They were the biggest of the Ice Age giants, roaming the frozen plains of the Northern Hemisphere. But it seems the final days of the woolly mammoth were a sad struggle for survival. Genetic analysis of two woolly mammoth remains show that their population became so small that they had become chronically inbred. Scroll down for video . The last of the woolly mammoths (shown in the reconstruction above) were isolated on an Arctic island for around 5,000 years, forcing them to inbreed as their population dwindled until disappering 4,500 years ago . Researchers have concluded that the creatures clung on in just a tiny pocket of the Arctic, on an island that appears to have become cut off from the mainland. The study has also raised the prospect of bringing the giant mammal back to life using cloning techniques with modern elephants. Scientists claim to have taken a major step towards recreating the woolly mammoth by inserting more than a dozen of the creature's genes into the live DNA of an elephant. Researchers studied the structure of DNA from mammoths preserved in the Arctic to reproduce exact copies of 14 of the extinct animal’s genes. These were then integrated by experts at Harvard University in Massachusetts into the elephant genome - and functioned as normal DNA. A new method known as 'Crispr' - helping scientists make accurate changes to DNA - was used by genetics professor George Church, who replaced parts of elephant DNA with the mammoth genes . Other researchers have proposed using mammoth DNA to replace that of an elephant using a similar technique to the one used to clone Dolly the Sheep. However, many scientists fear these animals would be unable to survive in the modern world without their ancient habitat. Such techniques also can lead to deformities and health problems in the animals. However the researchers behind the genetic analysis have urged other scientists not to attempt this for fear of the suffering it may cause to the animals. Instead, they say their findings have revealed new insights into the evolutionary history and demise of the woolly mammoths. They have published full DNA sequences of one mammoth found in Oimyakon, northeast Siberia – thought to be around 45,000 years old – and another from one of the last surviving mammoths found on Wrangel Island, north of Russia in the Arctic Ocean. They found that the mammoths on Wrangel Island had been isolated for at least 5,000 years, eking out a meager existence there before dying out 4,500 years ago. Analysis showed that the parents of the mammoth found on Wrangel Island had been distant relatives, suggesting the population had been inbreeding. Dr Love Dalén, an associate professor of Bioinformatics and Genetics at the Swedish Museum of Natural History who took part in the study, said: ‘We found that the genome from one of the world’s last mammoths displayed low genetic variation and a signature consistent with inbreeding. ‘This is likely due to the small number of mammoths that managed to survive on Wrangel Island during the last 5,000 years of the species’ existence.’ The researchers, whose work is published in the journal Cell Biology, found that the mammoth genome only appeared to align with African elephant DNA by between 64 per cent and 76 per cent. Researchers extracted DNA from the remains of two woolly mammoths who died 36,000 years apart . Scientists have been able to extract DNA from mammoth hair (above) and tusks found across Siberia . Mammoths are thought to have evolved around 400,000 years ago in eastern Asia and is a close relative to the Asian elephant. The researchers analysis revealed that mammoths appear to have suffered significant setbacks around 250,000 to 300,000 years ago where their population was decimated. However, they then recovered before they experienced a further hit to their populations around 116,000 to 130,000 years ago. The population then appears to have remained stable until 12,000 years ago when their numbers were drastically reduced. The researchers believe the mammoths in Oimyakon and Wrangel separated around 50,000 years. Hunting by humans has long been thought to be what drove the mammoths to extinction while climate change has also been blamed. The researchers studied mammoth remains found at Oimyakon in Siberia and Wrangel Island (shown above) This mammoth tusk on Wrangel Island in Russia belonged to one of the last  mammoths before they died out . The new results suggest the animals were already in decline by the time humans began moving into Europe 45,000 years ago. Professor Hendrik Poinar, director of the Ancient DNA Centre at McMaster University who was also involved in the research, said the DNA raises the prospect that mammoths could now be brought back from extinction. Organisations like the Long Now Foundation have said they hope to resurrect the mammoth. Professor Poinar said: ‘This discovery means that recreating extinct species is a much more real possibility, one we could in theory realize within decades. ‘I think in the future it will be inevitable that we will be able to do it, but the bigger question is should we do it. ‘With a complete genome and this kind of data, we can now begin to understand what made a mammoth a mammoth—when compared to an elephant—and some of the underlying causes of their extinction which is an exceptionally difficult and complex puzzle to solve.’
The last mammoths died out on an Arctic island around 4,500 years ago .
Isolated on Wrangel Island for around 5,000 years they became inbred .
Researchers found mammoth populations suffered declines in the past .
DNA sequencing also raises prospect of bringing mammoths back to life .
הם היו הגדולים מבין ענקי עידן הקרח, ששוטטו במישורים הקפואים של חצי הכדור הצפוני. אבל נראה שהימים האחרונים של הממותה הצמרית היו מאבק הישרדות עצוב. ניתוח גנטי של שני שרידי ממותה צמרית מראה שאוכלוסייתם הפכה כל כך קטנה עד שהם הפכו כרוניים. גלול למטה לסרטון. אחרונות הממותות הצמריות (המוצגות בשחזור לעיל) היו מבודדות באי ארקטי במשך כ-5,000 שנים, מה שאילץ אותן להתרבות כאשר אוכלוסייתן הידלדלה עד להיעלמותה לפני 4,500 שנה. חוקרים הגיעו למסקנה שהיצורים נאחזו רק בכיס זעיר של הקוטב הצפוני, על אי שנראה כאילו מנותק מהיבשת. המחקר גם העלה את הסיכוי להחזיר את היונק הענק לחיים באמצעות טכניקות שיבוט עם פילים מודרניים. מדענים טוענים כי עשו צעד גדול לקראת יצירה מחדש של הממותה הצמרית על ידי החדרת יותר מתריסר מהגנים של היצור ל-DNA החי של פיל. חוקרים חקרו את מבנה ה-DNA מממותות שנשמרו באזור הארקטי כדי לשחזר עותקים מדויקים של 14 מהגנים של החיה שנכחדה. אלה שולבו אז על ידי מומחים מאוניברסיטת הרווארד במסצ'וסטס בגנום הפיל - ותפקדו כ-DNA רגיל. שיטה חדשה המכונה 'Crispr' - עוזרת למדענים לבצע שינויים מדויקים ב-DNA - שימשה את הפרופסור לגנטיקה ג'ורג' צ'רץ', שהחליף חלקים מ-DNA של פילים בגנים ממותה. חוקרים אחרים הציעו להשתמש ב-DNA ממותה כדי להחליף את זה של פיל באמצעות טכניקה דומה לזו המשמשת לשבט את דולי הכבשה. עם זאת, מדענים רבים חוששים שבעלי חיים אלו לא יוכלו לשרוד בעולם המודרני ללא בית הגידול העתיק שלהם. טכניקות כאלה גם יכולות להוביל לעיוותים ולבעיות בריאותיות אצל בעלי החיים. אולם החוקרים מאחורי הניתוח הגנטי דחקו במדענים אחרים לא לנסות זאת מחשש לסבל שהוא עלול לגרום לבעלי החיים. במקום זאת, הם אומרים שהממצאים שלהם חשפו תובנות חדשות לגבי ההיסטוריה האבולוציונית ופטירתן של הממותות הצמריות. הם פרסמו רצפי DNA מלאים של ממותה אחת שנמצאה באוימאקון, צפון מזרח סיביר - שחשבה שהיא בת כ-45,000 שנה - ועוד אחת מאחת הממותות האחרונות ששרדו שנמצאו באי וראנג'ל, מצפון לרוסיה באוקיינוס ​​הארקטי. הם גילו שהממותות באי וראנג'ל היו מבודדות במשך 5,000 שנה לפחות, וחוללו שם קיום זעום לפני שמתו לפני 4,500 שנה. ניתוח הראה כי הוריה של הממותה שנמצאה באי וראנג'ל היו קרובי משפחה רחוקים, מה שמרמז על כך שהאוכלוסיה עשתה הכלאה. ד"ר לאב דאלן, פרופסור חבר לביואינפורמטיקה וגנטיקה במוזיאון השבדי להיסטוריה של הטבע, שלקחה חלק במחקר, אמרה: "מצאנו שהגנום מאחת הממותות האחרונות בעולם הציג וריאציה גנטית נמוכה וחתימה העולה בקנה אחד עם הכלאה. . "סביר להניח שהסיבה לכך היא המספר הקטן של הממותות שהצליחו לשרוד באי וראנג'ל במהלך 5,000 השנים האחרונות לקיומו של המין." החוקרים, שעבודתם מתפרסמת בכתב העת Cell Biology, גילו כי גנום הממותה הופיע רק ליישר קו עם DNA של פיל אפריקאי בין 64 אחוז ל-76 אחוז. חוקרים חילצו DNA משרידים של שתי ממותות צמריות שמתו בהפרש של 36,000 שנה. מדענים הצליחו לחלץ DNA משיער ממותה (למעלה) ונטים שנמצאו ברחבי סיביר. מחושבים כי הממותות התפתחו לפני כ-400,000 שנה במזרח אסיה והן קרובת משפחה של הפיל האסייתי. ניתוח החוקרים גילה שנראה כי הממותות סבלו מכשלים משמעותיים לפני כ-250,000 עד 300,000 שנים, כאשר אוכלוסייתן הושמדה. עם זאת, לאחר מכן הם התאוששו לפני שחוו פגיעה נוספת באוכלוסיותיהם לפני כ-116,000 עד 130,000 שנים. נראה כי האוכלוסייה נותרה יציבה עד לפני 12,000 שנה, כאשר מספרם הצטמצם באופן דרסטי. החוקרים מאמינים שהממותות באוימאקון ובוורנגל נפרדו בערך 50,000 שנה. ציד על ידי בני אדם נחשב זה מכבר שהוביל את הממותות להכחדה, בעוד ששינויי האקלים הואשמו גם הם. החוקרים חקרו שרידי ממותות שנמצאו באוימאקון בסיביר ובאי ווראנג'ל (המוצג למעלה) חט הממותה הזה באי וראנג'ל ברוסיה היה שייך לאחת הממותות האחרונות לפני שמתו. התוצאות החדשות מצביעות על כך שבעלי החיים כבר היו בדעיכה בזמן שבני האדם החלו לנוע לאירופה לפני 45,000 שנה. פרופסור הנדריק פוינאר, מנהל מרכז ה-DNA העתיק באוניברסיטת מקמאסטר, שהיה מעורב אף הוא במחקר, אמר שה-DNA מעלה את הסיכוי שניתן כעת להחזיר ממותות מהכחדה. ארגונים כמו קרן לונג עכשיו אמרו שהם מקווים להחיות את הממותה. פרופסור פוינאר אמר: "תגלית זו פירושה שיצירה מחדש של מינים שנכחדו היא אפשרות הרבה יותר אמיתית, כזו שנוכל להבין בתיאוריה תוך עשרות שנים. "אני חושב שבעתיד זה יהיה בלתי נמנע שנוכל לעשות את זה, אבל השאלה הגדולה יותר היא האם לעשות את זה. "עם גנום שלם ונתונים מסוג זה, אנו יכולים כעת להתחיל להבין מה הפך ממותה לממותה - בהשוואה לפיל - וכמה מהסיבות הבסיסיות להכחדתן, שהיא חידה קשה ומורכבת במיוחד לפתרון. '
הממותות האחרונות מתו על אי ארקטי לפני כ-4,500 שנה.
מבודדים באי וראנג'ל במשך כ-5,000 שנה הם הפכו למסורתיים.
חוקרים גילו שאוכלוסיות הממותות סבלו מירידה בעבר.
ריצוף DNA גם מעלה את הסיכוי להחזיר את הממותות לחיים.