזמים רבים אחרים נספו, כולל 16 אחוזים מכלל המשפחות הימיות ו-47 אחוזים מכל הסוגים - הערכה של 71-81 אחוז מכל המינים.
שיעור ה-CO2 המשתחרר משריפת דלקים מאובנים גדל.
זה דומה כעת לרמות שהשתחררו מבקעים געשיים במהלך הטריאס.
זה יצר מצב אסון שכונה 'אזור פוטי ימי euxinia'
זה קורה כאשר מי אוקיינוס ​​עילי נעשים נטולי חמצן.