The Residence: Inside The Private World Of The White House . by Kate Andersen Brower . (Harper £18.99) For Americans, the White House is as iconic and royal a palace as you can get. For non-Americans, it is a respected power symbol,but not one to be especially loved. Kate Brower, an American journalist assigned to cover the Obama White House, became intrigued by the workings of the mansion after watching Downton Abbey.She set about interviewing the staff, who number at least 100, to build up a comparable picture of the American version of Upstairs, Downstairs. The staff all live out in Washington and commute in. The hours are long. Those on duty cannot go home until the President retires and goes to bed. So they see little of their families and are often divorced as a result. The pay is not great, but the job is prestigious and passed by personal recommendation among friends. Most of them have stayed there for 20 years or more. Ronald Reagan (pictured with his wife, Nancu) , on the other hand, was over-chummy, so eager to talk to them that servants actually tried to dodge him in order not to get caught for hours . The West Wing is the President’s office quarters; the East Wing belongs to the First Lady and her office staff. ‘The Residence’, as the living quarters are called, really begins on the second floor and is kept hidden from the hundreds of tourists who parade through the state rooms every afternoon. Keeping the organisation running smoothly, from the workshops in the basement to the snipers on the roof, is a complex operation. It costs money — $13 million a year from government funds, plus a hefty contribution from the First Family itself. Presidents and their wives have to pay for their own food and drink and that of their personal guests. They are also charged for dry-cleaning. Even well-heeled First Ladies are always appealing to keep the bills down, especially in the kitchens where top chefs are above such considerations as cost. Jackie Kennedy was heard to complain: ‘We haven’t nearly as much money as you read in the papers’; while the Carters even asked the kitchen to serve them leftovers for their personal meals. The White House is never untenanted. The changeover of President takes place at 12 noon on Inauguration Day. Between then and 5pm, the entire moving out and in of the two families and their respective belongings has to be completed. The staff include ushers, chefs, maids, doormen, engineers, plumbers, full-time florists (the flower bill is enormous), even calligraphers who are kept busy writing invitations in fine script. But the glory of the place is its corps of butlers — six of them full-time, plus dozens more called in for big receptions, parties and dinners. Even well-heeled First Ladies are always appealing to keep the bills down, Jackie Kennedy (pictured with her John F Kennedy) was heard to complain: ‘We haven’t nearly as much money as you read in the papers’ Most, by tradition, are black. There is a picture of ten of them taking a break between courses in their black ties. What is the collective noun for such a fine body of men? A bevy of butlers? The Kennedys and the Clintons liked staying up late and entertaining until 2am, which meant that those on duty didn’t get home until much later than that. This didn’t go down well. Oddly enough, the best-liked couple were the older Bushes — George H. W. and his wife, Barbara, who were used to having plenty of servants and were relaxed and genuinely concerned about them. The black staff, especially the elderly butlers who remembered segregation, are especially proud to serve the Obamas as the first black presidential family. One found Obama and his wife, Michelle, celebrating gaining The White House on their first night there with an impromptu dance to a record by Mary J. Blige. And yet the Obamas have turned out to be rather reserved and distant with the staff — even, says one, ‘stand-offish’. Ronald Reagan, on the other hand, was over-chummy, so eager to talk to them that servants actually tried to dodge him in order not to get caught for hours. He had a disconcerting habit of sitting around naked reading the newspapers. His wife, Nancy, by contrast, was a martinet who collected Limoges china. Woe betide anyone who broke a piece. She would call a servant to say that the lights needed turning on when the switch was within easy reach. When she was going to be difficult about the meal service, which was frequently, she would send for the chef, cock her head on one side and smile — and then find fault, usually with the desserts served by chef Roland Mesnier. Unlike some presidential couples, the Clintons (pictured) used to share a bedroom — until the Lewinsky scandal - when Bill was relegated to the sofa in the study for a matter of time . Once, she decided at the last moment that the dessert for a state dinner should be sugar baskets each containing three sugar tulips. Chef Roland objected: ‘But there are only two days left until the dinner!’ She cocked her head: ‘Roland, you have two days and two nights before the dinner.’ Richard Nixon installed a bowling alley in the basement. He used to wander into the kitchens for a chat and discovered a washer-up who was also a keen bowler. They went on playing until 2am. Nixon then wrote a note to the man’s wife to explain why he was so late home. The Carters made news by appointing a convicted murderess as nanny to their daughter, Amy. Rosalynn Carter was convinced she was innocent, and the first family’s confidence was justified when the verdict was reversed. Unlike some presidential couples, the Clintons used to share a bedroom — until the Lewinsky scandal reached its height in 1998. For three or four months, Hillary made Bill sleep on a sofa in a study attached to the bedroom. Most women on the staff thought he’d got what he deserved. The feuding Clintons were the talk of the staff, who overheard their bad language and the sound of objects being thrown in bedrooms. Hillary’s voice screaming ‘Goddam bastard!’ was followed by a heavy thud. Much blood was discovered all over the bed. No one believed that her husband, who needed several stitches, had walked into a bathroom door in the dark, as he explained. ‘We’re pretty sure she clocked him with a book,’ said one member of staff. There were certainly plenty to hand — there were at least 20 on the Clintons’ bedside tables, including the Bible. But the biggest disturber of the peace was the huge bully from Texas, Lyndon B. Johnson, who succeeded the assassinated J. F. Kennedy. He gloried in his size (6 ft 3 in) and his achievements. He had TV sets installed everywhere and kept several on loudly as he watched himself in the newscasts. He undressed in front of the staff and gave them instructions while sitting on the lavatory, whose seat had to be replaced with a bigger one when he broke it. He drove the plumbers to nervous breakdowns over his shower. It was never hot enough nor strong enough for him. They replaced one after the other until the water came out as if from a fire hose and the heat generated set off the fire alarm. One water jet had to be aimed precisely at his penis (which he called ‘Jumbo’) and another up his rear end. He raged at the plumbers until he got satisfaction. Such was the man who escalated the Vietnam War.
For non-Americans the White House it is a respected power symbol .
A journalist assigned to cover the Obama White House became intrigued .
She interviewed staff to get an insight into the inner workings of the house .
המגורים: בתוך העולם הפרטי של הבית הלבן. מאת קייט אנדרסן ברואר. (Harper £18.99) עבור האמריקאים, הבית הלבן הוא ארמון איקוני ומלכותי ככל שתוכל. עבור לא אמריקאים, זה סמל כוח מכובד, אבל לא כזה שאוהבים במיוחד. קייט ברואר, עיתונאית אמריקאית שהופקדה לסקר את הבית הלבן של אובמה, הסתקרנה מעבודות האחוזה לאחר שצפתה בדאונטון אבי. היא החלה לראיין את הצוות, שמונה לפחות 100, כדי לבנות תמונה דומה של הגרסה האמריקאית של למעלה, למטה. כל הצוות גר בוושינגטון ונכנס פנימה. השעות ארוכות. התורנים לא יכולים ללכת הביתה עד שהנשיא יפרוש והולך לישון. אז הם רואים מעט את משפחותיהם ולעתים קרובות הם גרושים כתוצאה מכך. השכר לא גדול, אבל המשרה יוקרתית ועברה בהמלצה אישית של חברים. רובם שוהים שם 20 שנה או יותר. רונלד רייגן (בתמונה עם אשתו, Nancu), לעומת זאת, היה חביב יתר על המידה, כל כך להוט לדבר איתם עד שמשרתים ממש ניסו להתחמק ממנו כדי לא להיתפס במשך שעות. האגף המערבי הוא מגורי משרדו של הנשיא; האגף המזרחי שייך לגברת הראשונה ולצוות המשרד שלה. 'המגורים', כפי שמכונים המגורים, מתחילים באמת בקומה השנייה ונשמר מוסתר ממאות התיירים המטיילים בחדרי המדינה מדי אחר צהריים. שמירה על תקינות הארגון, מהסדנאות במרתף ועד הצלפים על הגג, היא פעולה מורכבת. זה עולה כסף - 13 מיליון דולר בשנה מכספי הממשלה, בתוספת תרומה נכבדה מהמשפחה הראשונה עצמה. נשיאים ונשותיהם צריכים לשלם עבור האוכל והשתייה שלהם ושל האורחים האישיים שלהם. הם מחויבים גם עבור ניקוי יבש. אפילו גברות ראשונות עם עקבות טובות תמיד מושכות לשמור על החשבונות, במיוחד במטבחים שבהם שפים מובילים הם מעל שיקולים כמו עלות. ג'קי קנדי ​​נשמעה מתלונן: 'אין לנו כמעט כסף כמו שקראתם בעיתונים'; בעוד שהקרטרס אפילו ביקשו מהמטבח להגיש להם שאריות לארוחות האישיות שלהם. הבית הלבן לעולם אינו מושכר. החלפת הנשיא מתקיימת בשעה 12 בצהריים ביום ההשבעה. בין אז לשעה 17:00 יש להשלים את כל היציאה והכניסה של שתי המשפחות וחפציהן. הצוות כולל סדרנים, שפים, עוזרות, שוערים, מהנדסים, שרברבים, חנויות פרחים במשרה מלאה (חשבון הפרחים עצום), אפילו קליגרפים שעסוקים בכתיבת הזמנות בכתב משובח. אבל התהילה של המקום היא חיל המשרתים שלו - שישה מהם במשרה מלאה, ועוד עשרות נקראו לקבלות פנים גדולות, מסיבות וארוחות ערב. אפילו גבירות ראשונות עם עקבות טובות תמיד מבקשות לשמור על השטרות, ג'קי קנדי ​​(בתמונה עם ג'ון קנדי ​​שלה) נשמעה מתלוננת: "אין לנו כמעט כל כך הרבה כסף כמו שקראתם בעיתונים" הכי הרבה, לפי המסורת , הם שחורים. יש תמונה של עשרה מהם עושים הפסקה בין הקורסים בעניבותיהם השחורות. מהו שם העצם הקולקטיבי לגוף כה משובח של גברים? שלל משרתים? בני הזוג קנדי ​​והקלינטונים אהבו להישאר ערים עד מאוחר ולארח עד 02:00, מה שאומר שהתורנים לא הגיעו הביתה עד הרבה יותר מאוחר מזה. זה לא הלך טוב. למרבה הפלא, הזוג האהוב ביותר היה בוש המבוגר יותר - ג'ורג' הוו ואשתו ברברה, שהיו רגילים לשפע של משרתים והיו רגועים ומודאגים באמת. הצוות השחור, במיוחד המשרתים הקשישים שזכרו את ההפרדה, גאים במיוחד לשרת את בני הזוג אובמה כמשפחה הנשיאותית השחורה הראשונה. אחד מהם מצא את אובמה ואשתו, מישל, חוגגים את זכייתם בבית הלבן בערב הראשון שלהם שם עם ריקוד מאולתר לתקליט של מרי ג'יי בלייג'. ובכל זאת, התברר שבני הזוג אובמה היו די מסויגים ומרוחקים מהצוות - אפילו, אומר אחד, 'עומדים'. רונלד רייגן, לעומת זאת, היה חביב יתר על המידה, כל כך להוט לדבר איתם עד שמשרתים ממש ניסו להתחמק ממנו כדי לא להיתפס במשך שעות. היה לו הרגל מדאיג לשבת עירום וקורא עיתונים. אשתו, ננסי, לעומת זאת, הייתה מרטינטית שאספה את סין של לימוז'ס. אוי לכל מי ששבר חתיכה. היא הייתה מתקשרת למשרת כדי לומר שצריך להדליק את האורות כשהמתג בהישג יד. כשהתכוונה להקשות על שירות הארוחות, שהיה לעתים קרובות, היא הייתה שולחת את השף, מניפה את ראשה בצד אחד וחייכת - ואז מוצאת פגם, בדרך כלל בקינוחים שהגיש השף רולנד מסנייה. בניגוד לכמה זוגות נשיאותיים, בני הזוג קלינטון (בתמונה) נהגו לחלוק חדר שינה - עד שערוריית לוינסקי - כאשר ביל נדחק לספה בחדר העבודה לעניין של זמן. פעם אחת, היא החליטה ברגע האחרון שהקינוח לארוחת ערב ממלכתית צריך להיות סלי סוכר שכל אחד מהם מכיל שלושה צבעוני סוכר. השף רולנד התנגד: 'אבל נשארו רק יומיים עד לארוחת הערב!' היא הניפה את ראשה: 'רולנד, יש לך יומיים ושני לילות לפני הארוחה.' ריצ'רד ניקסון התקין באולינג במרתף. הוא נהג לשוטט למטבחים לשיחה וגילה שוטף שהיה גם שחקן כדורי נלהב. הם המשיכו לשחק עד 2 בלילה. לאחר מכן כתב ניקסון פתק לאשתו של האיש כדי להסביר מדוע איחר כל כך הביתה. הקרטרס הביאו חדשות על ידי מינוי רוצחת מורשעת כמטפלת לבתם, איימי. רוזלין קרטר הייתה משוכנעת שהיא חפה מפשע, והאמון של המשפחה הראשונה היה מוצדק כאשר פסק הדין בוטל. בניגוד לכמה זוגות נשיאותיים, בני הזוג קלינטון נהגו לחלוק חדר שינה - עד ששערוריית לוינסקי הגיעה לשיאה בשנת 1998. במשך שלושה או ארבעה חודשים גרמה הילרי לביל לישון על ספה בחדר עבודה המחובר לחדר השינה. רוב הנשים בצוות חשבו שהוא קיבל את מה שמגיע לו. הקלינטונים המתקוטטים היו שיחת הצוות, ששמע את שפתם הרעה ואת קולם של חפצים שנזרקים לחדרי השינה. קולה של הילרי שצורח 'אלוהים אדירים!' מלווה בחבטה חזקה. דם רב התגלה בכל המיטה. איש לא האמין שבעלה, שהיה זקוק למספר תפרים, נכנס לדלת חדר האמבטיה בחושך, כפי שהסביר. "אנחנו די בטוחים שהיא סימנה אותו עם ספר", אמר אחד מחברי הצוות. בהחלט היו הרבה בהישג יד - היו לפחות 20 על שידות המיטה של ​​בני הזוג קלינטון, כולל התנ"ך. אבל המטריד הגדול ביותר של השלום היה הבריון הענק מטקסס, לינדון ב' ג'ונסון, שירש את ג'יי.פ. קנדי ​​שנרצח. הוא התפאר בגודלו (6 רגל 3 אינץ') ובהישגיו. התקינו לו מכשירי טלוויזיה בכל מקום והחזיק כמה דולקים בקול רם בזמן שצפה בעצמו במהדורות החדשות. הוא התפשט לעיני הצוות ונתן להם הוראות בישיבה על השירותים, שמושבו היה צריך להיות מוחלף בגדול יותר כששבר אותו. הוא הסיע את השרברבות להתמוטטויות עצבים מעל המקלחת שלו. זה אף פעם לא היה חם מספיק ולא חזק מספיק בשבילו. הם החליפו אחד אחרי השני עד שהמים יצאו כאילו מצינור כיבוי אש והחום שנוצר הפעיל את אזעקת האש. סילון מים אחד היה צריך להיות מכוון בדיוק לאיבר מינו (שהוא כינה 'ג'מבו') ואחר במעלה החלק האחורי שלו. הוא השתולל על השרברבים עד שקיבל סיפוק. כזה היה האיש שהסלים את מלחמת וייטנאם.
עבור לא אמריקאים הבית הלבן הוא סמל כוח מכובד.
עיתונאי שהוקצה לסקר את הבית הלבן של אובמה הסתקרן.
היא ראיינה צוות כדי לקבל תובנה על פעולתו הפנימית של הבית.