Richard Wilkins is made of stern stuff, he's had to be across almost 30 years of dealing with tantrums and egos as a television presenter and interviewer, but standing on ANZAC Cove thinking of what his grandfather George had faced 100 years ago, reduced him to tears. Wilkins, 60, made the pilgrimage to Gallipoli on the eve of the centenary commemorations, to discover more of his grandfather, George William Thomson, a qualified dentist, who toiled for many hours on end as part of the New Zealand medical corps to mend broken bodies. He tells how having read excerpts from his "papa's" war diary, lit 'a flame of interest' to learn more of the World War One veteran. Scroll down for video . George William Thomson, Richard Wilkins' grandfather, who served in Gallipoli as part of the New Zealand medical corps . Dr Gabrielle Fortune of the Auckland War Memorial takes Richard Wilkins through the artefacts of his grandfather George Thomson, which have been preserved in New Zealand . A doting grandfather, George Thomson, pictured in his later years. Entertainment reporter Richard Wilkins has retraced the steps of the man he affectionately called "papa" in Gallipoli . Images from the NZ War Memorial of Kiwi Diggers in Gallipoli. 'I was thrilled at how they restore and maintain all the various artefacts that have been donated by various families,' said Richard Wilkins . TV presenter Richard Wilkins is rarely overcome with emotion despite working in the industry for almost 30 years but broke down as he retraced his grandfather's footsteps in Gallipoli . 'It’s quite overwhelming, I was keeping a stiff upper lip until tonight, when we visited a Turk memorial at Ari Burnu,' Wilkins said, admitting he rarely becomes emotional during a shoot, but this was different. 'When you're working, when you are shooting a story, it's about doing a piece and you've got to do it right, we are doing your job .. but it just happens to be about your grand-dad, it changes things,' he revealed. 'Standing on ANZAC Cove and just thinking that it was at a similar time of the day, it was 2 in the morning, it was cold, the cliffs are steep and you think that these poor buggers found themselves in the middle of hell, they were just mowed down, families gutted, it makes me so sad. Richard Wilkins has had almost 30 years of dealing with tantrums and egos as a television presenter and interviewer, but standing on ANZAC Cove thinking of what his grandfather George had faced 100 years ago, reduced him to tears . 'I've got a 29-year-old son and another who turns 20 on ANZAC DAY, those are prime ages to have been over here a century ago, perish the thought, it's deeply, deeply overwhelming.' Wilkins told Daily Mail Australia of his immense pride at the role his grandfather played and at seeing the medals and reading his diary at the war memorial in Auckland. 'It was something I thought about doing for some time because I was aware he was a young dentist, straight out of uni, who had enlisted in the war went to Egypt and found himself here at Gallipoli, helping to mend soldiers so they could continue to serve,' he said. 'I've got a 29-year-old son and another who turns 20 on ANZAC Day, those are prime ages to have been over here a century ago, perish the thought, it's deeply, deeply overwhelming,' said Richard Wilkins pictured here with his son Christian . Richard Wilkins pieced together a story for the Today Show on the Nine Network about his grandfather George's time at Gallipoli on the eve of centenary ANZAC Day commemorations . Even though he admitted, at first, to being 'a bit miffed' that the war memorabilia was not kept within the family, 'I was thrilled at how they restore and maintain all the various artefacts that have been donated by various families'. 'You have to put gloves on, go into special rooms where they are temperature controlled and all that, that too was deeply moving,' he added. 'There were all these maps and very, very good records of where he went, time he'd spent on the beaches, boats and ferrying wounded off to hospitals. 'We opened this one page, where he talked about 200 being wounded, were brought on the ship, one had his jaw blown off, other with limbs missing, he said "shells exploding all around us, huge spouts of water" and as he went on he became more and more bleak.' Wilkins said that one of his most enduring memories of Gallipoli was 'the heartwarming reverence the Turks hold for it all, particularly in the Dardenelles, in all the restaurants and cafes there are photos of (Mustafa) Ataturk and of ANZACS too'. 'What struck me was the enormity of it all, over half the eligible male population from New Zealand enlisted, 14,000 went, one in five died and two in five were seriously wounded .. no families were unscathed,' he said.
Veteran TV presenter Richard Wilkins was moved to tears as he retraced his grandfather's ANZAC footsteps .
Reading his "papa's" war diaries 'lit a flame of interest' to head to Gallipoli .
He cracked when standing on ANZAC Cove thinking of how 'the poor buggers found themselves in hell'
ריצ'רד ווילקינס עשוי מחומר קשוח, הוא נאלץ להתמודד עם כמעט 30 שנה של התמודדות עם התקפי זעם ואגו כמגיש טלוויזיה ומראיין, אבל כשעמד על ANZAC Cove וחשב על מה שסבו ג'ורג' התמודד לפני 100 שנה, הפחיתה אותו עד דמעות. . וילקינס, בן 60, עלה לרגל לגליפולי ערב ציון המאה, כדי לגלות עוד מסבו, ג'ורג' וויליאם תומסון, רופא שיניים מוסמך, שעמל שעות רבות ברציפות כחלק מחיל הרפואה של ניו זילנד לתיקון שבורים. גופים. הוא מספר כיצד לאחר שקרא קטעים מיומן המלחמה של "אבא" שלו, הדליק 'להבת עניין' כדי ללמוד עוד על יוצא מלחמת העולם הראשונה. גלול למטה לסרטון. ג'ורג' וויליאם תומסון, סבו של ריצ'רד וילקינס, ששירת בגליפולי כחלק מחיל הרפואה של ניו זילנד. ד"ר גבריאל פורצ'ן מאנדרטת המלחמה באוקלנד לוקחת את ריצ'רד ווילקינס דרך חפצי האמנות של סבו ג'ורג' תומסון, שנשמרו בניו זילנד. סבא חביב, ג'ורג' תומסון, שצולם בשנותיו האחרונות. כתב הבידור ריצ'רד ווילקינס חזר על עקבותיו של האיש שכינה בחיבה "אבא" בגליפולי. תמונות מאנדרטת מלחמת NZ של חופרי הקיווי בגליפולי. "הייתי נרגש מהאופן שבו הם משחזרים ומתחזקים את כל החפצים השונים שנתרמו על ידי משפחות שונות", אמר ריצ'רד ווילקינס. מגיש הטלוויזיה ריצ'רד ווילקינס כמעט ולא מתגבר על רגשות למרות שעבד בתעשייה כמעט 30 שנה, אבל נשבר כששב על עקבותיו של סבו בגליפולי. "זה די מהמם, שמרתי על שפה עליונה נוקשה עד הערב, כשביקרנו באנדרטה של ​​טורק בארי בורנו", אמר וילקינס, והודה שהוא רק לעתים רחוקות מתרגש במהלך צילום, אבל זה היה שונה. "כשאתה עובד, כשאתה מצלם סיפור, זה על לעשות יצירה ואתה צריך לעשות את זה כמו שצריך, אנחנו עושים את העבודה שלך... אבל במקרה זה קשור לסבא שלך, זה משתנה דברים,' הוא גילה. "עומדים על מפרץ ANZAC ורק חושבים שזה היה בשעה דומה של היום, השעה הייתה 2 בלילה, היה קר, הצוקים תלולים ואתם חושבים שהמחבלים המסכנים האלה מצאו את עצמם באמצע הגיהנום, הם פשוט נכרתו, משפחות נמחקו, זה כל כך עצוב אותי. לריצ'רד ווילקינס היו כמעט 30 שנה של התמודדות עם התקפי זעם ואגו כמגיש טלוויזיה ומראיין, אבל עמדתו על ANZAC Cove וחשבה על מה שסבו ג'ורג' התמודד לפני 100 שנה, הפחיתה אותו עד דמעות. "יש לי בן בן 29 ועוד אחד שחוגג 20 ביום ANZAC, אלו הם גילאי פריים שהיו כאן לפני מאה שנה, תאבדו את המחשבה, זה מאוד, סוחף מאוד." ווילקינס סיפר לדיילי מייל אוסטרליה על הגאווה העצומה שלו על התפקיד שמילא סבו ועל כך שראה את המדליות וקרא את יומנו באנדרטת המלחמה באוקלנד. "זה היה משהו שחשבתי לעשות במשך זמן מה, כי ידעתי שהוא רופא שיניים צעיר, היישר מהאוני, שהתגייס למלחמה נסע למצרים ומצא את עצמו כאן בגליפולי, עוזר לתקן חיילים כדי שיוכלו להמשיך לשרת,' אמר. "יש לי בן בן 29 ועוד אחד שחוגג 20 ביום ה-ANZAC, אלו הם הגילאים הטובים שהיו כאן לפני מאה שנה, תאבדו את המחשבה, זה מאוד סוחף מאוד", אמר ריצ'רד ווילקינס בתמונה כאן עם בנו כריסטיאן. ריצ'רד ווילקינס חיבר סיפור עבור ה-Today Show ברשת Nine על תקופתו של סבו ג'ורג' בגליפולי ערב חגיגות יום המאה של ANZAC. למרות שהוא הודה, בהתחלה, ש'קצת עצבן' על כך שמזכרות המלחמה לא נשמרו בתוך המשפחה, 'התרגשתי איך הם משחזרים ומתחזקים את כל החפצים השונים שנתרמו על ידי משפחות שונות'. "אתה צריך לשים כפפות, להיכנס לחדרים מיוחדים שבהם הם מבוקרים בטמפרטורה וכל זה, גם זה היה מרגש מאוד", הוסיף. ״היו כל המפות האלה ותיעוד מאוד מאוד טוב של לאן הוא הלך, זמן שהוא בילה בחופים, סירות ושילוח פצוע לבתי חולים. "פתחנו את הדף הזה, שבו הוא דיבר על 200 פצועים, הועלו לספינה, לאחד נשברה לו הלסת, אחר עם איברים חסרים, הוא אמר "פגזים מתפוצצים מסביבנו, שפכים ענקיים של מים" וכשהוא המשיך הוא נעשה יותר ויותר עגום״. וילקינס אמר שאחד הזיכרונות הכי מתמשכים שלו מגאליפולי היה "הכבוד המחמם את הלב שהטורקים מחזיקים לכל זה, במיוחד בדרדנלים, בכל המסעדות ובתי הקפה יש תמונות של (מוסטפה) אתאטורק וגם של ANZACS". "מה שהדהים אותי היה הגודל של כל זה, למעלה ממחצית מאוכלוסיית הגברים הזכאים מניו זילנד התגייסו, 14,000 נסעו, אחד מכל חמישה מת ושניים מכל חמישה נפצעו קשה... אף משפחות לא נפגעו", אמר.
מגיש הטלוויזיה הוותיק ריצ'רד ווילקינס התרגש עד דמעות כששב על עקבותיו של סבו ANZAC.
קריאת יומני המלחמה של "אבא" שלו 'הדליקה להבה של עניין' כדי להגיע לגליפולי.
הוא נסדק כשעמד על ANZAC Cove וחשב איך "המחבלים המסכנים מצאו את עצמם בגיהנום"