On paper Chelsea’s team sheet looked like an insult, one for the anti-football brigade to get their beaks into after Jose Mourinho went without an orthodox striker. When reality bites, even his biggest detractors must concede that Mourinho’s decision to leave Didier Drogba on the bench until the start of the second half was another tactical masterclass. Chelsea’s manager is staying true to the game — his game — because the end result will be a fourth Barclays Premier League title for this football club. Chelsea's Jose Mourinho gestures on the sideline after going into the game against Arsenal without a striker . Oscar was part of a front three who interchanged roles during the first half to great effect for their boss . At times you are left wondering what Eden Hazard, Willian and Oscar make of it all when Mourinho starts working on team shape six days before a clash with Arsenal. This trio have an element of fantasy about their game, with those delightful touches around the corner and the clever wall passes that they can play at will. The master simply wants results. To start without a striker, to ignore the collective groans around the country by starting Willian in a deeply withdrawn role behind Hazard and Oscar, was a statement of intent. Mourinho was forced into it, of sorts, because he has been deprived of Diego Costa and Loic Remy in recent weeks, and his warrior Drogba could not train all week. Even so, you would not put it past Mourinho — who pulled a similar stunt by playing Andre Schurrle as a false nine at Manchester United last season — to have done it anyway. When it comes to work-rate, discipline and desire, no-one can accuse these players of cheating. Everyone has a job to do in this team. Chelsea mastermind Mourinho surveys the pitch before kick-off having plotted out his game plans . Eden Hazard leads a trio with Willian and Oscar that has fantasy about their play but Mourinho wants function . Strikers Loic Remy (left) and Diego Costa are both working their way back to fitness with leg injuries . To watch Hazard, the PFA player of the year, Oscar and Willian sacrifice their A-game for the greater good of the team demonstrates a unique commitment to Mourinho’s methods. They have bought in. What happened to the style, the swagger and the pomp about the team who won so handsomely at Swansea, putting five past Garry Monk’s side without reply at the Liberty Stadium on January 17? They traded it for Mourinho’s tactics, using the extra time during the week following their Champions League elimination against Paris Saint-Germain for match-specific preparation. With only one game a week since Chelsea went out on away goals on March 11, Mourinho has used the time on the training field to prepare for Premier League matches as a one-off. But Didier Drogba was available to Mourinho and he only used the Ivorian when Oscar went off injured . There is no question who had the upper hand in the managerial tactical battle, and it wasn't Wenger . Willian was exceptional for his manager, pestering the Arsenal midfield when the Blues were without the ball . Ramires comes close after a ball into the box from Willian but is thwarted by Arsenal keeper David Ospina . Against Manchester United he deliberately conceded possession, suffocating Marouane Fellaini and waited to hit Louis van Gaal’s team on the break. They won 1-0, even if it was far from pretty. Here at the Emirates, against a team with eight successive wins in the Premier League, he bewildered their defence by allowing his front three to rotate. Willian was exceptional as he flitted across Arsenal’s back line and pestered Santi Cazorla and Francis Coquelin when he wanted to win back the ball. The Brazilian forward engineered Chelsea’s best chance, a clever angled ball in the first half that found the feet of Ramires running into the box. Arsenal keeper David Ospina saved well. This was perfectly disciplined, if uncomfortable to watch at times as Mourinho looked on approvingly from the sidelines. When he was forced into a change at the break because Oscar had been ferried to hospital with suspected concussion following his collision with Ospina, he turned to the experience of Drogba. Oscar soars high in pursuit of the ball as Ospina comes out quickly to intercept . The pair clashed with Ospina considered lucky to be on the pitch after viewing the replays . Oscar was substituted at half-time having not recovered from the blow with Ospina . At the age of 37 he served his team-mates well in the second half, chasing 60 yards towards his own goal at one point to stop the forward run of Nacho Monreal down the left. Towards the end of the second half, as this game gravitated towards its inevitable conclusion, Chelsea relied on their captain John Terry’s leadership skills to see it home. A year ago this team was experimental, with various formations on trial as Mourinho assembled his next title-winning team. Here at the Emirates, it has finally taken shape.
Chelsea played out a 0-0 draw with Arsenal at the Emirates on Sunday .
Jose Mourinho started with no striker despite having Didier Drogba .
His tactics were not pretty but of deserving Premier League champions .
Willian gave perhaps his best performance in a Chelsea shirt .
על הנייר גיליון הקבוצה של צ'לסי נראה כמו עלבון, כזה שחטיבת האנטי כדורגל תכניס את המקור שלהם לאחר שז'וזה מוריניו הלך ללא חלוץ אורתודוקסי. כשהמציאות נושכת, אפילו המתנגדים הגדולים שלו חייבים להודות שההחלטה של ​​מוריניו להשאיר את דידייה דרוגבה על הספסל עד תחילת המחצית השנייה הייתה עוד מעמד אמן טקטי. המנג'ר של צ'לסי נשאר נאמן למשחק - המשחק שלו - כי התוצאה הסופית תהיה תואר רביעי בפרמיירליג של ברקליס למועדון הכדורגל הזה. ז'וזה מוריניו של צ'לסי מחווה על הצד לאחר שנכנס למשחק מול ארסנל ללא חלוץ. אוסקר היה חלק משלישייה קדמית שהחליפה תפקידים במהלך המחצית הראשונה למען הבוס שלהם. לפעמים אתה נשאר תוהה מה אדן הזאר, וויליאן ואוסקר עושים מכל זה כאשר מוריניו מתחיל לעבוד על צורת הקבוצה שישה ימים לפני העימות עם ארסנל. לטריו הזה יש אלמנט של פנטזיה במשחק שלהם, עם הנגיעות המענגות האלה מעבר לפינה ומעברי הקיר החכמים שהם יכולים לשחק כרצונם. המאסטר פשוט רוצה תוצאות. להתחיל בלי חלוץ, להתעלם מהגניחות הקולקטיביות ברחבי הארץ על ידי הפעלת וויליאן בתפקיד נסגר מאוד מאחורי הזאר ואוסקר, הייתה הצהרת כוונות. מוריניו נאלץ להיכנס לזה, למשל, כי הוא נשלל מדייגו קוסטה ולואיק רמי בשבועות האחרונים, והלוחם שלו דרוגבה לא יכול היה להתאמן כל השבוע. למרות זאת, לא היית מעביר את זה מעבר למוריניו - שעשה תעלול דומה כשגילם את אנדרה שורלה כתשע שקרי במנצ'סטר יונייטד בעונה שעברה - עשה את זה בכל זאת. כשזה מגיע לקצב עבודה, משמעת ורצון, אף אחד לא יכול להאשים את השחקנים האלה בבגידה. לכולם יש עבודה לעשות בצוות הזה. המוח של צ'לסי מוריניו סוקר את המגרש לפני הבעיטה לאחר שתכנן את תוכניות המשחק שלו. אדן הזאר מוביל שלישייה עם וויליאן ואוסקר שיש לה פנטזיה על המשחק שלהם אבל מוריניו רוצה לתפקד. החלוצים לואיק רמי (משמאל) ודייגו קוסטה פועלים שניהם בחזרה לכושר עם פציעות ברגל. כדי לצפות בהאזארד, שחקן השנה של ה-PFA, אוסקר וויליאן מקריבים את משחק ה-A שלהם למען טובת הקבוצה מפגין מחויבות ייחודית לשיטות של מוריניו. הם רכשו פנימה. מה קרה לסגנון, להתלהמות ולפאר בקבוצה שניצחה כל כך יפה בסוונסי, כשהיא עברה חמש מעבר לקבוצתו של גארי מונק בלי תשובה באצטדיון ליברטי ב-17 בינואר? הם החליפו את זה עבור הטקטיקה של מוריניו, תוך שימוש בתוספת הזמן במהלך השבוע שלאחר ההדחה שלהם בליגת האלופות נגד פאריס סן ז'רמן לצורך הכנה ספציפית למשחק. עם משחק אחד בלבד בשבוע מאז שצ'לסי יצאה עם שערי חוץ ב-11 במרץ, מוריניו ניצל את הזמן על מגרש האימונים כדי להתכונן למשחקי פרמיירליג באופן חד פעמי. אבל דידייה דרוגבה היה זמין למוריניו והוא השתמש ב-Ivorian רק כשאוסקר יצא פצוע. אין ספק למי הייתה ידו העליונה בקרב הטקטי הניהולי, וזה לא היה ונגר. וויליאן היה יוצא דופן עבור המאמן שלו, והציק למרכז השדה של ארסנל כשהבלוז היו ללא כדור. ראמירס מתקרב אחרי כדור לרחבה של וויליאן אבל סוכל על ידי שוער ארסנל דיוויד אוספינה. מול מנצ'סטר יונייטד הוא הודה בכוונה בחזקה, חנק את מרואן פלאיני וחיכה לפגוע בקבוצה של לואי ואן חאל בהפסקה. הם ניצחו 1-0, גם אם זה היה רחוק מלהיות יפה. כאן באמירויות, מול קבוצה עם שמונה ניצחונות רצופים בפרמיירליג, הוא הבלבל את ההגנה שלהם כשאפשר לשלושה הקדמיים שלו להסתובב. וויליאן היה יוצא דופן כשדיף על פני הקו האחורי של ארסנל והציק לסאנטי קאזורלה ופרנסיס קוקלין כשרצה להחזיר את הכדור. הפורוורד הברזילאי הנדס את ההזדמנות הטובה ביותר של צ'לסי, כדור זוויתי חכם במחצית הראשונה שמצא את רגליו של ראמירס בריצה לתוך הרחבה. שוער ארסנל דיוויד אוספינה הציל היטב. זה היה ממושמע בצורה מושלמת, גם אם לא נוח לצפייה לפעמים במוריניו הסתכל באישור מהצד. כאשר הוא נאלץ לעשות שינוי בהפסקה כי אוסקר הועבר לבית החולים עם חשד לזעזוע מוח בעקבות התנגשותו עם אוספינה, הוא פנה לחוויה של דרוגבה. אוסקר ממריא גבוה במרדף אחרי הכדור כשאוספינה יוצאת במהירות כדי ליירט. השניים התעמתו עם אוספינה שנחשבת למזל שהיא על המגרש לאחר שצפה בשידורים החוזרים. אוסקר הוחלף במחצית לאחר שלא התאושש מהמכה עם אוספינה. בגיל 37 הוא שירת היטב את חבריו לקבוצה במחצית השנייה, כשהוא רודף 60 יארד לעבר השער שלו בשלב מסוים כדי לעצור את הריצה הקדמית של נאצ'ו מונריאל בצד שמאל. לקראת סוף המחצית השנייה, כשהמשחק הזה נמשך לקראת סיומו הבלתי נמנע, צ'לסי הסתמכה על כישורי המנהיגות של הקפטן ג'ון טרי כדי לראות את זה בבית. לפני שנה הקבוצה הזו הייתה נסיונית, עם הרכבים שונים שנבדקו בזמן שמוריניו הרכיב את הצוות הבא שלו שזכה בתואר. כאן באמירויות, זה סוף סוף קיבל צורה.
צ'לסי שיחקה ביום ראשון תיקו 0-0 עם ארסנל באמירויות.
ז'וזה מוריניו פתח ללא חלוץ למרות שהיה לו דידייה דרוגבה.
הטקטיקה שלו לא הייתה יפה אלא של אלופי ליגת העל הראויים.
וויליאן נתן אולי את ההופעה הטובה ביותר שלו בחולצה של צ'לסי.