As this image gets larger, what do you see? Most people will pick out a phantom-like picture of Albert Einstein. But if you see a Hollywood pin-up, you may need a trip to the opticians. At normal viewing distance, healthy eyes should be able to pick up the fine lines on Einstein's face, causing the brain to disregard Marilyn Monroe's image altogether. Scroll down for video . The image was created by superimposing a blurry picture of Monroe over a picture of Albert Einstein drawn in fine lines. Features with a high spatial frequency (Einstein) are only visible when you're viewing them close up, and those with low spatial frequencies (Monroe) are only visible from further away. Combining pictures of the two produces a single image which changes when the viewer moves closer or farther away from the screen. This classic optical illusion was created several years ago by neuroscientists at the Massachusetts Institute of Technology. In a recent video, AsapScience highlighted the process behind the trick, which can also be seen in a still image by anyone if they move closer and then farther away from the screen. ‘Depending on how well you’re able to focus or pick up contrast your eye will only pick out details,’ the video explains. ‘Up close, we’re generally able to pick up fine details like Einstein’s moustache and wrinkles. ‘But as the distance increases, or if your vision is poor and creates a more blurred image in the first place, your ability to pick up details fades away. ‘Instead you only see general features, like the shape of mouth, nose and hair, and are left seeing Marilyn Monroe. ‘ . The MIT team, led by Dr Aude Oliva, has spent over a decade creating hybrid optical illusions that show how images can be hidden with textures, words and other objects. When you look at the image above, whose face do you see? At normal screen viewing distance you should see the face of Albert Einstein. Squint your eyes or take a few steps back from the image and Marilyn Monroe should come into view . 'Marilyn Einstein' was created by superimposing a blurry picture of Marilyn Monroe over a picture of Albert Einstein drawn in fine lines. Features with a high spatial frequency are only visible when viewing them close up, and those with low spatial frequencies are only visible at a distance. Combining pictures of the two produces a single image which changes when the viewer moves closer or farther away from the screen. Dr Oliva’s group say these images not only reveal vision problems, but can also highlight how the brain processes information. In one study, participants were shown hybrid images for just of 30 milliseconds, and only recognised the low spatial resolution, or blurry, component of the image. On the top row, up close, you can see that the man on the left is scowling, while the woman on the right has a placid facial emotion. Move back, and the faces change expressions and even genders. If you squint, blink or defocus, the angry man turns calm, and the calm woman turns angry, and male . At normal viewing distance, you may see a dolphin. But disguised within the low spatial frequency of this hybrid is a car, which you will see once you step back a few metres . But when the images were shown for 150 milliseconds, they only recognised the image that was produced in fine detail, or in high spatial resolution. In a separate test, they were shown sad faces in high spatial resolution and angry faces in low spatial resolution. They superimposed pictures used both male and female faces. When displayed for 50 milliseconds, participants always saw an angry face, but were unable to pinpoint the sex of the person pictured. Dr Oliva says this shows that our brains discriminate between picking out fine detail in some situations, and broader detail in others. The brain’s processing of fine details happens slightly later than processing other features, according to the research. The teams believes hybrid images such as this may prove useful to advertisers who want to change how their logos appear at different distances. It could also be used to mask text on devices so only someone viewing close up can read it. These images contain old fashioned maps of the distribution of cranial organs which can only be seen at close range to the image. At a distance, all that will be seen are two normal portraits . Hybrid images can create textures with viewing distance. This picture shows an example of a woman's face that turns into a cat at close distance .
Look at the hybrid image at a normal viewing distance from the screen .
If the image of Einstein doesn't appear, it may mean you have bad vision .
Illusion shows how we focus on different features depending on distance .
ככל שהתמונה הזו גדלה, מה אתה רואה? רוב האנשים יבחרו תמונה דמוית פנטום של אלברט איינשטיין. אבל אם אתה רואה פין-אפ הוליוודי, ייתכן שתצטרך נסיעה לאופטיקאים. במרחק צפייה רגיל, עיניים בריאות אמורות להיות מסוגלות לקלוט את הקווים העדינים על פניו של איינשטיין, מה שגורם למוח להתעלם לחלוטין מהתדמית של מרילין מונרו. גלול למטה לסרטון. התמונה נוצרה על ידי הצבת תמונה מטושטשת של מונרו על תמונה של אלברט איינשטיין מצויירת בקווים עדינים. תכונות עם תדר מרחבי גבוה (איינשטיין) נראות רק כאשר אתה צופה בהן מקרוב, ואלה עם תדרים מרחביים נמוכים (מונרו) נראות רק מרחוק יותר. שילוב תמונות של השניים מייצר תמונה אחת המשתנה כאשר הצופה מתקרב או מתרחק מהמסך. אשליה אופטית קלאסית זו נוצרה לפני מספר שנים על ידי מדעני מוח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בסרטון שפורסם לאחרונה, AsapScience הדגישה את התהליך מאחורי הטריק, אותו ניתן לראות גם בתמונת סטילס על ידי כל אחד אם הוא מתקרב ואז מתרחק מהמסך. "בהתאם למידת היכולת שלך להתמקד או לקלוט ניגודיות העין שלך תבחר רק פרטים", מסביר הסרטון. "מקרוב, אנחנו בדרך כלל מסוגלים לקלוט פרטים עדינים כמו השפם והקמטים של איינשטיין. "אבל ככל שהמרחק גדל, או אם הראייה שלך לקויה ויוצרת תמונה מטושטשת יותר מלכתחילה, היכולת שלך לקלוט פרטים מתפוגגת. במקום זאת אתה רואה רק מאפיינים כלליים, כמו צורת הפה, האף והשיער, ונשאר לראות את מרילין מונרו. '. צוות MIT, בראשות ד"ר אוד אוליבה, בילה למעלה מעשור ביצירת אשליות אופטיות היברידיות המראות כיצד ניתן להסתיר תמונות עם טקסטורות, מילים וחפצים אחרים. כשאתה מסתכל על התמונה למעלה, את הפנים של מי אתה רואה? במרחק צפייה רגיל למסך אתה אמור לראות את פניו של אלברט איינשטיין. תפזלו את עיניכם או קחו כמה צעדים אחורה מהתמונה ומרילין מונרו אמורה להופיע. 'מרילין איינשטיין' נוצר על ידי הצבת תמונה מטושטשת של מרילין מונרו על תמונה של אלברט איינשטיין מצויירת בקווים עדינים. תכונות עם תדר מרחבי גבוה נראות רק כשצופים בהן מקרוב, ואלה עם תדרים מרחביים נמוכים נראות רק למרחקים. שילוב תמונות של השניים מייצר תמונה אחת המשתנה כאשר הצופה מתקרב או מתרחק מהמסך. הקבוצה של ד"ר אוליבה טוענת שהתמונות הללו לא רק חושפות בעיות ראייה, אלא גם יכולות להדגיש כיצד המוח מעבד מידע. במחקר אחד, הוצגו למשתתפים תמונות היברידיות למשך 30 מילישניות בלבד, ורק זיהו את הרזולוציה המרחבית הנמוכה, או הרכיב המטושטש, של התמונה. בשורה העליונה, מקרוב, ניתן לראות שהגבר משמאל זועף פנים, ואילו לאישה מימין יש רגש פנים רגוע. זזו אחורה, והפנים משנים הבעות ואפילו מגדרים. אם אתה פוזל, ממצמץ או מתרכז, הגבר הכועס הופך רגוע, והאישה הרגועה הופכת לכעוס, וגבר. במרחק צפייה רגיל, ייתכן שתראה דולפין. אבל מוסווה בתוך התדר המרחבי הנמוך של ההיברידית הזו מכונית, שתראה לאחר שתצעד כמה מטרים אחורה. אבל כשהתמונות הוצגו במשך 150 אלפיות השנייה, הם זיהו רק את התמונה שהופקה בפירוט עדין, או ברזולוציה מרחבית גבוהה. במבחן נפרד הראו להם פרצופים עצובים ברזולוציה מרחבית גבוהה ופנים כועסות ברזולוציה מרחבית נמוכה. הם הציבו תמונות על פניהם של גברים ונשים כאחד. כשהם מוצגים במשך 50 אלפיות השנייה, המשתתפים תמיד ראו פרצוף כועס, אך לא הצליחו לאתר את המין של האדם המצולם. ד"ר אוליבה אומר שזה מראה שהמוח שלנו מבחין בין בחירה של פרטים עדינים במצבים מסוימים, לבין פרטים רחבים יותר באחרים. עיבוד הפרטים העדינים של המוח מתרחש מעט מאוחר מעיבוד תכונות אחרות, על פי המחקר. הצוותים מאמינים שתמונות היברידיות מסוג זה עשויות להיות שימושיות למפרסמים שרוצים לשנות את אופן הופעת הלוגו שלהם במרחקים שונים. זה יכול לשמש גם כדי להסוות טקסט במכשירים כך שרק מי שצופה מקרוב יוכל לקרוא אותו. תמונות אלו מכילות מפות מיושנות של תפוצת איברי גולגולת אשר ניתן לראות רק מטווח קרוב לתמונה. מרחוק, כל מה שיראה הם שני דיוקנאות רגילים. תמונות היברידיות יכולות ליצור טקסטורות עם מרחק צפייה. תמונה זו מציגה דוגמה לפניה של אישה שהופכת לחתול במרחק קרוב.
הבט בתמונה ההיברידית במרחק צפייה רגיל מהמסך.
אם דמותו של איינשטיין לא מופיעה, זה עשוי להיות שיש לך ראייה גרועה.
אשליה מראה כיצד אנו מתמקדים בתכונות שונות בהתאם למרחק.