(CNN)ESPN's Britt McHenry this week found herself in the news, rather than reporting on it, after a video surfaced showing her berating and belittling an employee of a tow company in Arlington, Virginia. Among the highlights, as caught on tape and eventually uploaded to LiveLeak: "I'm on television and you're in a f**king trailer, honey," and "I wouldn't work at a scumbag place like this. Makes my skin crawl even being here." And, finally, "Lose some weight, baby girl." It's pretty cringe-worthy stuff that seems difficult, if not impossible, to defend. McHenry quickly issued an apology, blaming the incident on a moment of intense frustration but admitting her mistake and accepting responsibility. It was, however, too late: the #firebrittmchenry hashtag was already trending on Twitter, where she was called everything from classist, class-less, and "ugly on the inside" to a "sad, self-hating coward." ESPN, meanwhile, announced that McHenry would be suspended for a week. Certainly McHenry should have known better than to have used such words, even if that's what she was thinking, least of all because in our YouTube age, such missteps always come to light. But while McHenry's reaction could very well have been a result of an overblown sense of entitlement, evidence of a mean girl who never left high school, what's also troubling is how quickly and gleefully the rest of us issued blame on McHenry without fully knowing -- or, it seems, caring about -- the other side of the story. The video that was released -- by the tow company -- was heavily edited and included only McHenry's responses, not the comments of the employee who may have provoked her and contributed to an argument that clearly escalates as the video goes on. McHenry knew she was being taped; at one point, she looks directly at the camera. The employee even threatens to make the video public. Did McHenry keep going because she has that much of a self-destructive streak? Or because she truly could not help herself? Or was she confident that any video evidence would show that there were two people playing this particular game? How Britt McHenry could have responded . These days, there's nothing we love more than an example of a celebrity fall from grace, whether it's Lindsay Lohan or Brian Williams or Britt McHenry, who was judged not on the facts but on what we take particular joy in believing: that the over-privileged and semi-famous do not necessarily deserve a fair trial. The high price of public shaming online . Sure, McHenry probably feels entitled, but that's our doing, too. We're a society obsessed with putting celebrities on a pedestal -- celebrating them, compensating them. And yet when, in a moment of frustration and stress, McHenry lets the entitlement bestowed on her win out over taking a deep breath and walking away, we're right there to demand to know what gives her the nerve. You know what gives her the nerve? We do. (Be honest: When is the last time you had a warm and fuzzy experience at the tow lot?) But we're really no better than she is. The problem with social media, and our dependence on it, is that it allows people to present and receive whatever angle they want, biased or not, fair or not. It's the "power of the press" without the objectivity or accountability demanded of the actual press. And it has enabled a dangerous vigilantism that makes those who use that power no different from the ones they are supposedly rallying against. Think about it. Who was worse: McHenry or the people who made that video public, and who did so without owning up to their part in the conversation? Who is worse: Britt McHenry for childishly mocking a confrontational tow employee's bad teeth, or the Twitter masses who call for justice and "the return of class" -- who express views like, "Part of me feels bad for Britt McHenry. Poor thing actually believes she was hired for 'brains' and 'education'? Shouldn't they question whether, in fact, McHenry could have actually been standing up for herself? Sorry to break it to you, but these days, we're all bullies. At least Britt McHenry owns up to it.
Video shows ESPN reporter Britt McHenry berating and belittling a tow company worker .
Drexler: She was wrong to act that way, but aren't we too quick to judge without seeing full video?
(CNN) בריט מק'הנרי של ESPN מצאה את עצמה השבוע בחדשות, במקום לדווח עליהן, לאחר שצץ סרטון שבו נראה אותה גוערת ומזלזלת בעובד של חברת גרר בארלינגטון, וירג'יניה. בין השיאים, כפי שצולמו בקלטת ובסופו של דבר הועלו ל-LiveLeak: "אני בטלוויזיה ואתה בטריילר מזוין, מותק", ו"לא הייתי עובד במקום זבל כזה. עושה את שלי זחילת עור אפילו להיות כאן." ולבסוף, "תרדי קצת במשקל, ילדה." זה חומר די ראוי להתכווצות שנראה שקשה, אם לא בלתי אפשרי, להגן עליו. מק'הנרי פרסמה במהירות התנצלות, האשימה את התקרית ברגע של תסכול עז אך הודתה בטעותה ולקחה אחריות. עם זאת, זה היה מאוחר מדי: ההאשטאג #firebrittmchenry כבר היה בטרנד בטוויטר, שם היא כונתה הכל, החל מקלאסית, חסרת מעמדות ו"מכוערת מבפנים" ועד "פחדנית עצובה ושונאת את עצמה". ESPN, בינתיים, הודיעה כי מק'הנרי יושעה לשבוע. ללא ספק, מק'הנרי הייתה צריכה לדעת טוב יותר מאשר להשתמש במילים כאלה, גם אם זה מה שהיא חשבה, פחות מכל כי בעידן היוטיוב שלנו, פספוסים כאלה תמיד מתגלים. אבל בעוד שתגובתו של מק'הנרי יכולה מאוד להיות תוצאה של תחושת זכאות מוגזמת, עדות לילדה רעה שמעולם לא עזבה את התיכון, מה שמטריד גם הוא כמה מהר ובשמחה השארנו האשימו את מק'הנרי מבלי לדעת לגמרי -- או, כך נראה, אכפת מהצד השני של הסיפור. הסרטון שפורסם - על ידי חברת הגרר - עבר עריכה מרובה וכלל רק את התגובות של מק'הנרי, לא את הערות העובדת שאולי התגרה בה ותרמה לוויכוח שמתגבר בבירור ככל שהסרטון נמשך. מק'הנרי ידע שהיא מוקלטת; בשלב מסוים, היא מביטה ישירות במצלמה. העובד אף מאיים לפרסם את הסרטון ברבים. האם מק'הנרי המשיכה ללכת כי יש לה רצף של הרס עצמי? או בגלל שהיא באמת לא יכלה להתאפק? או האם היא הייתה בטוחה שכל עדות וידאו תראה שיש שני אנשים ששיחקו במשחק הספציפי הזה? איך בריט מק'הנרי הייתה יכולה להגיב. בימינו, אין דבר שאנחנו אוהבים יותר מאשר דוגמה של מפורסמת נופלת מהחסד, בין אם זו לינדזי לוהן או בריאן וויליאמס או בריט מק'הנרי, שנשפטה לא על פי העובדות אלא על מה שאנו שמחים במיוחד באמונה: שהעל- מיוחסים ומפורסמים למחצה אינם ראויים בהכרח למשפט הוגן. המחיר הגבוה של שיימינג ציבורי באינטרנט. בטח, מק'הנרי כנראה מרגיש זכאי, אבל זה גם מה שאנחנו עושים. אנחנו חברה אובססיבית להעמיד סלבריטאים על הדום -- לחגוג אותם, לפצות אותם. ובכל זאת, כאשר, ברגע של תסכול ולחץ, מק'הנרי נותנת לזכאות שהוענקה לה לנצח על פני נשימה עמוקה והסתלקות, אנחנו בדיוק שם כדי לדרוש לדעת מה נותן לה את העצבים. אתה יודע מה נותן לה את העצבים? אנחנו עושים. (תהיו כנים: מתי בפעם האחרונה הייתה לכם חוויה חמה ומטושטשת במגרש הגרירה?) אבל אנחנו באמת לא יותר טובים ממנה. הבעיה עם מדיה חברתית, והתלות שלנו בה, היא שהיא מאפשרת לאנשים להציג ולקבל איזו זווית שהם רוצים, מוטה או לא, הוגנת או לא. זה "כוחה של העיתונות" ללא האובייקטיביות או האחריות הנדרשת מהעיתונות בפועל. וזה אפשר ערנות מסוכנת שהופכת את מי שמשתמש בכוח הזה לא שונה מאלה שהם כביכול מתגייסים נגדם. תחשוב על זה. מי היה גרוע יותר: מק'הנרי או האנשים שפרסמו את הסרטון הזה לציבורי, ומי עשו זאת מבלי למלא את חלקם בשיחה? מי יותר גרוע: בריט מק'הנרי על כך שהיא לועגת בילדותיות לשיניו הרעות של עובד גרר בעימות, או המוני הטוויטר שקוראים לצדק ו"החזרת המעמד" - שמביעים דעות כמו, "חלק ממני מרגיש רע עבור בריט מק'הנרי. מסכן באמת מאמינה שהיא התקבלה לעבודה עבור 'מוח' ו'חינוך'? האם הם לא צריכים לפקפק אם, למעשה, מק'הנרי באמת יכלה לעמוד על שלה? מצטער להפר לך את זה, אבל בימים אלה, כולנו בריונים לפחות בריט מק'הנרי מחזיקה בזה.
סרטון מראה את כתבת ESPN בריט מק'הנרי גוערת ומזלזלת בעובד של חברת גרר.
דרקסלר: היא טעתה כשפעלה כך, אבל האם אנחנו לא ממהרים מדי לשפוט בלי לראות את הסרטון המלא?