No need to tell Padraig Harrington what a difference a year makes. Twelve months ago he stood on the same spot on the same practice ground at the same tournament, the Houston Open, looking as crestfallen as I have ever seen him. Now look at him. There’s an obvious contentment as he hits a few shots and breaks off to chat with his long-time caddie, Ronan Flood. He’s taking in the surroundings with the grateful bearing of a man handed an unlikely lifeline. In short, here’s a three-time major champion who’s got his mojo back. Three time major winner Padraig Harrington has rediscovered his form ahead of the Masters . The Irishman practices during the pro-am before the start of the Houston Open in Texas . The small miracles that occur in this game. A month ago Harrington had fallen outside the world’s top 300 when he accepted an invitation to play in the Honda Classic in Florida. He ended up winning his first tournament in America since the 2008 USPGA Championship. How on earth does that happen? First, let’s return to the depths of despair. ‘Last year? Yeah I was devastated, there’s no other word for it,’ he admits. ‘I thought all along I’d do something that would get me to the Masters. A year earlier I’d been in contention to win and now I wasn’t good enough even to start. It was a huge shock.’ It was the first major championship this century for which he’d failed to qualify and he ended up watching it sulking on the sofa at home. ‘It was very tough,’ he says. ‘I watched it all and it wasn’t nice. Even though I was out of form, you always think you have a chance at any major, so I was gutted to miss out.’ Harrington had falled out of the world's top 300 before accepting an invitation to the Honda Classic . The 43-year-old ended up winning the tournament after a play-off victory against Daniel Berger . He looked for all the world like he would miss out this year as well until that dramatic play-off victory in the Sunshine State. The spoils of success included an invitation to Augusta. Ask him about next week and he sounds like a kid who’s just discovered chocolate. ‘I feel like I’m going to play in the Masters for the first time, I’m that excited,’ he said. ‘It’s funny, all my family are going this year, while in other years it was, like:“Ah, not to worry, we’ll wait and go another year.” Now that I’ve missed one they’re fearing this will be the last time they will have the chance. ‘As a player, a bit of that creeps in as well. When you’re playing great you think you’re never going to miss these events. But hopefully I shall play well for a while now. That’s been my thing over the years. It’s always been about peaks and troughs and keeping the peaks for as long as you can. My wins tend to come together so hopefully I’ll win a few more now.’ Harrington was 'devastated' after failing to qualify for last year's Masters following poor results . The Dunliner kisses the famous Claret Jug after winning the 2008 Open at Royal Birkdale . Harrington's recent upturn in form began after winning the Indonesia Open at the end of last year . Two of his wins together were the Open and USPGA in 2008. So, as the last player to go to Augusta looking for a third straight major victory, how does he rate Rory McIlroy’s chances? ‘The good thing is that expectation is already at saturation point, so I don’ t think that will be an issue,’ he said. ‘Every week he’s the main man so he’s used to it. I think the main issue for Rory is that so many other players are playing so well. Take Dustin Johnson. Rory’s big thing was that he’d hit a driver everywhere while most players would hit three wood. And he’d hit it straight so that made him not just long but doubly long. But Dustin does the same thing – and he’s 20 yards longer than Rory. ‘Having said that, Rory has shown when he has his A game he wins. I’d go there with the attitude that if I win the Masters next year it’ll still be the career grand slam. He’s just got to try and stay out of his own way as much as he possibly can.’ Harrington, of course, knows all about this mental side of the game, having read every volume on the subject. Rory McIlroy heads to Augusta looking to complete a grand slam of winning all four majors . The world No 1 faces competition from Dustin Johnson and his mammoth drives . Last summer he started working with Steve Peters, the renowned psychologist who helped Britain’s cycling team to glory and is now working with Liverpool football club and England. Harrington was one of the 200,000 people who bought Peters’s book ‘The Chimp Paradox.’ Basically, it’s about how to manage your inner chimp - the part of the brain that runs on emotions and gut instincts. ‘He has really helped me out,’ said Harrington. ‘He’s helped me rediscover some essential truths about my game. I’d lost my confidence in my ability to read greens, for example, whereas before I thought there was no-one I’d rather read a 10ft putt to win a major. So that huge change in belief led to a lot of tentative strokes. ‘As for my inner chimp, well he’s not angry. I don’t throw clubs or lose my temper. He’s an introvert, but he’s very devious. He needs a lot of reassuring and he was definitely doing a lot of damage. But rediscovering those essential truths have helped me put my chimp back in his box.’ And long may he keep him there. Harrington has been working with Steve Peters (left) who has also worked with Roy Hodgson's England team .
Padraig Harrington had fallen out of top 300 before winning Honda Classic .
Irishman returns to the Masters after failing to qualify last year .
The three times major winner tips Dustin Johnson to challenge Rory McIlroy at Augusta .
אין צורך לספר לפדרייג הרינגטון איזה הבדל משנה עושה. לפני 12 חודשים הוא עמד באותו מקום על אותו מגרש אימונים באותו טורניר, יוסטון הפתוחה, ונראה מחורבן כמו שראיתי אותו אי פעם. עכשיו תסתכל עליו. יש שביעות רצון ברורה כשהוא קולע כמה זריקות ומתנתק לשוחח עם הקאדי הוותיק שלו, רונן פלאד. הוא משתלט על הסביבה באדיבות אסירת תודה של אדם שמסר לו חבל הצלה לא סביר. בקיצור, הנה אלוף מייג'ור שלוש פעמים שקיבל בחזרה את המוג'ו שלו. הזוכה שלוש פעמים במייג'ור, פדרייג הרינגטון, גילה מחדש את צורתו לפני המאסטרס. האירי מתאמן במהלך הפרו-אם לפני תחילתה של יוסטון הפתוחה בטקסס. הניסים הקטנים שמתרחשים במשחק הזה. לפני חודש הרינגטון נפל מחוץ ל-300 המובילים בעולם כאשר נענה להזמנה לשחק בהונדה קלאסיק בפלורידה. בסופו של דבר הוא זכה בטורניר הראשון שלו באמריקה מאז אליפות USPGA 2008. איך לעזאזל זה קורה? ראשית, נחזור למעמקי הייאוש. 'שנה שעברה? כן הייתי הרוס, אין מילה אחרת לזה", הוא מודה. "חשבתי כל הזמן שאעשה משהו שיביא אותי למאסטרס. שנה קודם לכן הייתי במאבק לזכייה ועכשיו לא הייתי מספיק טוב אפילו כדי להתחיל. זה היה הלם עצום.' זו הייתה האליפות הגדולה הראשונה במאה הנוכחית אליה הוא לא הצליח להעפיל ובסופו של דבר הוא צפה בה זועק על הספה בבית. "זה היה מאוד קשה", הוא אומר. "צפיתי בהכל וזה לא היה נחמד. למרות שהייתי בכושר, אתה תמיד חושב שיש לך סיכוי בכל מג'ור, אז הייתי מבולבל לפספס.' הרינגטון נפל מ-300 המובילים בעולם לפני שקיבל הזמנה להונדה קלאסיק. השחקן בן ה-43 זכה בסופו של דבר בטורניר לאחר ניצחון בפלייאוף מול דניאל ברגר. הוא חיפש את כל העולם כאילו יפספס גם השנה עד אותו ניצחון דרמטי בפלייאוף בסאנשיין סטייט. שלל ההצלחה כלל הזמנה לאוגוסטה. שאל אותו לגבי השבוע הבא והוא נשמע כמו ילד שגילה את השוקולד. "אני מרגיש שאני הולך לשחק במאסטרס בפעם הראשונה, אני כל כך נרגש", אמר. "זה מצחיק, כל המשפחה שלי הולכת השנה, בעוד שבשנים אחרות זה היה כמו: "אה, אל תדאג, נחכה ונלך עוד שנה". עכשיו, כשפספסתי אחד מהם, הם חוששים שזו תהיה הפעם האחרונה שתהיה להם הזדמנות. "כשחקן, גם קצת מזה מתגנב פנימה. כשאתה משחק מצוין אתה חושב שלעולם לא תפספס את האירועים האלה. אבל אני מקווה שאשחק טוב לזמן מה. זה היה הקטע שלי לאורך השנים. זה תמיד היה על פסגות ושפל ושמירה על הפסגות כל עוד אתה יכול. הניצחונות שלי נוטים להתאחד אז אני מקווה שאנצח בעוד כמה עכשיו.' הרינגטון היה "הרוס" לאחר שלא הצליח להעפיל למאסטרס בשנה שעברה בעקבות תוצאות גרועות. ה-Dunliner מנשק את קנקן קלארט המפורסם לאחר שזכה באליפות 2008 הפתוחה ברויאל בירקדייל. העלייה האחרונה של הרינגטון בכושר החלה לאחר הזכייה באליפות אינדונזיה הפתוחה בסוף השנה שעברה. שניים מהזכיות שלו ביחד היו הפתוחה וה-USPGA בשנת 2008. אז, בתור השחקן האחרון שיצא לאוגוסטה בחיפוש אחר ניצחון גדול שלישי ברציפות, איך הוא מדרג את סיכוייו של רורי מקלרוי? "הדבר הטוב הוא שהציפיות כבר בנקודת הרוויה, אז אני לא חושב שזו תהיה בעיה", אמר. 'כל שבוע הוא האיש הראשי אז הוא רגיל לזה. אני חושב שהבעיה העיקרית של רורי היא שכל כך הרבה שחקנים אחרים משחקים כל כך טוב. קח את דסטין ג'ונסון. הדבר הגדול של רורי היה שהוא פגע בנהג בכל מקום בזמן שרוב השחקנים פגעו בשלושה עצים. והוא פגע בו ישר כך שזה עשה אותו לא רק ארוך אלא ארוך כפול. אבל דסטין עושה את אותו הדבר - והוא ארוך ב-20 יארד מרורי. אחרי שאמרתי את זה, רורי הראה מתי יש לו את משחק ה-A שלו הוא מנצח. הייתי הולך לשם עם הגישה שאם אזכה במאסטרס בשנה הבאה זה עדיין יהיה הגראנד סלאם בקריירה. הוא פשוט צריך לנסות ולהתרחק מדרכו ככל שהוא יכול.' הרינגטון, כמובן, יודע הכל על הצד המנטלי הזה של המשחק, לאחר שקרא כל כרך בנושא. רורי מקלרוי נוסע לאוגוסטה ומחפש להשלים גראנד סלאם של זכייה בכל ארבעת הגדולים. המדורג 1 בעולם מתמודד עם תחרות מצד דסטין ג'ונסון והכוננים האדירים שלו. בקיץ שעבר הוא התחיל לעבוד עם סטיב פיטרס, הפסיכולוג הנודע שעזר לקבוצת האופניים של בריטניה לתפארת וכעת הוא עובד עם מועדון הכדורגל ליברפול ואנגליה. הרינגטון היה אחד מ-200,000 האנשים שקנו את ספרו של פיטרס 'פרדוקס השימפנזה'. בעצם, זה עוסק איך לנהל את השימפנזה הפנימי שלך - החלק במוח שפועל על רגשות ואינסטינקטים בטן. "הוא באמת עזר לי," אמר הרינגטון. "הוא עזר לי לגלות מחדש כמה אמיתות חיוניות על המשחק שלי. איבדתי את הביטחון שלי ביכולת שלי לקרוא ירוקים, למשל, בעוד שלפני שחשבתי שאין אף אחד, הייתי מעדיף לקרוא מכה של 10 רגל כדי לזכות במייג'ור. אז השינוי העצום באמונה הוביל להרבה שבץ טנטטיבי. 'לגבי השימפנזה הפנימי שלי, ובכן, הוא לא כועס. אני לא זורק אלות ולא מאבד את העשתונות. הוא מופנם, אבל הוא מאוד ערמומי. הוא צריך הרבה הרגעה והוא בהחלט עשה הרבה נזק. אבל גילוי מחדש של האמיתות המהותיות האלה עזר לי להחזיר את השימפנזה שלי לקופסה שלו.' ותוך זמן שהוא ישאיר אותו שם. הרינגטון עבד עם סטיב פיטרס (משמאל) שעבד גם עם נבחרת אנגליה של רוי הודג'סון.
פדרייג הרינגטון ירד מהטופ 300 לפני שזכה בהונדה קלאסיק.
אירי חוזר למאסטרס לאחר שלא הצליח להעפיל בשנה שעברה.
המנצח הגדול פי שלוש נותן עצה לדסטין ג'ונסון לאתגר את רורי מקלרוי באוגוסטה.