It was just after breakfast, only a few short hours after the rampant champagne-fuelled celebrations into the early morning had ended, but Carlo Ancelotti knew exactly what he was saying. Still in Madrid’s five-star Tivoli Lisboa hotel, the ‘fat boy with the bowl full of Emilian tortellini’ (his own words, not mine) told an Italian journalist friend: ‘Yes we’ve made history by winning La Decima — but this is Real Madrid. Lose two games next season and I’ll still be an “idiot”.’ Date: May 25, 2014. Hotel Address: Liberty Street, Lisbon. And of course Ancelotti was speaking after Madrid’s two principal teams, sworn enemies, had contested the Champions League Final and he had lifted the ‘cup with the big ears’ for the fifth time as player or coach. Carlo Ancelotti is starting to feel the strain after recent poor results at Real Madrid . Ancelotti was a hero after guiding Real Madrid to their 10th European Cup triumph last year . Gareth Bale celebrates after scoring Real's second goal in extra time during the Lisbon final . Cristiano Ronaldo scored his team's fourth late in extra time to secure the famous victory . August 19 - Real 1-1 Atletico . Supercopa, First Leg . August 22 - Atletico 1-0 Real . Supercopa, Second Leg . September 13 - Real 1-2 Atletico . La Liga . January 7 - Atletico 2-0 Real . Copa del Rey Last 16, First Leg . January 15 - Real 2-2 Atletico . Copa del Rey Last 16, Second Leg . February 7 - Atletico 4-0 Real . La Liga . Not that winning liberated him from the sad truth of his statement. Two games? His team have lost almost one out of every three matches in 2015 (six defeats in 19 outings). Worse is the fact that he is now a black smudge on Madrid’s pristine-white history, having already lost to Atletico — the club which was unable to register a single win over Real between 1999 and 2013 — four times in a season. Perhaps worst of all, the European champions’ utterly humiliating 4-0 defeat at the ferocious Calderon stadium last time these two met, just over two months ago, meant Atletico had won all three home ‘derbis’ by a 7-0 aggregate this term. In fact, during each of the seven defeats in 11 derbies Ancelotti has had to soak up as Madrid manager against Diego Simeone’s bruising buccaneers, his team hasn’t scored once. None of which make Ancelotti an idiot. Where they do, cumulatively, leave him is in perhaps the most embarrassing position of his career. Not because if he loses the imminent Champions League quarter-final against Spain’s champions Ancelotti fears the sack. Cristiano Ronaldo sits dejected during Real's 4-0 La Liga defeat to Atletico back in February . Mario Mandzukic (left) celebrates with Fernando Torres after scoring in Atletico's 4-0 win in February . Like Norman Stanley Fletcher in Porridge, there are some penalties in his chosen profession which ‘Carletto’ (Wee Charlie) treats as an occupational hazard. You might argue that losing a 3-0 lead over Liverpool in Istanbul almost exactly a decade ago should constitute that moment of maximum embarrassment. Not so. Ancelotti not only famously doled out revenge on Rafa Benitez’s team two years later — when Milan reached the 2007 final they watched the Liverpool v Chelsea second semi-final together, cheering and roaring for the Reds more hoarsely than any Koppite to go through so that history could be re-visited — he could also come to terms with the remarkable 3-3-and-penalties defeat. His view: ‘My team did its very best to win. So I couldn’t be angry. I think this was destiny. I’ve managed nearly 900 matches in my career and two where my team played exceptionally well were that Istanbul final and the semi against Manchester United in 2007.’ So this is a different red-and-white thorn in his side. Constant defeats during which Real Madrid have not, by any stretch, done their best. Things have, in fact, been getting incrementally worse. May’s final in Lisbon was won the very second that Sergio Ramos made it 1-1 in the 93rd minute. Atletico were, almost literally, out on their feet. A rueful Ancelotti walks past the European Cup after Milan surrendered a three-goal lead against Liverpool . But Ancelotti made up for it by beating Liverpool in 2007 and gaining revenge for that defeat two years before . AC MILAN . UEFA Champions League 2002-03, 2006-07 . UEFA Super Cup 2003, 2007 . FIFA Club World Cup 2007 . Serie A 2003-04 . Coppa Italia 2002-03 . Supercoppa Italiana 2004 . CHELSEA . Premier League 2009-10 . FA Cup 2009-10 . FA Community Shield 2009 . PARIS SAINT-GERMAIN . Ligue 1 2012-13 . REAL MADRID . UEFA Champions League 2013-14 . UEFA Super Cup 2014 . FIFA Club World Cup 2014 . Copa del Rey 2013-14 . Since then, it has been as if Simeone and Co have soaked up all the anger, all the humiliation, all the impotent rage they felt when Cristiano Ronaldo venerated his penalty goal (to kill an already dead match) for 4-1 with his ‘I’m actually the Incredible Hulk’ celebration. In the drama of that night, and amidst the history of Madrid’s tenth title, it's often forgotten that when Rafa Varane kicked the ball at Atletico’s Argentinian manager with two minutes left in extra-time, Simeone chased him onto the pitch then had to be both restrained and persuaded to leave the playing surface before being sent off. Simeone, applauded out of the press conference later that night in appreciation of having won the Spanish title and of how heroically Atletico clung on to Diego Godin’s headed lead in Lisbon, spoke kindly about Varane being ‘just a kid’ with ‘a great future’ in the post-match post-mortem. But, trust me, that was one of the spurs chafing at Simeone’s skin all summer until the Spanish Supercup second leg when Varane was pressed, exposed for awareness and sharpness and Mario Mandzukic bagged the goal which started Atletico’s winning run against Madrid this season. ‘The most important, most intelligent player in every great team is usually a midfielder,’ Ancelotti believes. Atletico manager Diego Simeone rushes on to confront Real defender Rafael Varane in the final . Simeone also had a go at referee Bjorn Kuipers as tempers boiled over during the last few minutes . Atletico were unable to hang on to the lead given to them by Diego Godin during the Lisbon final . He was one such, as was Simeone, plus Luis Enrique, Pep Guardiola (and Max Allegri at a far lower level) at four of the other eight Champions League quarter- finalists. However, as a coach, Carletto couldn’t be more different from the breed represented by Simeone, ‘Lucho’ and Guardiola. And that’s something else, other than Ancelotti’s future employment with Madrid, which is at stake this week. From the moment when elite footballers, and then run-of-the-mill players, began to earn money per season which made them absolutely financially secure for life, the worth of the coach who is only authoritarian was at an end. If you can’t ‘convince’ and ‘enlist’ your multi-millionaire squad at a club which is expected to win one, or more, of the great trophies each season, then you are dead in the water. But Guardiola, Mourinho and Simeone come from a school where they not only master the teaching, coaxing, convincing, but show ferocious authoritarian tendencies, too. ‘My way or the high way’ is something they not only dare to say to a player worth £50m-plus, they believe it’s their right. Ancelotti is built differently, having won 17 trophies as a coach seeking only intelligence, diligence and intensity of effort. He neither wants nor needs to instil fear, to make his players blind followers of a regimental doctrine — he actually treats them as responsible grown-ups. If his team act like novice kids at the Calderon on Tuesday, once again, then Ancelotti still won’t be an idiot. But an endangered species — yes.
Real Madrid have not beaten their neighbours in six meetings this season .
They will meet again in Champions League last eight this week .
Carlo Ancelotti is under increasing pressure after poor form in 2015 .
He masterminded Real's 10th European Cup triumph last season .
But that win over Atletico hasn't made his job any more secure .
זה היה ממש אחרי ארוחת הבוקר, רק כמה שעות קצרות אחרי שהחגיגות המשתוללות גדושי השמפניה אל שעות הבוקר המוקדמות הסתיימו, אבל קרלו אנצ'לוטי ידע בדיוק מה הוא אומר. עדיין במלון חמישה כוכבים טיבולי ליסבואה במדריד, "הילד השמן עם הקערה המלאה באמיליאן טורטליני" (דבריו שלו, לא שלי) אמר לחבר עיתונאי איטלקי: "כן, עשינו היסטוריה על ידי הזכייה בלה דצ'ימה - אבל זה זה ריאל מדריד. הפסד שני משחקים בעונה הבאה ואני עדיין אהיה "אידיוט".' תאריך: 25 במאי 2014. כתובת המלון: רחוב החירות, ליסבון. וכמובן שאנצ'לוטי דיבר אחרי ששתי הקבוצות הראשיות של מדריד, אויבים מושבעים, התמודדו בגמר ליגת האלופות והוא הרים את 'הגביע באוזניים הגדולות' בפעם החמישית כשחקן או מאמן. קרלו אנצ'לוטי מתחיל להרגיש את העומס לאחר התוצאות העלובות האחרונות בריאל מדריד. אנצ'לוטי היה גיבור לאחר שהנחה את ריאל מדריד לניצחון העשירי שלה בגביע אירופה בשנה שעברה. גארת' בייל חוגג לאחר שהבקיע את השער השני של ריאל בתוספת הזמן במהלך גמר ליסבון. כריסטיאנו רונאלדו כבש את הרביעי של קבוצתו מאוחר בתוספת הזמן כדי להבטיח את הניצחון המפורסם. 19 באוגוסט - ריאל 1-1 אתלטיקו. סופרקופה, רגל ראשונה. 22 באוגוסט - אתלטיקו 1-0 ריאל. סופרקופה, רגל שנייה. 13 בספטמבר - ריאל 1-2 אתלטיקו. בלה ליגה . 7 בינואר - אתלטיקו 2-0 ריאל. גביע המלך 16 אחרונות, משחק ראשון. 15 בינואר - ריאל 2-2 אתלטיקו. גביע המלך 16 אחרונות, רגל שנייה. 7 בפברואר - אתלטיקו 4-0 ריאל. בלה ליגה . לא שהזכייה שחררה אותו מהאמת העצובה של הצהרתו. שני משחקים? הקבוצה שלו הפסידה כמעט אחד מכל שלושה משחקים ב-2015 (שש הפסדים ב-19 יציאות). חמור מכך הוא העובדה שהוא כעת כתם שחור על ההיסטוריה הבתולית-לבנה של מדריד, לאחר שכבר הפסיד לאתלטיקו - המועדון שלא הצליח לרשום ניצחון אחד על ריאל בין 1999 ל-2013 - ארבע פעמים בעונה. אולי הגרוע מכל, התבוסה המשפילה המוחלטת 4-0 של אלופת אירופה באצטדיון קלדרון האכזרי בפעם האחרונה שהשניים הללו נפגשו, לפני קצת יותר מחודשיים, פירושה שאתלטיקו ניצחה את שלושת ה'דרביס' הביתיים בסיכום 7-0 . למעשה, במהלך כל אחת משבע התבוסות ב-11 דרבי אנצ'לוטי נאלץ לספוג כמנג'ר מדריד מול הבולטים החבולים של דייגו סימאונה, הקבוצה שלו לא כבשה פעם אחת. אף אחד מהם לא הופך את אנצ'לוטי לאדיוט. המקום שבו הם עוזבים אותו, במצטבר, הוא אולי בעמדה המביכה ביותר בקריירה שלו. לא בגלל שאם יפסיד ברבע גמר ליגת האלופות הקרוב מול אלופת ספרד אנצ'לוטי חושש מהפיטורים. כריסטיאנו רונאלדו יושב מדוכא במהלך התבוסה 4-0 של ריאל בלה ליגה לאתלטיקו בפברואר. מריו מנדזוקיץ' (משמאל) חוגג עם פרננדו טורס לאחר שהבקיע בניצחון 4-0 של אתלטיקו בפברואר. כמו נורמן סטנלי פלטשר בדייסה, יש כמה עונשים במקצוע שבחרו ש'קרלטו' (Wee Charlie) מתייחס אליהם כאל סכנה תעסוקתית. אפשר לטעון שאיבוד יתרון 3-0 על ליברפול באיסטנבול לפני כמעט עשור אמור להוות את הרגע הזה של מבוכה מקסימלית. לא כל כך. אנצ'לוטי לא רק שהוציא נקמה מפורסמת בקבוצה של רפא בניטס שנתיים מאוחר יותר - כשמילאן הגיעה לגמר 2007, היא צפו יחד בחצי הגמר השני של ליברפול נגד צ'לסי, מריעים ושואגים לאדומים בצרידות יותר מכל קופייט שיעבור כך שההיסטוריה אפשר לבקר מחדש - הוא יכול גם להשלים עם התבוסה המדהימה של 3-3 ופנדלים. השקפתו: 'הקבוצה שלי עשתה כמיטב יכולתה כדי לנצח. אז לא יכולתי לכעוס. אני חושב שזה היה הגורל. ניהלתי כמעט 900 משחקים בקריירה שלי ושניים שבהם הקבוצה שלי שיחקה בצורה יוצאת דופן היו הגמר ההוא באיסטנבול והחצי נגד מנצ'סטר יונייטד ב-2007.' אז זה קוץ אדום-לבן אחר שלו. תבוסות קבועות שבמהלכן ריאל מדריד לא עשתה כמיטב יכולתה. הדברים, למעשה, החמירו בהדרגה. הגמר של מאי בליסבון זכה ברגע השני שסרחיו ראמוס קבע 1-1 בדקה ה-93. אתלטיקו עמדה, כמעט פשוטו כמשמעו, על הרגליים. אנצ'לוטי עצבני חולף על פני גביע אירופה לאחר שמילאן נכנעה ביתרון של שלושה שערים מול ליברפול. אבל אנצ'לוטי פיצה על זה בכך שניצח את ליברפול ב-2007 ונקמה על התבוסה הזו שנתיים קודם לכן. מילאן . ליגת האלופות של אופ"א 2002-03, 2006-07. סופר קאפ של אופ"א 2003, 2007. גביע העולם למועדונים 2007. סדרה A 2003-04. קופה איטליה 2002-03. Supercoppa Italiana 2004. צ'לסי . ליגת העל 2009-10. גביע האנגלי 2009-10. FA Community Shield 2009. פריז סנט-ז'רמן. ליגה 1 2012-13. ריאל מדריד . ליגת האלופות של אופ"א 2013-14. סופר קאפ של אופ"א 2014. גביע העולם למועדונים 2014. גביע המלך 2013-14. מאז, זה היה כאילו סימאונה ושות' ספגו את כל הכעס, את כל ההשפלה, את כל הזעם האימפוטנטי שהם חשו כשכריסטיאנו רונאלדו העריץ את שער העונשין שלו (להרוג משחק שכבר מת) עם ה-4:1 שלו. אני למעשה החגיגה של ה-Incredible Hulk. בדרמה של אותו לילה, ובתוך ההיסטוריה של התואר העשירי של מדריד, לעתים קרובות שוכחים שכאשר רפא וראן בעט את הכדור במנג'ר הארגנטינאי של אתלטיקו כשנותרו שתי דקות לסיום ההארכה, סימאונה רדף אחריו למגרש ואז היה צריך להיות שניהם. ריסנו ושוכנעו לעזוב את משטח המשחק לפני הרחקה. סימאונה, שזכה למחיאות כפיים ממסיבת העיתונאים מאוחר יותר באותו לילה בהערכה על זכייתה בתואר הספרדי ועל האופן שבו בגבורה אתלטיקו נאחזה בראשו של דייגו גודין בליסבון, דיברה בחביבות על כך שווראן הוא 'רק ילד' עם 'עתיד גדול'. בנתיחה שלאחר המשחק. אבל, סמוך עליי, זה היה אחד הדורבנים ששפשפו את עורו של סימאונה כל הקיץ עד למשחק השני של הסופרקאפ הספרדי, כאשר וראן נלחץ, חשוף למודעות וחדות ומריו מנדז'וקיץ' כבש את השער שהחל את ריצת הניצחון של אתלטיקו מול מדריד העונה. "השחקן הכי חשוב והכי אינטליגנטי בכל קבוצה גדולה הוא בדרך כלל קשר", מאמין אנצ'לוטי. מנג'ר אתלטיקו דייגו סימאונה ממהר להתעמת עם מגן ריאל רפאל וראן בגמר. סימאונה גם בדק את השופט ביורן קייפרס כשהמזג רתח במהלך הדקות האחרונות. אתלטיקו לא הצליחה להיאחז בהובלה שנתן לה דייגו גודין במהלך גמר ליסבון. הוא היה אחד כזה, וכך גם סימאונה, פלוס לואיס אנריקה, פפ גווארדיולה (ומקס אלגרי ברמה נמוכה בהרבה) בארבעה מתוך שמונת שאר המועמדים לרבע גמר ליגת האלופות. עם זאת, כמאמן, קרלטו לא יכול היה להיות שונה יותר מהזן המיוצג על ידי סימאונה, 'לוצ'ו' וגווארדיולה. וזה משהו אחר, מלבד העסקתו העתידית של אנצ'לוטי במדריד, שעומדת על כף המאזניים השבוע. מהרגע שבו כדורגלני עילית, ולאחר מכן שחקני ניהול, החלו להרוויח כסף לעונה, מה שהפך אותם לבטוחים כלכלית לחלוטין לכל החיים, השווי של המאמן שהוא רק סמכותי הסתיים. אם אתה לא יכול 'לשכנע' ו'לגייס' את נבחרת המולטי-מיליונרים שלך במועדון שצפוי לזכות באחד, או יותר, מהגביעים הגדולים בכל עונה, אז אתה מת במים. אבל גווארדיולה, מוריניו וסימאונה מגיעים מבית ספר שבו הם לא רק שולטים בהוראה, משדלים, משכנעים, אלא מראים גם נטיות סמכותיות אכזריות. 'הדרך שלי או הכביש המהיר' זה משהו שהם לא רק מעזים להגיד לשחקן ששווה 50 מיליון פאונד פלוס, הם מאמינים שזו זכותם. אנצ'לוטי בנוי אחרת, לאחר שזכה ב-17 גביעים כמאמן שמחפש רק אינטליגנציה, חריצות ועוצמת מאמץ. הוא לא רוצה ולא צריך לעורר פחד, להפוך את שחקניו לעיוורים לחסידים של דוקטרינה גדודית - הוא למעשה מתייחס אליהם כאל מבוגרים אחראיים. אם הצוות שלו יתנהג כמו ילדים מתחילים בקלדרון ביום שלישי, שוב, אז אנצ'לוטי עדיין לא יהיה אידיוט. אבל מין בסכנת הכחדה - כן.
ריאל מדריד לא ניצחה את שכנותיה בשישה מפגשים העונה.
הם ייפגשו שוב בשמינית הגמר של ליגת האלופות השבוע.
קרלו אנצ'לוטי נמצא בלחץ הולך וגובר לאחר כושר ירוד ב-2015.
הוא ניצח את הניצחון העשירי של ריאל בגביע אירופה בעונה שעברה.
אבל הניצחון הזה על אתלטיקו לא הפך את עבודתו לבטוחה יותר.