One of the less celebrated aspects of Richie Benaud’s remarkable career were his regular appearances in that part of the press box which houses the written journalists. Benaud was first and foremost a television broadcaster, a man of unusually wry wit who once responded on air to colleague Chris Broad’s malapropism (‘Honestly, you run out of expletives when describing the fielding of Jonty Rhodes’) without skipping a beat: ‘Which particular one did you have in mind?’ But Benaud also penned a regular column for the News of the World, taking his place among the hacks – not all TV men take the trouble – to craft his copy whenever a Test match was going on. Richie Benaud, pictured  in January 2013, has died  at the age of 84 after a battle with skin cancer . Benaud was one of cricket's great personalities and will be remembered for his dry wit and knowledge . Tributes are seen at the statue of Benaud at the Sydney Cricket Ground after his passing . It was said he would regularly file 700 or 800 words, of which maybe 150 or 200 would see the light of day. But, a professional to his core, Benaud kept on filing. He loved cricket, and he loved conveying his love, by visual means or verbal. That much was evident during his playing days. He won 63 Test caps between January 1952 and February 1964, collecting 248 wickets with his leg-spin (at a very good average of 27) and scoring 2,201 runs at 24. But it was the style as much as the stats. It was often an understated era, typified by Jim Laker’s steadfast refusal to celebrate any of the 19 wickets he took against Australia at Old Trafford in 1956 (Benaud c Statham b Laker 0; Benaud b Laker 18). Benaud did his best to change all that. Sport was fun, emotional and human: if he got a wicket, he’d do more than hitch his trousers up, Laker-style. He’d whoop and skip and jump: take a look on YouTube at him enjoying Bob Simpson’s slip catch at Old Trafford in 1961, where his leg-breaks spirited Australia to a come-from-behind win. These days players go further than that. But Benaud was their spiritual forefather. He loved not just cricket, but cricketers too. Not everyone was enamoured by his involvement in Kerry Packer’s rebellious World Series Cricket in the late 1970s. But WSC eventually forced the Establishment’s hand. Cricketers were soon paid a living wage, not the honorariums they had previously endured. Benaud’s involvement and influence were central to that. It was as a TV commentator that Benaud came into his own. When Wisden asked him in 2003 to dispense some advice to aspiring broadcasters, he suggested: ‘Put your brain into gear before opening your mouth.’ That style – laconic, considered, dry – would become his hallmark, together with an unfailing greeting: ‘Good morning, everyone.’ When Benaud welcomed viewers, they were able to relax: the cricket was about to begin. There were times when you might have longed for him to express himself more trenchantly, to air his opinions more clearly. Surely, you wondered, he must have felt strongly about subjects other than the front-foot no-ball law. But it was not his style – and he remained true to himself. ‘Above all,’ he told Wisden, ‘when commentating, don’t take yourself too seriously, and have fun.’ Benaud was Australia captain and  the first cricketer to score 2,000 runs and take 200 wickets in Tests . After his playing career, Benaud forged an incredibly successful career as a cricket commentator . Benaud (right) in discussion with England's Michael Vaughan ahead of a Test match in 2004 . That last tip has been cheerfully taken on board by the current generation of Channel Nine commentators in Australia. And if they have been less adept at putting their brains into gear before opening their mouths, then that also reflects the almost impossibly high standards set by Benaud himself. His successors were always going to pale by comparison. Behind it all was a quiet, imposing strength. The first time I met him, Benaud almost broke my fingers with his handshake. As a friend noted: ‘You don’t get to captain Australia with a limp wrist.’ Good night, everyone.
Richie Benaud has died at the age of 84 after a short battle with skin cancer .
Benaud captained Australia as a player before going into broadcasting .
His commentary style became globally synonymous with cricket .
CLICK HERE for Benaud tributes as the cricket world mourns his death .
אחד ההיבטים הפחות מפורסמים בקריירה המדהימה של ריצ'י בנאוד היו הופעותיו הקבועות באותו חלק של תיבת העיתונות שבה שוכנים העיתונאים הכתובים. בנאוד היה בראש ובראשונה שדרן טלוויזיה, אדם בעל שנינות חריגה, שהגיב פעם בשידור למלאפרופיזם של עמיתו כריס ברוד ('בכנות, נגמרו לך חומרי הטעיה כשמתארים את ההתמודדות עם ג'וני רודס') בלי לדלג על פעימה: 'אשר אחד מסוים היה לך בראש?״ אבל בנאוד גם כתב טור קבוע ב-News of the World, כשהוא תפס את מקומו בין הפריצות - לא כל אנשי הטלוויזיה טורחים - ליצור עותק שלו בכל פעם שמתקיים משחק מבחן. ריצ'י בנאוד, בתמונה בינואר 2013, מת בגיל 84 לאחר מאבק בסרטן העור. בנאוד היה אחד האישים הגדולים של קריקט וייזכר בזכות שנינותו היבשים והידע שלו. מחווה נראים בפסל של בנאוד במגרש הקריקט בסידני לאחר מותו. נאמר שהוא יגיש בקביעות 700 או 800 מילים, מתוכן אולי 150 או 200 יראו אור. אבל, מקצוען עד היסוד, בנאוד המשיך להגיש. הוא אהב קריקט, והוא אהב להעביר את אהבתו, באמצעים חזותיים או מילוליים. זה ניכר במהלך ימי המשחק שלו. הוא זכה ב-63 משחקי מבחן בין ינואר 1952 לפברואר 1964, אסף 248 שערים עם סיבוב רגליו (בממוצע טוב מאוד של 27) וקלע 2,201 ריצות ב-24. אבל זה היה הסגנון כמו הסטטיסטיקה. זה היה לעתים קרובות עידן מאופק, שאופיין בסירובו האיתן של ג'ים לייקר לחגוג כל אחד מ-19 השערים שלקח נגד אוסטרליה באולד טראפורד ב-1956 (Benaud c Statham b Laker 0; Benaud b Laker 18). בנאוד עשה כמיטב יכולתו לשנות את כל זה. הספורט היה מהנה, רגשי ואנושי: אם הוא יקבל שער, הוא היה עושה יותר מאשר לתפוס את המכנסיים שלו, בסגנון לייקר. הוא היה צועק ומדלג וקופץ: תסתכל ביוטיוב בו נהנה מהתפיסה של בוב סימפסון באולד טראפורד ב-1961, שם שבירות הרגליים שלו הניעו את אוסטרליה לניצחון מאחור. כיום שחקנים הולכים רחוק יותר מזה. אבל בנאוד היה אביהם הרוחני. הוא אהב לא רק קריקט, אלא גם קריקטים. לא כולם התלהבו מהמעורבות שלו בקריקט המרדני של קרי פאקר ב-World Series בסוף שנות ה-70. אבל WSC בסופו של דבר כפה את ידו של הממסד. עד מהרה שילמו לקריקטים שכר מחיה, לא הכבוד שספגו קודם לכן. מעורבותו והשפעתו של בנאוד היו מרכזיים בכך. זה היה כפרשן טלוויזיה שבנו בא לידי ביטוי. כשוויסדן ביקש ממנו ב-2003 לתת עצה לשדרנים שאפתנים, הוא הציע: 'הכנס את המוח שלך להילוך לפני שתפתח את הפה'. הסגנון הזה - לקוני, שקולה, יבש - יהפוך לסימן ההיכר שלו, יחד עם ברכה בלתי נכשלת: ' בוקר טוב לכולם.״ כשבנו קיבל את פני הצופים, הם יכלו להירגע: הקריקט עמד להתחיל. היו זמנים שבהם אולי השתוקקת שהוא יבטא את עצמו בצורה נוקבת יותר, שיאיר את דעותיו בצורה ברורה יותר. בוודאי, תהיתם, הוא בוודאי חש בעוצמה לגבי נושאים אחרים מלבד החוק ללא כדור רגל קדמית. אבל זה לא היה הסגנון שלו - והוא נשאר נאמן לעצמו. 'מעל הכל', הוא אמר לוויסדן, 'בעת פרשנות, אל תיקח את עצמך יותר מדי ברצינות, ותהנה'. בנאוד היה קפטן אוסטרליה והקריקט הראשון שקלע 2,000 ריצות ולקח 200 שערים במבחנים. לאחר קריירת המשחק שלו, בנאוד יצר קריירה מצליחה להפליא כפרשן קריקט. בנאוד (מימין) בדיון עם האנגלי מייקל ווהן לקראת משחק מבחן ב-2004. הטיפ האחרון הזה נלקח בשמחה על ידי הדור הנוכחי של פרשני ערוץ תשע באוסטרליה. ואם הם היו פחות מיומנים בהכנסת המוח שלהם להילוך לפני שהם פותחים את הפה, אז זה משקף גם את הסטנדרטים הגבוהים הכמעט בלתי אפשריים שהציב בנאוד עצמו. יורשיו תמיד היו מחווירים בהשוואה. מאחורי הכל היה כוח שקט ומרשים. בפעם הראשונה שפגשתי אותו, בנאוד כמעט שבר לי את האצבעות בלחיצת היד שלו. כפי שציין חבר: 'אתה לא מגיע לקפטן אוסטרליה עם פרק כף יד רפוי.' לילה טוב לכולם.
ריצ'י בנאוד מת בגיל 84 לאחר מאבק קצר בסרטן העור.
בנאוד היה קפטן אוסטרליה כשחקן לפני שנכנס לשידור.
סגנון הפרשנות שלו הפך לשם נרדף עולמי לקריקט.
לחץ כאן למחווה לבנו כשעולם הקריקט מתאבל על מותו.