Esa’s Rosetta spacecraft has captured stunning images of a dust jet erupting from comet 67P Churyumov-Gerasimenko. The jet may have been caused by a wave of heat reaching ice trapped under the surface, causing an explosion of material. But it is unusual, because so far such activity has only been spotted on the day-side of the comet - not the night, like this. Scroll down for video . This animation shows the jet erupting from comet 67P. The first image was taken at 7:13am BST (2:13am EST) on 12 March, and the second was taken two minutes later. The jet is unusual because it is erupting from the dark underside of the comet, whereas such activity had only been seen on the day side so far. Credit: Esa . The two images, released yesterday, were taken by the Osiris camera on the Rosetta spacecraft from a distance of 47 miles (75km), according to Esa. As the comet gets closer to the sun, its surface gets warmer, causing frozen gases to erupt from the surface, carrying dust particles. But it’s not clear if this caused the jet - or an explosion of material caused by ice sublimating (turning from solid to gas) underground. In the first image, taken at 7:13am BST (2:13am EST) on 12 March, the upper comet can be seen with several rays of dust illuminated by the sun, while the dark underside shows no such features. Two minutes later though, in the second image, a spectacular new jet emerges from the dark side, hurling dust into space at 26ft (eight metres) per second. ‘This was a chance discovery,’ said Osiris principal investigator Dr Holger Sierks from the Max Planck Institute for Solar System Research (MPS) in Germany. ‘No one has ever witnessed the wake-up of a dust jet before. It is impossible to plan such an image.’ How or why the activity occurred in the dark region of the comet, though, is not yet understood. ‘It is possible that the first rays of sunlight hit some cliffs or outcrops that remained hidden to Rosetta due to the orbital position at the time,’ said Osiris scientist Dr Jean-Baptiste Vincent, also from the MPS. The Rosetta probe, which carried the Philae lander, launched into space in 2004, using the gravity of Earth and Mars to slingshot its way towards comet 67P/Churyumov-Gerasimenko. It chased comet 67P through space for more than ten years, and entered orbit in August 2014. After a four billion mile (6.5 billion km) journey, the probe then successfully released the Philae lander from its grip to land on the comet on 12 November 2014, travelling at 3.3ft (one metre) per second relative to the comet. But when it first made contact with the surface it failed to fire harpoons that would have kept it attached to the comet. This resulted in it bouncing to a height of 0.62 miles (1km) above the comet before again landing on the surface. It then bounced again, but to a much lower altitude. Philae managed to perform more than 90 per cent of its goals before running out of power. Rosetta, meanwhile, is continuing to orbit and study the comet. From data collected by the two proves, Esa said that water on the comet was different to that on Earth - suggesting water on our world came from an asteroid, not a comet. In the first image (left), the upper comet can be seen with several rays of dust illuminated by the sun, while the dark underside shows no such features. Two minutes later, in the second image (right), a spectacular new jet emerges from the dark side, hurling dust into space at 26ft (eight metres) per second . The Rosetta probe, illustrated, which carried the Philae lander, launched into space in 2004, using the gravity of Earth and Mars to slingshot its way towards comet 67P. It chased comet 67P/Churyumov-Gerasimenko through space for more than ten years, and entered orbit in August 2014 . The region of the comet where this jet erupted from is known as Imhotep. By 7:17am BST (2:17am EST), the region had rotated into sunlight, and the jet was no longer visible against the overexposed coma. This means scientists aren’t sure if the eruption was short-lived, or was a continuous jet. ‘Usually, 67P’s dust-jets are rather long-lived,’ said Dr Vincent. ‘Most of them last for a full dayside rotation of approximately six hours and even reappear in the next rotation.’ Rosetta is continuing to study comet 67P ahead of its closest approach to the sun in August. And engineers on Earth are also hopeful that the Philae lander on the surface will soon get enough solar power to wake up from its slumber. This recent image was taken on 15 April from a distance of 103 miles (165km). It has been processed to spotlight the comet’s activity, including a striking jet on the left, near the neck region . This image was also taken on 15 April, from a distance of 106 miles (170km) from the comet’s centre. It shows the small lobe of the comet on the left, and its large lobe on the right . Rosetta is continuing to study comet 67P ahead of its closest approach to the sun in August. And engineers on Earth are also hopeful that the Philae lander (illustrated) on the surface will soon get enough solar power to wake up from its slumber .
Scientists in Germany observed a jet erupting from comet 67P .
The event was captured by the Osiris camera on the Rosetta spacecraft .
In images two minutes apart, the jet appears on the dark side of the comet .
It may have formed when melting ice caused an explosion of material .
החללית "רוזטה" של Esa צילמה תמונות מדהימות של סילון אבק מתפרץ משביט 67P Churyumov-Gerasimenko. ייתכן שהסילון נגרם מגל חום שהגיע לקרח שנלכד מתחת לפני השטח, וגרם לפיצוץ של חומר. אבל זה יוצא דופן, כי עד כה נצפתה פעילות כזו רק בצד היום של השביט - לא בלילה, כמו זה. גלול למטה לסרטון. אנימציה זו מציגה את הסילון מתפרץ משביט 67P. התמונה הראשונה צולמה ב-7:13 בבוקר BST (2:13 בבוקר EST) ב-12 במרץ, והשנייה צולמה שתי דקות מאוחר יותר. הסילון יוצא דופן מכיוון שהוא מתפרץ מהצד התחתון האפל של השביט, בעוד שפעילות כזו נראתה רק בצד היום עד כה. קרדיט: Esa . שתי התמונות, שפורסמו אתמול, צולמו על ידי מצלמת אוזיריס בחללית רוזטה ממרחק של 47 מיילים (75 ק"מ), לפי אסא. ככל שכוכב השביט מתקרב לשמש, פני השטח שלו מתחממים, מה שגורם לגזים קפואים להתפרץ מפני השטח, הנושאים חלקיקי אבק. אבל לא ברור אם זה גרם לסילון - או לפיצוץ של חומר שנגרם על ידי סובלימציה של קרח (הפיכה ממוצק לגז) מתחת לאדמה. בתמונה הראשונה, שצולמה בשעה 7:13 בבוקר BST (2:13 לפנות בוקר EST) ב-12 במרץ, ניתן לראות את השביט העליון עם כמה קרני אבק מוארות על ידי השמש, בעוד שבחלק התחתון הכהה אין תכונות כאלה. שתי דקות לאחר מכן, בתמונה השנייה, מגיח סילון חדש ומרהיב מהצד האפל, זורק אבק לחלל במהירות של 26 רגל (שמונה מטרים) לשנייה. "זה היה גילוי מקרי", אמר החוקר הראשי של אוזיריס, ד"ר הולגר סירקס ממכון מקס פלנק לחקר מערכת השמש (MPS) בגרמניה. "אף אחד מעולם לא היה עד להתעוררות של סילון אבק לפני כן. אי אפשר לתכנן תמונה כזו.' איך או מדוע הפעילות התרחשה באזור החשוך של השביט, עדיין לא מובן. "ייתכן שקרני השמש הראשונות פגעו בכמה צוקים או מחשופים שנותרו מוסתרים לרוזטה בשל מיקום המסלול באותה תקופה", אמר מדען אוזיריס ד"ר ז'אן-בטיסט וינסנט, אף הוא מ-MPS. הגשושית של רוזטה, שנשאה את הנחתת פילה, שוגרה לחלל ב-2004, תוך שימוש בכוח המשיכה של כדור הארץ ומאדים כדי לכוון את דרכה בקלע לעבר השביט 67P/Churyumov-Gerasimenko. הוא רדף אחרי השביט 67P בחלל במשך יותר מעשר שנים, ונכנס למסלול באוגוסט 2014. לאחר מסע של ארבעה מיליארד מייל (6.5 מיליארד ק"מ), הגשושית שחררה בהצלחה את הנחתת פילה מאחיזתה לנחיתה על השביט ב-12 בנובמבר. 2014, נע במהירות של 3.3 רגל (מטר אחד) לשנייה ביחס לשביט. אבל כשהיא יצרה מגע לראשונה עם פני השטח, היא לא הצליחה לירות צפונים שהיו משאירים אותה מחוברת לשביט. זה הביא לכך שהוא קפץ לגובה של 0.62 מייל (1 ק"מ) מעל השביט לפני שנחת שוב על פני השטח. לאחר מכן הוא קפץ שוב, אך לגובה נמוך בהרבה. פילה הצליחה לבצע יותר מ-90 אחוז מהמטרות שלה לפני שנגמר הכוח. רוזטה, בינתיים, ממשיכה להקיף ולחקור את השביט. מנתונים שנאספו על ידי השניים מוכיחים, אסא אמרה שהמים על השביט היו שונים מאלה שעל כדור הארץ - מה שמרמז שהמים על עולמנו הגיעו מאסטרואיד, לא מכוכב שביט. בתמונה הראשונה (משמאל), ניתן לראות את השביט העליון עם מספר קרני אבק המוארות על ידי השמש, בעוד שבחלק התחתון הכהה אין תכונות כאלה. שתי דקות לאחר מכן, בתמונה השנייה (מימין), מגיח סילון חדש ומרהיב מהצד האפל, זורק אבק לחלל במהירות של 26 רגל (שמונה מטרים) לשנייה. הגשושית של רוזטה, המצויירת, שנשאה את הנחתת פילה, שוגרה לחלל ב-2004, תוך שימוש בכוח המשיכה של כדור הארץ ומאדים כדי לכוון את דרכו לעבר השביט 67P. הוא רדף אחרי השביט 67P/Churyumov-Gerasimenko בחלל במשך יותר מעשר שנים, ונכנס למסלול באוגוסט 2014. האזור של השביט שממנו פרץ הסילון הזה ידוע בשם Imhotep. בשעה 07:17 BST (2:17 לפנות בוקר EST), האזור הסתובב לאור השמש, והסילון לא נראה עוד מול התרדמת החשופה יתר על המידה. המשמעות היא שמדענים אינם בטוחים אם ההתפרצות הייתה קצרת מועד, או שהייתה סילון רציף. "בדרך כלל, מטוסי האבק של 67P הם די ארוכים," אמר ד"ר וינסנט. "רובם נמשכים סיבוב שלם לצד היום של כשש שעות ואף מופיעים שוב בסיבוב הבא." רוזטה ממשיכה לחקור את השביט 67P לקראת התקרבותו הקרובה ביותר לשמש באוגוסט. ומהנדסים על פני כדור הארץ גם מקווים שנחתת פילה על פני השטח תקבל בקרוב מספיק כוח סולארי כדי להתעורר מתרדמתה. תמונה אחרונה זו צולמה ב-15 באפריל ממרחק של 103 מייל (165 ק"מ). הוא עבר עיבוד כדי להאיר את פעילות השביט, כולל סילון פוגע משמאל, ליד אזור הצוואר. תמונה זו צולמה גם ב-15 באפריל, ממרחק של 106 מייל (170 ק"מ) ממרכז השביט. הוא מראה את האונה הקטנה של השביט משמאל, ואת האונה הגדולה שלו מימין. רוזטה ממשיכה לחקור את השביט 67P לקראת גישתו הקרובה ביותר לשמש באוגוסט. ומהנדסים על פני כדור הארץ גם מקווים שנחתת פילה (בציור) על פני השטח תקבל בקרוב מספיק כוח סולארי כדי להתעורר מתרדמתה.
מדענים בגרמניה צפו בסילון מתפרץ משביט 67P.
האירוע תועד על ידי מצלמת אוזיריס בחללית רוזטה.
בתמונות בהפרש של שתי דקות, הסילון מופיע בצד האפל של השביט.
ייתכן שהוא נוצר כשהמסת קרח גרמה לפיצוץ של חומר.