(CNN)The justices of the Supreme Court practice politics as much as law -- and that will be clearer than ever when the issue of same-sex marriage comes before the court on Tuesday. Public opinion on same-sex marriage has turned upside down since the Supreme Judicial Court in Massachusetts first legalized the practice in 2003. Overwhelming opposition has turned into substantial majority support, especially among young people of all political persuasions. Even the name of the issue has changed -- to marriage equality. Of course, the Constitution has not changed since 2003, a point that will surely be made by such opponents of same-sex marriage as Justice Antonin Scalia. To originalists like Scalia -- those who believe the Constitution should be interpreted only as it was originally understood by the framers -- the idea of a constitutional right to same-sex marriage is anathema. To them, the Constitution means only what it meant to those who wrote it -- and James Madison (or the authors of the 14th Amendment, just after the Civil War) never gave a thought to whether they were granting gay people the right to marry. But the Supreme Court has always been about a lot more than the intentions of the framers. And public opinion is just one of the extrajudicial factors that the justices sometimes take into consideration. In 1954, the Supreme Court ruled unanimously that public schools could no longer segregate students by race, even though the authors of the 14th Amendment clearly considered segregated schools to be permissible. Chief Justice Earl Warren, who wrote the opinion in Brown v. Board of Education, recognized that the world had changed, especially in light of the Cold War. Warren knew that segregated schools damaged the United States' reputation in the contest for hearts and minds around the world, and he steered the court accordingly. Warren's motives had nothing to do with the framers' intentions, and little to do with the words of the Constitution itself, but these kinds of motivations have been common throughout the history of the Supreme Court. There are risks, of course, when the justices are guided by more than the text and history of the Constitution. Like everyone else, the justices have imperfect instincts when it comes to measuring public attitudes. Justice Ruth Bader Ginsburg is a fervent supporter of abortion rights for women, but she has expressed reservations about the court's decision in Roe v. Wade, the 1973 ruling that required all 50 states to legalize abortion. She has argued that the court interrupted a political process for legalization that was already underway, and that the case ignited a backlash that wound up hurting the cause of abortion rights. Her position is debatable on several scores. Abortion rights were not ascendant everywhere in the '70s, and opponents were already well mobilized. But Ginsburg's misgivings about Roe have served as an important backdrop to the Supreme Court's consideration of same-sex marriage. Still, when it comes to Supreme Court decisions, it is usually safe to bet that a majority of the justices will come down on the side favored by most of the public. In any case, as we head into the argument, it looks like most of the justices have already made up their minds. After the court decided United States v. Windsor in 2013, which invalidated most of the 1996 law known as the Defense of Marriage Act, more than a dozen federal district courts around the county said the reasoning of that case required the legalization of same-sex marriage. These judges allowed these marriages to begin taking place around the country. Supporters of the existing laws went to the Supreme Court and asked for stays of the lower court rulings, because the justices themselves had not yet permitted the marriages to take place. But in each case, the Supreme Court denied the stays and allowed same-sex marriages to proceed -- those marriages are now legal in 37 states and the District of Columbia. In a brief dissenting opinion from the failure to grant the stays, Justice Clarence Thomas suggested the issue had already been settled in the minds of his colleagues. "This acquiescence [in allowing marriages to proceed] may well be seen as a signal of the court's intended resolution of that question," Thomas wrote. "This is not the proper way to discharge our ... responsibilities." But Thomas only drew Scalia to join his dissent, suggesting that even fellow conservatives Chief Justice John Roberts and Samuel Alito saw the writing on the wall. In any case, at oral argument, we'll get a clue what the justices are thinking about the issue. But we already know that their decision, like so many in the court's history, will be based on a great deal more than the text of the Constitution.
Jeffrey Toobin: SCOTUS to decide same-sex marriage as U.S. largely in favor. Did framers intend this? That doesn't always matter .
He says originalists on the court may hew to conservative view, but most of the justices have given clues that they see writing on wall .
(CNN) שופטי בית המשפט העליון עוסקים בפוליטיקה לא פחות ממשפטים - וזה יהיה ברור מתמיד כשנושא הנישואים החד-מיניים יעלה לבית המשפט ביום שלישי. דעת הקהל על נישואים חד-מיניים התהפכה מאז שבית המשפט העליון במסצ'וסטס אישר את הנוהג לראשונה בשנת 2003. התנגדות מוחצת הפכה לתמיכה של רוב ניכר, במיוחד בקרב צעירים מכל השכנועים הפוליטיים. אפילו שם הנושא השתנה - לשוויון נישואין. כמובן, החוקה לא השתנתה מאז 2003, נקודה שבוודאי תעלה על ידי מתנגדי נישואים חד-מיניים כמו השופט אנטונין סקאליה. למקוריים כמו סקאליה - אלה שמאמינים שהחוקה צריכה להתפרש רק כפי שהיא הובנה במקור על ידי המנסחים - הרעיון של זכות חוקתית לנישואים חד מיניים הוא אימה. עבורם, החוקה אומרת רק את המשמעות של אלה שכתבו אותה - וג'יימס מדיסון (או מחברי התיקון ה-14, מיד לאחר מלחמת האזרחים) מעולם לא חשבו אם הם מעניקים להומוסקסואלים את הזכות להינשא. . אבל בית המשפט העליון תמיד עסק בהרבה יותר מהכוונות של הממסגרים. ודעת הקהל היא רק אחד הגורמים החוץ-משפטיים שהשופטים לוקחים לפעמים בחשבון. בשנת 1954 קבע בית המשפט העליון פה אחד שבתי ספר ציבוריים אינם יכולים עוד להפריד תלמידים לפי גזע, למרות שמחברי התיקון ה-14 ראו בבירור כי בתי ספר מופרדים מותרים. השופט העליון ארל וורן, שכתב את חוות הדעת ב-Brown v. Board of Education, הכיר בכך שהעולם השתנה, במיוחד לאור המלחמה הקרה. וורן ידע שבתי ספר מופרדים פגעו במוניטין של ארצות הברית בתחרות על הלב והמוח ברחבי העולם, והוא כיוון את בית המשפט בהתאם. למניעים של וורן לא היה שום קשר לכוונותיהם של הממסגרים, ומעט עם דברי החוקה עצמה, אבל מניעים מסוג זה היו נפוצים לאורך ההיסטוריה של בית המשפט העליון. ישנם סיכונים, כמובן, כאשר השופטים מונחים על ידי יותר מאשר הטקסט וההיסטוריה של החוקה. כמו כולם, לשופטים יש אינסטינקטים לא מושלמים בכל הנוגע למדידת עמדות הציבור. השופטת רות באדר גינסבורג היא תומכת נלהבת בזכויות הפלות לנשים, אך היא הביעה הסתייגות מהחלטת בית המשפט ב-Roe v. Wade, פסק הדין מ-1973 שחייב את כל 50 המדינות לאשר הפלות. היא טענה כי בית המשפט קטע הליך פוליטי ללגליזציה שכבר היה בעיצומו, וכי המקרה הצית תגובה נגדית שהסתיימה בפגיעה בעניין הזכויות להפלות. עמדתה שנויה במחלוקת במספר נקודות. זכויות הפלות לא עלו בכל מקום בשנות ה-70, והמתנגדים כבר היו מגויסים היטב. אבל החששות של גינסבורג בנוגע לרו שימשו רקע חשוב לבחינת נישואים חד מיניים של בית המשפט העליון. ובכל זאת, בכל הנוגע להחלטות בית המשפט העליון, בדרך כלל ניתן להמר שרוב השופטים ירדו לצד המועדף על רוב הציבור. בכל מקרה, כשאנחנו נכנסים לוויכוח, נראה שרוב השופטים כבר החליטו. לאחר שבית המשפט החליט ארצות הברית נגד וינדזור ב-2013, אשר פסל את רוב החוק משנת 1996 הידוע כחוק ההגנה על הנישואין, יותר מתריסר בתי משפט מחוז פדרליים ברחבי המחוז אמרו שהנימוק של המקרה הזה מחייב הלגליזציה של חד-מיני. נישואים. שופטים אלה אפשרו לנישואים אלה להתחיל להתקיים ברחבי הארץ. תומכי החוקים הקיימים פנו לבית המשפט העליון וביקשו עיכוב פסקי הדין של בית המשפט קמא, משום שהשופטים עצמם טרם התירו את קיום הנישואים. אבל בכל אחד מהמקרים, בית המשפט העליון דחה את השהות ואיפשר לנישואים חד מיניים להתקדם - נישואים אלה חוקיים כעת ב-37 מדינות ובמחוז קולומביה. בחוות דעת מנוגדת קצרה מהכישלון במתן העיכובים, השופט קלרנס תומאס הציע שהנושא כבר הוסדר בתודעתם של עמיתיו. "השלמה זו [באפשרות לנישואים להתקדם] עשויה בהחלט להיראות כאות לפתרון המיועד של בית המשפט בשאלה זו", כתב תומס. "זו לא הדרך הנכונה למלא את... האחריות שלנו". אבל תומס רק משך את סקאליה להצטרף להתנגדותו, מה שמרמז שאפילו עמיתיהם השמרנים הראשיים ג'ון רוברטס וסמואל אליטו ראו את הכתובת על הקיר. בכל מקרה, בטיעון בעל פה, נקבל רמז מה חושבים השופטים על הנושא. אבל אנחנו כבר יודעים שהחלטתם, כמו רבים כל כך בתולדות בית המשפט, תתבסס על הרבה יותר מהנוסח של החוקה.
ג'פרי טובין: SCOTUS יחליט על נישואים חד מיניים כמו ארה"ב בעיקר בעד. האם מסגרים התכוונו לזה? זה לא תמיד משנה.
הוא אומר שמקוריים בבית המשפט אולי חוצבים להשקפה שמרנית, אבל רוב השופטים נתנו רמזים שהם רואים כתובה על הקיר.