(CNN)One war was enough for Gregory Margolin. Now 87 years old, he was a 16-year-old Jewish recruit when he fought in the Soviet Red Army. As he fought the Nazis in World War II, his family fled. "I did not show that I was Jewish," Margolin says. "But it did not matter because people were being killed left and right. All around me." This year, in Ukraine, he found himself again surrounded by war. Margolin was a sniper who rose to be a commander in the army. His old uniform is still adorned with medals from his time in the military. His granddaughter Liora still marvels at his stories from the war. She is amazed that he managed to survive. Suffering from Alzheimer's disease, a degenerative condition that impairs memory, he struggles to remember his own life sometimes, but he remembers the horrors of war. His eyes slowly shift back and forth as he seeks the right word. Or perhaps the right memory. His hands shake ever so slightly. It seems he knows he has lived a life. He is just trying to remember all the details. "People were hiding in shelters under the ground," Liora says of the stories Margolin once told. "They were being shot at point blank range. It was terrible." "[The Nazis] would have erased us from the Earth," Margolin remembers. "They attacked us and we fought back." After the war, Margolin settled in Donetsk in Eastern Ukraine. His family grew. He built a life. Then, decades later, he found himself in the middle of a war once again. "A missile fell and the house was destroyed. We were attacked," Margolin says. "A missile fell. I remember." Margolin's family lived in a neighborhood next to the Donetsk airport, near some of the most intense fighting in Eastern Ukraine as pro-Russian separatists battled the Ukrainian army. Margolin, who had survived one war, was able to survive another, even as the stray missile hit his house on February 10. It spared him, but it killed his daughter Ira. "The moment it happened, we decided that's it. Here and now, we're moving to Israel," says Liora. "This is the safest place." Margolin arrived in Israel on March 24. Asked why the family waited to leave the war-torn region of Eastern Ukraine, Liora says they felt they would be fine in Donetsk, while Liora prayed for their safety from Israel. "No matter how much we're afraid of the next war here and as much as it's not quiet here, it is the quietest place." Margolin came over in a wave of Ukrainian Jewish immigration to Israel that coincided with the beginning of hostilities in Eastern Ukraine. The International Fellowship of Christians and Jews, an organization that works to build interfaith understanding and support for Israel, has brought 600 Jews to Israel since December, Margolin among them. Rabbi Yechiel Eckstein, the fellowship's founder, says, "We set up a refugee center. It's the first time since the Holocaust that the Jewish world has had to set up a refugee center for these Jews who are fleeing and have nowhere to go." Among the Ukrainian Jews moving to Israel, Eckstein says they have worked with approximately a dozen Holocaust survivors. On Yom HaShoah, Israel's Holocaust Remembrance Day that commemorates the Nazi extermination of 6 million Jews, these stories of survival reverberate with a renewed energy. Jews who struggled to survive once find themselves fleeing to survive now. "Most of the [Jewish] people in the Ukraine are Holocaust survivors or children of Holocaust survivors. These are the people who made it, who are able to flee or come back or to stay or to somehow survive the Holocaust." Margolin was one of these people, able to survive the Holocaust as a soldier in the Soviet Army. His story can be difficult for him to remember sometimes, but it is impossible for his family to forget. The voices of Auschwitz .
International Fellowship of Christians and Jews has brought 600 Jews to Israel since December .
The Margolin family is among them; their home in Eastern Ukraine was bombed .
(CNN) מלחמה אחת הספיקה לגרגורי מרגולין. כיום בן 87, הוא היה גיוס יהודי בן 16 כשלחם בצבא האדום הסובייטי. בעודו נלחם בנאצים במלחמת העולם השנייה, משפחתו ברחה. "לא הראיתי שאני יהודי", אומר מרגולין. "אבל זה לא היה משנה כי אנשים נהרגו מימין ומשמאל. מסביבי". השנה, באוקראינה, הוא מצא את עצמו שוב מוקף במלחמה. מרגולין היה צלף שעלה להיות מפקד בצבא. מדיו הישנים עדיין מעוטרים במדליות מתקופתו בצבא. נכדתו ליאורה עדיין מתפעלת מסיפוריו מהמלחמה. היא נדהמת מכך שהוא הצליח לשרוד. כשהוא סובל ממחלת אלצהיימר, מצב ניווני הפוגע בזיכרון, הוא נאבק לפעמים לזכור את חייו שלו, אבל הוא זוכר את זוועות המלחמה. עיניו נעות לאט קדימה ואחורה כשהוא מחפש את המילה הנכונה. או אולי הזיכרון הנכון. ידיו רועדות מעט. נראה שהוא יודע שהוא חי חיים. הוא רק מנסה לזכור את כל הפרטים. "אנשים התחבאו במקלטים מתחת לאדמה", מספרת ליאורה על הסיפורים שסיפרה מרגולין פעם. "הם נורו מטווח אפס. זה היה נורא". "[הנאצים] היו מוחקים אותנו מהאדמה", נזכר מרגולין. "הם תקפו אותנו ונלחמנו בחזרה". לאחר המלחמה השתקע מרגולין בדונייצק שבמזרח אוקראינה. משפחתו גדלה. הוא בנה חיים. ואז, עשרות שנים מאוחר יותר, הוא מצא את עצמו שוב באמצע מלחמה. "נפל טיל והבית נהרס. הותקפנו", אומר מרגולין. "נפל טיל. אני זוכר". משפחתה של מרגולין התגוררה בשכונה הסמוכה לשדה התעופה של דונייצק, ליד כמה מהלחימה האינטנסיבית ביותר במזרח אוקראינה בזמן שהבדלנים הפרו-רוסים נאבקו בצבא האוקראיני. מרגולין, ששרד מלחמה אחת, הצליח לשרוד באחרת, גם כשהטיל התועה פגע בביתו ב-10 בפברואר. הוא חס עליו, אבל הוא הרג את בתו אירה. "ברגע שזה קרה, החלטנו שזהו. כאן ועכשיו, אנחנו עוברים לישראל", אומרת ליאורה. "זה המקום הכי בטוח". מרגולין הגיע לישראל ב-24 במרץ. כשנשאלת מדוע המשפחה חיכתה לעזוב את אזור מזרח אוקראינה שסועת המלחמה, ליאורה אומרת שהם הרגישו שיהיה בסדר בדונייצק, בעוד ליאורה התפללה לשלומם מישראל. "לא משנה כמה אנחנו מפחדים מהמלחמה הבאה כאן ועד כמה שלא שקט כאן, זה המקום הכי שקט". מרגולין הגיע בגל עלייה של יהודי אוקראינה לישראל שחפף עם תחילת הלחימה במזרח אוקראינה. העמותה הבינלאומית של נוצרים ויהודים, ארגון הפועל לבניית הבנה ותמיכה בין-דתית בישראל, העלה מאז דצמבר 600 יהודים לישראל, ביניהם מרגולין. הרב יחיאל אקשטיין, מייסד האגודה, אומר: "הקמנו מרכז פליטים. זו הפעם הראשונה מאז השואה שהעולם היהודי נאלץ להקים מרכז פליטים ליהודים האלה שנמלטים ואין להם לאן ללכת". בין יהודי אוקראינה שעברו לישראל, אקשטיין אומר שהם עבדו עם כתריסר ניצולי שואה. ביום השואה, יום השואה בישראל, המנציח את השמדת הנאצים של 6 מיליון יהודים, סיפורי ההישרדות הללו מהדהדים באנרגיה מחודשת. יהודים שנאבקו לשרוד פעם מוצאים את עצמם בורחים כדי לשרוד עכשיו. "רוב האנשים [היהודים] באוקראינה הם ניצולי שואה או ילדים של ניצולי שואה. אלה האנשים שעשו את זה, שמסוגלים לברוח או לחזור או להישאר או איכשהו לשרוד את השואה". מרגולין היה אחד מהאנשים האלה, שיכול לשרוד את השואה כחייל בצבא הסובייטי. את הסיפור שלו יכול להיות קשה לו לזכור לפעמים, אבל זה בלתי אפשרי שמשפחתו תשכח. הקולות של אושוויץ .
אחוות בינלאומית של נוצרים ויהודים הביאה 600 יהודים לישראל מאז דצמבר.
משפחת מרגולין היא ביניהם; ביתם במזרח אוקראינה הופצץ.