The city of Naypyidaw is shrouded in secrecy. It first became the capital of Myanmar a decade ago, after the government decided to move the capital from Yangon (also known as Rangoon) with minimal explanation. Since then, although developed to be the size of 120 Manhattans and to have space for up to one million residents, it remains a relative ghost town. Scroll down for video . Myanmar's newly-built capital city, Naypyidaw, is shrouded in secrecy, after the government decided to move the capital from Yangon . Built mainly for government staff, locals only come to live in the city, which looks more like no man's land than a booming metropolis, if they need to for work. The super-sized highways have up to 20 lanes and are built to be big enough for government SUVs, though some report that the massive roads were also constructed as runways to accommodate the landings of military. Official records state the population is just over 924,000, though any photographs taken would beg to differ. The streets are barren, with just a handful of individuals spotted walking or cycling through the secluded capital at any given point during the day. The city was developed mostly for government staff, including residential zones to house employees in four-storey apartment blocks . Despite a reported population of 924,000, the city's streets are barren and it's rare to see more than a couple of people at any given time . The building of Naypyidaw began in 2002, with it location chosen in the middle of a jungle that hadn't been lived in for more than 2,000 years. Although some government workers moved to the new capital at the beginning of 2005, many employees were separated from their families due to a lack of schools and other amenities. Split into various zones, the city keeps the government ministries far from the military area and there is also a designated commercial zone and hotel zone, despite a lack of tourism in the region. Burmese workers walk past the massive Parliament building surrounded by high gates and empty 10 lane roads . A street sweeper cleans this empty super-sized highway in the seemingly secluded capital city by hand with a broom . The residential areas are carefully organised into 1,200 four-storey apartment blocks. The roofs of the buildings are colour-coded by the jobs of their inhabitants. Despite the government-issued housing, many of the residents still live in slums. When it comes to recreational activities, there's the beautiful Uppatansanti Pagoda, which is similar in size and shape to the Shwedagon Pagoda in Yangon, as well as several parks and gardens, including a water fountain complex that hosts a musical light show each night. Foreigners and investors aren't keen to visit the secluded city and foreign aid workers prefer to commute daily from Yangon . But there are not many people around to enjoy the sights. Reportedly, foreigners and investors aren't keen to visit, especially amid travel agent reports that the area may be 'dangerous,' and foreign aid workers who have visited the city in an official capacity are apparently so spooked by the eerie emptiness that they prefer to commute in daily from Yangon. Despite the fact that the government set aside almost 5 acres of land each for foreign embassies and headquarters of UN missions, only the Bangladeshi embassy has moved to Naypyidaw so far.
The Burmese capital was moved from Yangon (Rangoon) to Naypyidaw, inexplicably, about a decade ago .
Despite multi-million dollar efforts to build up the city, foreigners are not keen to visit and locals refuse to relocate .
The official numbers reveal a population of 924,000, but rarely have people been photographed walking outside .
העיר נייפיידאו עטופה בסודיות. היא הפכה לראשונה לבירת מיאנמר לפני עשור, לאחר שהממשלה החליטה להעביר את הבירה מיאנגון (הידועה גם בשם רנגון) במינימום הסבר. מאז, למרות שפותחה להיות בגודל של 120 מנהטן וכדי להכיל עד מיליון תושבים, היא נותרה עיר רפאים יחסית. גלול למטה לסרטון. עיר הבירה החדשה של מיאנמר, Naypyidaw, עטופה בסודיות, לאחר שהממשלה החליטה להעביר את הבירה מיאנגון. נבנה בעיקר עבור עובדי ממשלה, המקומיים מגיעים רק לגור בעיר, שנראית יותר כמו שטח הפקר מאשר מטרופולין פורחת, אם הם צריכים לעבוד. לכבישים המהירים הגדולים יש עד 20 נתיבים והם בנויים כדי להיות גדולים מספיק עבור רכבי שטח ממשלתיים, אם כי חלקם מדווחים שהכבישים המסיביים נבנו גם כמסלולי המראה כדי להכיל את נחיתות הצבא. רישומים רשמיים מציינים שהאוכלוסיה היא קצת יותר מ-924,000, אם כי כל התמונות שצולמו יתבקשו להיות שונות. הרחובות עקרים, כשרק קומץ בודדים נצפו הולכים או רוכבים על אופניים דרך הבירה המבודדת בכל נקודה נתונה במהלך היום. העיר פותחה בעיקר עבור עובדי ממשלה, כולל אזורי מגורים כדי לשכן עובדים בבנייני דירות בני ארבע קומות. למרות דיווח על אוכלוסייה של 924,000, רחובות העיר עקרים ונדיר לראות יותר מזוג אנשים בכל זמן נתון. הבניין של Naypyidaw החל בשנת 2002, כאשר המיקום שלו נבחר באמצע ג'ונגל שלא חיו בו יותר מ-2,000 שנה. למרות שחלק מעובדי הממשלה עברו לבירה החדשה בתחילת 2005, עובדים רבים הופרדו ממשפחותיהם עקב מחסור בבתי ספר ובמתקנים אחרים. מפוצלת לאזורים שונים, העיר מרחיקה את משרדי הממשלה מהשטח הצבאי ויש גם אזור מסחרי ואזור מלונות ייעודיים, למרות מחסור בתיירות באזור. פועלים בורמזים חולפים על פני בניין הפרלמנט העצום המוקף בשערים גבוהים וכבישים ריקים של 10 נתיבים. מטאטא רחובות מנקה ביד את הכביש המהיר הסופר-גדול הזה בעיר הבירה המבודדת לכאורה עם מטאטא. אזורי המגורים מאורגנים בקפידה ל-1,200 בלוקי דירות בני ארבע קומות. גגות הבניינים מקודדים בצבע לפי מקומות העבודה של תושביהם. למרות הדיור שהונפקו על ידי הממשלה, רבים מהתושבים עדיין חיים בשכונות עוני. כשזה מגיע לפעילויות פנאי, יש את פגודת אופטנסנטי היפהפייה, שדומה בגודלה ובצורתה לפגודת שוודגון ביאנגון, כמו גם כמה פארקים וגנים, כולל מתחם מזרקות מים שמארח בכל ערב מופע אור מוזיקלי. זרים ומשקיעים לא מתלהבים לבקר בעיר המבודדת ועובדי סיוע זרים מעדיפים לנסוע מדי יום מיאנגון. אבל אין הרבה אנשים בסביבה ליהנות מהמראות. על פי הדיווחים, זרים ומשקיעים לא מתלהבים לבקר, במיוחד על רקע דיווחים של סוכני נסיעות שהאזור עלול להיות 'מסוכן', ועובדי סיוע זרים שביקרו בעיר בתפקיד רשמי כנראה כל כך מבוהלים מהריקנות המפחידה שהם מעדיפים לנסוע מדי יום מיאנגון. למרות העובדה שהממשלה הפרישה כמעט 5 דונם של אדמה כל אחת לשגרירויות זרות ולמטות של נציגויות האו"ם, רק שגרירות בנגלדש עברה ל-Naypyidaw עד כה.
בירת בורמה הועברה מיאנגון (רנגון) לניפיידאו, באופן בלתי מוסבר, לפני כעשור.
למרות מאמצים של מיליוני דולרים לבנות את העיר, זרים לא נלהבים לבקר ומקומיים מסרבים לעבור דירה.
המספרים הרשמיים חושפים אוכלוסייה של 924,000, אך לעתים רחוקות צולמו אנשים כשהם הולכים בחוץ.