SS Sergeant Oskar Groening - known as 'the bookkeeper of Auschwitz' - is set to go on trial charged with complicity in the killing of 300,000 Jews at the Nazi extermination camp . An SS sergeant known as 'the bookkeeper of Auschwitz' is set to go on trial charged with complicity in the killing of 300,000 Jews at the Nazi extermination camp. Auschwitz survivors and the relatives of those murdered there filed into court today for the trial of 93-year-old Oskar Groening - who may well have met their loved ones shortly before they were gassed. They spoke of their pain, pride and duty in confronting this 'cog' in the machinery of genocide. Groening, known as 'The Bookkeeper' for his role in the camp in Nazi-occupied Poland, was tasked with meeting the trains bringing victims there and robbing those aboard of their possessions. Between May 16 and July 11, 1944 he was on duty when 450,000 Hungarian Jews were transported there, with 300,000 being gassed just after arrival. Now those who lost loved ones have travelled thousands of miles  to bear witness as co-plaintiffs against Groening in what may prove to be the last Nazi trial of its kind in Germany. 'I lost 49 members of my family in the Holocaust,' said Eva Pusztai-Fahidi, 89, from Budapest. 'He must have been there, on the ramp, witnessing the suffering. Now I want to look into his eyes and see him recognise his guilt. 'The Holocaust was made of small men like him, little cogs in the machine. It wasn't just big fish, it was people like Oskar Groening. It doesn't matter what his punishment is, but the verdict. The Holocaust deniers can always say a little old Jewish woman told lies. But they will not be able to deny the words of a single SS man who admits he was there.' Hedy Bohm, 87, travelled from Toronto, Canada, with her daughter to bear witness for her lost family. She too lost numerous family members, her father and his sister, together with her small baby, on the day they arrived. 'I am so grateful to have been given this opportunity to come here and testify,' she said. 'I don't know if I ever saw him. But he was there. And there can be no statute of limitations on people who served in such a place.' Groening, a sergeant in the dreaded SS, was in Auschwitz as a guard for two and-a-half years, but prosecutors are charging him with complicity in the murders of 300,000 people who arrived on 137 trains during the 48 day period of that summer in 1944 because of his intact service records. Auschwitz (pictured) survivors and the relatives of those murdered there filed into court today for the trial of 93-year-old Groening . Hedy Bohm (left) and Eva Pusztai-Fahidi (right), survivors of the Auschwitz concentration camp, take part in a news conference ahead of Groening's trial . Groening never denied being at Auschwitz and has been haunted by it ever since. He once admitted: 'I never really left Auschwitz - and it never left me.' But he denies a single instance of killing or cruelty - even though he witnessed plenty. Such a defence worked in Germany before 2011 and the trial of Sobibor death camp guard John Demjanjuk, but no longer. Demjanjuk was tried and convicted for being part of the machinery of mass murder at the camp where 250,000 Jews were liquidated without a single shred of evidence linking him to a crime. There was no-one left alive to testify at his trial in Munich for his role in the extermination of 28,000 Dutch Jews. No-one could say whether he slaughtered with his bare hands, but he was convicted, for the first time in history, simply because he was there - and that is why Groening now has his appointment with justice. Groening, who lives near the Lueneburg Heath - ironically the place where his boss, SS chief Heinrich Himmler, was buried in an unmarked grave after committing suicide when he fell into British hands at the end of the war - lived a comfortable life after the war. He married, had two children and worked as a wages accountant in a glass factory after being released from a POW camp in Britain. Groening was in Auschwitz as a guard for two and-a-half years, but prosecutors are charging him with complicity in the murders of 300,000 people over a two-month period in 1944 . He spoke at trials after the war of the operations of the gas chambers and crematoria but denied any involvement. Now a frail widower, he bears little resemblance to the young soldier with thin glasses shown in a black and white wartime photograph, except for the shadow of a military tattoo on his left arm bearing his 'O' blood type. Groening has said he volunteered for the Waffen SS in 1941 at age 20, drawn by wartime fervour and 'the elegance of the uniform'. But he testified to his nightmares in interviews before he was charged. 'Every night and every day I remember it for the nightmare it was,' he said. 'It was in 1942 that my SS chiefs in Berlin ordered me there. 'I was an official in the prisoners' possessions administration which basically involved removing the money, jewels and other valuables from the inmates, registering it and sending it back to Berlin. 'They had diamonds and gold worth millions and it was my duty to make sure all of it got to Berlin. 'It was completely understood by all that the majority were going straight to the gas chamber, although some believed they were only going to be showered before going to work. Many Jews knew they were going to die. 'One time a drunken SS man discovered a crying baby on the platform. He grabbed the waif by its legs and smashed its head against the side of a truck. My blood froze when I saw it. 'When I saw this I went to my superior officers and made an application for a transfer to the front, to anywhere. But he refused. Down the years I have heard the cries of the dead in my dreams and in every waking moment. I will never be free of them. 'It was becoming harder and harder to suppress everything I saw. On one night in January 1943 I saw for the first time how the Jews were actually gassed. It was in a half-built farmyard near to the Auschwitz-Birkenau camp. A gas chamber was built there. We were searching the wood nearby for prisoners who had escaped. Loved ones (pictured being interviewed before the trial) have travelled thousands of miles to bear witness as co-plaintiffs against Groening . Between May 16 and July 11, 1944 he was on duty when 450,000 Hungarian Jews were transported there, with 300,000 being gassed just after arrival. Pictured, Auschwitz survivors . 'There were more than 100 prisoners and soon there were panic-filled cries as they were herded into the chamber and the door was shut. 'Then a sergeant with a gas mask went to a hole in the wall and from a tin shook Zyklon B gas pellets inside. In that moment the cries of the people inside rose to a crescendo, a choir of madness. These cries I have ringing in my ears to this day. 'I again made an application for a transfer and at the end of October 1944 I was shipped to the Belgian Ardennes where I served with a fighting unit until capture. 'But you can imagine that down the years I have heard the cries of the dead in my dreams and in every waking moment. I will never be free of them. 'I have never been back there because of my shame. This guilt will never leave me. I can only plead for forgiveness and pray for atonement.' Kurt Schrimm, who heads Germany's sole Nazi hunting agency, prepared the case against Groening. Three more are pending against former Auschwitz personnel but age and infirmity seem likely to derail those proceedings before they begin. Judith Kalman, 61, also from Toronto, has travelled to represent her sister Evike,who was six when she was gassed upon arrival at Auschwitz during one of those days that Groening was on duty. She said: 'She never grew up. She will be a six-year-old child forever. A talented, cute little girl who taught herself to read. 'There is not only a shadow on my family, there is a shadow on my whole life. She was gassed 75 days after her sixth birthday on June 3 1944. What could have become of this talented, gifted child? 'I don't feel resentement or hatred when I think of Groening. I believe him when he says he never laid a hand on a Jew. He is unsure himself of his guilt. He wants to have peace of mind, to justify himself, but he knows there can be no justification. 'I will be there for Evika and for all the others who were murdered. I want to understand. He chose to participate in this crime and participated with conviction. And now, finally, he must answer for it.'
SS sergeant Oskar Groening, 93, faces trial for being a guard at Auschwitz .
Charged with 300,000 counts of accessory to murder in 2 months in 1944 .
Groening says he was at the camp but denies killing or torturing Jews .
Survivors and relatives filed into court today as they waited for trial to start .
סמל האס אס אוסקר גרונינג - הידוע בכינויו 'מנהל החשבונות של אושוויץ' - אמור לעמוד למשפט שהואשם בשותפות להרג של 300,000 יהודים במחנה ההשמדה הנאצי. סמל אס אס המכונה 'מנהל החשבונות של אושוויץ' אמור לעמוד למשפט שהואשם בשותפות להרג של 300,000 יהודים במחנה ההשמדה הנאצי. ניצולי אושוויץ וקרובי משפחתם של הנרצחים שם הגישו היום לבית המשפט את משפטו של אוסקר גרונינג בן ה-93 - שאולי פגשו את יקיריהם זמן קצר לפני שהומתו בגז. הם דיברו על הכאב, הגאווה והחובה שלהם בהתמודדות עם 'גלגל השיניים' הזה במנגנון רצח העם. על גרונינג, המכונה 'מנהל החשבונות' בשל תפקידו במחנה בפולין הכבושה בידי הנאצים, הוטל לפגוש את הרכבות שהביאו לשם קורבנות ולשדוד את רכושם. בין ה-16 במאי ל-11 ביולי 1944 הוא היה בתפקיד כאשר הועברו לשם 450,000 יהודים הונגרים, כאשר 300,000 הושמדו בגז מיד לאחר הגעתם. כעת אלה שאיבדו את יקיריהם נסעו אלפי קילומטרים כדי להעיד כתובעים שותפים נגד גרונינג במה שעשוי להתברר כמשפט הנאצי האחרון מסוגו בגרמניה. "איבדתי 49 מבני משפחתי בשואה", אמרה אווה פושטאי-פאחידי, בת 89 מבודפשט. ״הוא בטח היה שם, על הרמפה, וראה את הסבל. עכשיו אני רוצה להביט בעיניו ולראות אותו מזהה את אשמתו. ״השואה הייתה עשויה מגברים קטנים כמוהו, גלגלי שיניים קטנים במכונה. זה לא היה רק ​​דג גדול, זה היה אנשים כמו אוסקר גרונינג. לא משנה מה העונש שלו, אלא גזר הדין. מכחישי השואה תמיד יכולים לומר שאשה יהודייה קטנה שיקרה. אבל הם לא יוכלו להכחיש את דבריו של איש אס אס אחד שמודה שהיה שם״. הדי בוהם, בת 87, נסעה מטורונטו, קנדה, עם בתה כדי להעיד על משפחתה האבודה. גם היא איבדה בני משפחה רבים, אביה ואחותו, יחד עם תינוקה הקטן, ביום הגעתם. "אני כל כך אסירת תודה שניתנה לי ההזדמנות הזו לבוא לכאן ולהעיד", אמרה. ״אני לא יודע אם אי פעם ראיתי אותו. אבל הוא היה שם. ולא יכולה להיות התיישנות על אנשים ששירתו במקום כזה״. גרונינג, סמל ב-SS האימתני, שהה באושוויץ כשומר במשך שנתיים וחצי, אך התובעים מאשימים אותו בשותפות לרציחות של 300,000 אנשים שהגיעו ב-137 רכבות במהלך 48 הימים של אותו קיץ. בשנת 1944 בגלל רישומי השירות שלו. ניצולי אושוויץ (בתמונה) וקרוביהם של הנרצחים שם הגישו היום לבית המשפט את משפטו של גרונינג בן ה-93. הדי בוהם (משמאל) ואווה פושטאי-פאחידי (מימין), ניצולי מחנה הריכוז אושוויץ, משתתפות במסיבת עיתונאים לקראת משפטו של גרונינג. גרונינג מעולם לא הכחיש את היותו באושוויץ ומאז הוא רדוף אחריו. פעם הוא הודה: 'אף פעם לא באמת עזבתי את אושוויץ - וזה אף פעם לא עזב אותי'. אבל הוא מכחיש מקרה בודד של הרג או אכזריות - למרות שראה הרבה. הגנה כזו פעלה בגרמניה לפני 2011 ומשפטו של שומר מחנה ההשמדה סוביבור ג'ון דמיאניוק, אבל כבר לא. דמיאניוק נשפט והורשע בשל היותו חלק ממנגנון הרצח ההמוני במחנה שבו חוסלו 250,000 יהודים ללא שמץ אחד של ראיה שקושרת אותו לפשע. איש לא נותר בחיים שיעיד במשפטו במינכן על תפקידו בהשמדת 28,000 יהודי הולנד. איש לא יכול היה לומר אם הוא טבח בידיים חשופות, אבל הוא הורשע, לראשונה בהיסטוריה, פשוט כי הוא היה שם - וזו הסיבה שגרונינג מקבל כעת את המינוי שלו לצדק. גרונינג, המתגורר ליד לואנבורג הית' - למרבה האירוניה המקום בו נקבר הבוס שלו, ראש האס אס היינריך הימלר, בקבר לא מסומן לאחר שהתאבד כשנפל לידי הבריטים בתום המלחמה - חי חיים נוחים לאחר המלחמה. . הוא התחתן, ילד שני ילדים ועבד כחשב שכר במפעל זכוכית לאחר ששוחרר ממחנה שבויים בבריטניה. גרונינג שהה באושוויץ כשומר במשך שנתיים וחצי, אך התובעים מאשימים אותו בשותפות לרציחות של 300,000 בני אדם במהלך תקופה של חודשיים ב-1944. הוא דיבר במשפטים לאחר המלחמה על פעולות תאי הגזים והמשרפות אך הכחיש כל מעורבות. כעת, אלמן שברירי, הוא מזכיר מעט לחייל הצעיר עם משקפיים דקיקים המוצגים בתצלום מלחמתי בשחור-לבן, מלבד הצל של קעקוע צבאי על זרועו השמאלית הנושא את סוג הדם שלו 'O'. גרונינג אמר שהוא התנדב לוואפן SS ב-1941 בגיל 20, נמשך בלהט בזמן המלחמה ו"האלגנטיות של המדים". אבל הוא העיד על הסיוטים שלו בראיונות לפני שהואשם. "כל לילה וכל יום אני זוכר את זה בגלל הסיוט שזה היה", אמר. ״זה היה ב-1942 שראשי האס אס שלי בברלין הורו לי לשם. "הייתי פקיד במינהל רכוש האסירים שכלל בעצם הוצאת הכסף, התכשיטים וחפצי הערך האחרים מהאסירים, רישומו ושליחתם חזרה לברלין. "היו להם יהלומים וזהב בשווי מיליונים, וחובתי לוודא שכל זה יגיע לברלין. "הכל היה מובן לחלוטין שהרוב הולכים ישר לתא הגזים, למרות שחלקם האמינו שהם רק הולכים להתקלח לפני היציאה לעבודה. יהודים רבים ידעו שהם הולכים למות. ״פעם אחת גילה איש אס אס שיכור תינוק בוכה על הרציף. הוא תפס ברגליו את הוויף וריסק את ראשו בצד של משאית. הדם שלי קפא כשראיתי את זה. ״כשראיתי את זה הלכתי לקצינים הבכירים שלי והגשתי בקשה להעברה לחזית, לכל מקום. אבל הוא סירב. לאורך השנים שמעתי את זעקות המתים בחלומותיי ובכל רגע ערות. לעולם לא אשתחרר מהם. ״היה קשה יותר ויותר להדחיק את כל מה שראיתי. בליל אחד בינואר 1943 ראיתי בפעם הראשונה איך היהודים מוגזים בגז. זה היה בחצר חווה בנויה למחצה ליד מחנה אושוויץ-בירקנאו. נבנה שם תא גזים. חיפשנו ביער הסמוך אחר אסירים שנמלטו. יקיריהם (בתמונה מתראיינים לפני המשפט) נסעו אלפי קילומטרים כדי להעיד כתובעים שותפים נגד גרונינג. בין ה-16 במאי ל-11 ביולי 1944 הוא היה בתפקיד כאשר הועברו לשם 450,000 יהודים הונגרים, כאשר 300,000 הוסעו בגז מיד לאחר הגעתם. בתמונה, ניצולי אושוויץ. "היו יותר מ-100 אסירים ועד מהרה נשמעו קריאות מלאות בהלה כשהם הוכנסו לחדר והדלת נסגרה. ״ואז סמל עם מסיכת גז הלך לחור בקיר ומפח ניער פנימה כדורי גז של ציקלון B. באותו רגע זעקות האנשים בפנים עלו לקרשנדו, מקהלת טירוף. הבכי האלה מצלצלים באוזני עד היום. ״שוב הגשתי בקשה להעברה ובסוף אוקטובר 1944 נשלחתי לארדנים הבלגיים שם שירתתי עם יחידה לוחמת עד לכידתה. ״אבל אתה יכול לדמיין שבמשך השנים שמעתי את זעקות המתים בחלומות שלי ובכל רגע ערות. לעולם לא אשתחרר מהם. ״מעולם לא חזרתי לשם בגלל הבושה שלי. האשמה הזו לעולם לא תעזוב אותי. אני יכול רק לבקש סליחה ולהתפלל לכפרה'. קורט שרם, העומד בראש סוכנות הציד הנאצית היחידה בגרמניה, הכין את התיק נגד גרונינג. שלושה נוספים תלויים ועומדים נגד אנשי אושוויץ לשעבר, אך נראה שהגיל והחולשה יגרמו להליכים אלה לפני תחילתם. ג'ודית קלמן, בת 61, גם היא מטורונטו, נסעה לייצג את אחותה אוויק, שהייתה בת שש כשהוסה בגז עם הגעתה לאושוויץ באחד מאותם ימים שגרונינג היה בתפקיד. היא אמרה: 'היא אף פעם לא גדלה. היא תהיה ילדה בת שש לנצח. ילדה קטנה ומוכשרת וחמודה שלימדה את עצמה לקרוא. ״יש לא רק צל על המשפחה שלי, יש צל על כל החיים שלי. היא הוסתה בגז 75 ימים לאחר יום הולדתה השישי ב-3 ביוני 1944. מה יכול היה להיות מהילד המוכשר והמחונן הזה? ״אני לא מרגיש טינה או שנאה כשאני חושב על גרונינג. אני מאמין לו כשהוא אומר שהוא מעולם לא הניח יד על יהודי. הוא לא בטוח בעצמו באשמתו. הוא רוצה שיהיה לו שקט נפשי, להצדיק את עצמו, אבל הוא יודע שלא יכולה להיות הצדקה. ״אני אהיה שם בשביל אוויקה ועבור כל האחרים שנרצחו. אני רוצה להבין. הוא בחר להשתתף בפשע זה והשתתף בהרשעה. ועכשיו, סוף סוף, עליו לענות על זה״.
סמל ה-SS אוסקר גרונינג, בן 93, עומד למשפט על היותו שומר באושוויץ.
הואשם ב-300,000 סעיפי סיוע לרצח בחודשיים ב-1944.
גרונינג אומר שהוא היה במחנה אך מכחיש שהרג או עינה יהודים.
ניצולים וקרובי משפחה הגישו לבית המשפט היום כשהמתינו לתחילת המשפט.