Children should not be encouraged to play rugby at school because it is so dangerous, researchers have warned. They say as many as 1 in 8 will suffer injuries serious enough that they will need to miss at least seven training sessions or matches. These range from bruises and sprains to fractures, torn ligaments and at worst, concussion and damage to the brain and spinal cord. Scroll down for video . As many as 1 in 8 will suffer injuries serious enough that they will need to miss at least seven training sessions or matches. The Government wants rugby to be played more at school as part of plans to increase competitive sports, to curb rising levels of obesity. But Professor Allyson Pollock, an expert in Public Health at Queen Mary, University of London said these plans were ‘extremely worrying.’ The academic – whose son shattered his cheekbone playing rugby at school – said not enough was being done to monitor the number of injuries. Writing in the BMJ, she said the Government had a ‘duty to protect children from the risks of injury’ as part of a law enshrined by the United Nations. ‘Given that children are more susceptible to injuries such as concussion and often take longer to recover fully, the Government’s plan to increase funding of and participation in rugby in schools in the absence of a comprehensive system for injury surveillance and prevention is worrying.’ She added. ‘Only by collecting injury data and by providing feedback to individuals and organisations working on safety initiatives will the short and long term effects of injury prevention programmes, whether for rugby or any other sport, be known. ‘Many countries, including the UK, have inadequate child injury surveillance systems. Under the United Nations Convention on the Rights of the Child governments have a duty to protect children from risks of injury. Professor Allyson Pollock wants to see rugby made safer for children, with an end to scrums and tackles — where nearly all the injuries occur . ‘The UK government should ensure the safety and effectiveness of sports and that injury surveillance and prevention strategies are established before proceeding with its plans to target funding and increase participation in a high risk collision sport such as rugby.’ In New Zealand, the current holders of the Rugby World Cup, sports authorities monitor the number of rugby injuries compares to the population making it possible to work out how risky it is compared to other sports. She also pointed out that other countries such as New Zealand monitor the number of rugby injuries compares to the population. This makes it possible to work out how risky it is compared to other sports. Currently, rugby is mainly played at independent schools rather than state schools where the dominant sport for boys is football. But in 2012 the Government pledged to increase both girls’ and boys’ participation in rugby at school as part of a drive to boost competitive sports. Professor Pollock’s son Hugo suffered a shattered cheekbone playing rugby at school 11 years ago, when he was 14. In an article for the Mail, published in September, she described how his ‘face looked distorted’ and his ‘eye socket was hanging down’ She said: ‘I’m not calling for a ban on rugby at school. I’m calling for parents to be given information so they know the risks, and I want to see rugby made safer for children, with an end to scrums and tackles — where nearly all the injuries occur. ‘I’d like school rugby to become touch rugby, instead of contact rugby. All injuries should be recorded, and none should be acceptable or seen as ‘an act of God’. ‘Most of all, children should be safe at school.’ The Rugby Football Union – the professional body – has clear rules for school children and they are not allowed to tackle or form scrums until the age of ten. Even then, tackles are minimal and the referee will blow the whistle as soon as the player is brought to the ground. And a maximum of between three and five players from each team can take part in scrums – where they interlock over the ball – depending on their age. Currently, rugby is mainly played at independent schools rather than state schools where the dominant sport for boys is football . Children under 10 play touch rugby where they have to pass the ball to the other side as soon as an opponent makes contact with any part of their body. A spokesman for the RFU said: ‘We take player safety extremely seriously and this is at the core of all the training we deliver to coaches, referees and medics, at all levels of the game.‘We believe that rugby is a fantastic sport for children, and the physical and social benefits massively outweigh any potential drawbacks. ‘Among the many benefits rugby brings for children is an increase in confidence, self-esteem and self-discipline, as well as getting enjoyable physical exercise while working as part of a team, learning skills which help them in the wider world. ‘Teachers frequently comment on notable off pitch improvements when the sport is introduced in their schools.’
Injuries sustained in rugby can range from bruises to spinal cord damage .
Academics say government plans to increase school rugby games is risky .
Professor's son suffered horrendous injuries playing the sport aged 14 .
Allyson Pollock wants to see an end to tackling and scrums in the game .
אין לעודד ילדים לשחק רוגבי בבית הספר כי זה כל כך מסוכן, הזהירו חוקרים. הם אומרים שעד 1 מכל 8 יסבול מפציעות חמורות מספיק כדי שהם יצטרכו להחמיץ לפחות שבעה אימונים או משחקים. אלה נעים מחבלות ונקעים ועד שברים, רצועות קרועים ובמקרה הרע, זעזוע מוח ונזקים למוח ולחוט השדרה. גלול למטה לסרטון. עד 1 מכל 8 יסבול מפציעות חמורות מספיק כדי שהם יצטרכו להחמיץ לפחות שבעה אימונים או משחקים. הממשלה רוצה שרוגבי ישחק יותר בבית הספר כחלק מהתוכניות להגברת הספורט התחרותי, כדי לרסן את העלייה ברמות ההשמנה. אבל פרופסור אליסון פולוק, מומחה לבריאות הציבור בקווין מרי, אוניברסיטת לונדון אמר כי התוכניות הללו "מדאיגות ביותר." האקדמאי - שבנו ניפץ את עצם הלחי שלו כששיחק רוגבי בבית הספר - אמר שלא נעשה מספיק כדי לפקח על מספר פציעות. בכתבה ב-BMJ, היא אמרה שלממשלה יש "חובה להגן על ילדים מפני סיכונים של פציעה" כחלק מחוק המעוגן על ידי האו"ם. "בהתחשב בכך שילדים רגישים יותר לפציעות כמו זעזוע מוח ולעיתים קרובות לוקח זמן רב יותר להתאושש במלואו, התוכנית של הממשלה להגדיל את המימון וההשתתפות ברוגבי בבתי ספר בהיעדר מערכת מקיפה למעקב ומניעת פציעות מדאיגה." הוסיף. "רק על ידי איסוף נתוני פציעות ועל ידי מתן משוב ליחידים וארגונים הפועלים על יוזמות בטיחות, יידעו ההשפעות הקצרות והארוכות הטווח של תוכניות למניעת פציעות, בין אם מדובר ברוגבי או בכל ענף ספורט אחר. "במדינות רבות, כולל בריטניה, יש מערכות מעקב לא נאותות על פציעות ילדים. על פי אמנת האומות המאוחדות בדבר זכויות הילד על ממשלות מוטלת החובה להגן על ילדים מפני סיכוני פציעה. פרופסור אליסון פולוק רוצה לראות את הרוגבי הופך בטוח יותר לילדים, עם קץ לקשקושים והתמודדויות - שם כמעט כל הפציעות מתרחשות. "ממשלת בריטניה צריכה להבטיח את הבטיחות והיעילות של הספורט וכי ייקבעו אסטרטגיות מעקב ומניעת פציעות לפני שתמשיך עם תוכניותיה למקד מימון ולהגדיל את ההשתתפות בספורט התנגשות בסיכון גבוה כמו רוגבי." בניו זילנד, המחזיקים הנוכחיים של גביע העולם ברוגבי, רשויות הספורט עוקבות אחר מספר פציעות הרוגבי בהשוואה לאוכלוסיה, מה שמאפשר להבין עד כמה הוא מסוכן בהשוואה לענפי ספורט אחרים. היא גם ציינה שמדינות אחרות כמו ניו זילנד עוקבות אחר מספר פציעות הרוגבי בהשוואה לאוכלוסייה. זה מאפשר להבין עד כמה זה מסוכן בהשוואה לענפי ספורט אחרים. נכון לעכשיו, רוגבי משוחק בעיקר בבתי ספר עצמאיים ולא בבתי ספר ממלכתיים שבהם הספורט הדומיננטי עבור בנים הוא כדורגל. אבל בשנת 2012 הממשלה התחייבה להגביר את ההשתתפות של בנות וגם של בנים בראגבי בבית הספר כחלק מהמניע להגביר את הספורט התחרותי. בנו של פרופסור פולוק, הוגו, סבל מעצם לחיו מנופצת כששיחק רוגבי בבית הספר לפני 11 שנים, כשהיה בן 14. במאמר ב-Mail, שפורסם בספטמבר, היא תיארה כיצד "פניו נראו מעוותות" ו"ארובת העין שלו תלויה למטה" היא אמרה: 'אני לא קוראת לאסור על רוגבי בבית הספר. אני קורא לתת להורים מידע כדי שיידעו את הסיכונים, ואני רוצה לראות את הרוגבי הופך בטוח יותר לילדים, עם קץ לקשקושים והתמודדויות - שם כמעט כל הפציעות מתרחשות. "הייתי רוצה שרוגבי בית הספר יהפוך לרוגבי מגע, במקום רוגבי מגע. יש לתעד את כל הפציעות, ואף אחת מהן לא צריכה להיות מקובלת או להיראות כ"מעשה אלוהים". 'יותר מהכל, ילדים צריכים להיות בטוחים בבית הספר.' לאיגוד הכדורגל של רוגבי - הגוף המקצועי - יש כללים ברורים לילדי בית הספר והם אינם רשאים להתמודד או ליצור סקרום עד גיל עשר. גם אז, תיקולים מינימליים והשופט ישרוק ברגע שהשחקן יובא לקרקע. ומקסימום בין שלושה לחמישה שחקנים מכל קבוצה יכולים לקחת חלק ב-scrums - שם הם משתלבים על הכדור - בהתאם לגילם. נכון לעכשיו, רוגבי משוחק בעיקר בבתי ספר עצמאיים ולא בבתי ספר ממלכתיים שבהם הספורט הדומיננטי עבור בנים הוא כדורגל. ילדים מתחת לגיל 10 משחקים רוגבי מגע שבו הם צריכים להעביר את הכדור לצד השני ברגע שיריב יוצר מגע עם חלק כלשהו בגופם. דובר מטעם ה-RFU אמר: "אנו מתייחסים ברצינות רבה לבטיחות השחקנים וזהו הליבה של כל האימונים שאנו מעבירים למאמנים, שופטים וחובשים, בכל רמות המשחק. "אנו מאמינים שרוגבי הוא ספורט פנטסטי עבור ילדים, והיתרונות הפיזיים והחברתיים עולים במידה ניכרת על כל החסרונות הפוטנציאליים. "בין היתרונות הרבים שמביא רוגבי לילדים הוא עלייה בביטחון העצמי, בהערכה העצמית ובמשמעת העצמית, כמו גם ביצוע פעילות גופנית מהנה תוך כדי עבודה כחלק מצוות, לימוד מיומנויות המסייעות להם בעולם הרחב. "מורים מרבים להעיר על שיפורים בולטים מחוץ למגרש כאשר הספורט מוצג בבתי הספר שלהם."
פציעות שנגרמו בראגבי יכולות לנוע בין חבורות לנזק לחוט השדרה.
אקדמאים אומרים שתוכניות הממשלה להגדיל את משחקי הרוגבי בבתי הספר מסוכנות.
בנו של פרופסור סבל מפציעות איומות בספורט בגיל 14.
אליסון פולוק רוצה לראות סוף להתמודדות ולקליפות במשחק.