There's something about a city on a beach. Not a city on a river, but on a proper sandy holiday beach. Just knowing that for half the year you can take a dip in the Med after work, or sip rosé on the terrace of a seafront restaurant as the sun sets must be like living in a perpetual Mr Benn adventure, where you enter the fancy dress shop, trade your suit for a sundress, and walk through the magic door to a beach party. I've been to a handful of 'beach at the end of the street' cities in Australia and the US, but the only one I know where you walk through cobbled lanes and past Gothic palaces to get there is Barcelona. If you can't wangle living there full-time, then Barcelona must surely be a top contender for the best city break destination. An overview of Barcelona, the city of contrasting art and architecture with a handy beach alongside it . One moment visitors are marvelling at such landmarks as Gaudi's unfinished Sagrada Familia Church... ... The next locals and tourists alike are strolling to the beach for an after swim or game of volleyball . First of all, there's the jaw dropping architecture. No other city in the world has as many buildings on the Unesco world heritage list as Barcelona, from Roman walls to the fantastical creations of Gaudi. Finally, after a number of false starts, Andrea Catherwood got to stay at the iconic Hotel Arts . There's enough art and culture to keep you busy for a decade of weekend breaks, plus cracking food, colourful markets and plenty of places to party all night long. We stayed at the Hotel Arts, a modern masterpiece of the city. It's a glittering 44-storey skyscraper of glass and steel, towering over the beaches and Port Olimpic as well as the nearby old fishermen's quarter of Barceloneta, where a warren of narrow streets are festooned with laundry from apartments above the tiny tapas bars. The contrast could jar, but in this eclectic city it works. At the foot of the hotel is Frank Gehry's huge futuristic sculpture of a golden fish, El Peix d'Or, installed to mark the 1992 Olympics. I've wanted to stay at the Hotel Arts since I read about it in Tatler in 1997, when it won its Best Hotel in the World award, but I've had a few false starts along the way. I first brushed shoulders with it on a hen weekend a year later, when there was still a sombrero-full of pesetas to the pound. I persuaded the girls to pack away the L-plates and head there for cocktails (it probably doubled the budget of the whole weekend) before we rushed back to the nightclubs of Las Ramblas. In 2012, I tried to book a stay there during Chelsea's clash with Barcelona in the semi-final of the Champions League, but there must have been an 'oligarchs-only' policy because it was fully booked. Just last year, I was chairing a conference in the city, where we had a reception on the hotel's terraces. During the evening, Barcelona's charismatic mayor, Artur Mas, made an impassioned case for Catalan independence, before taking questions in English, French and Italian. Catherwood calls Hotel Arts as a modern masterpiece, a glittering 44-storey skyscraper of glass and steel . The footpath for walkers and joggers along Barceloneta Beach with Hotel Arts and Mapfre tower behind . Now, finally, I was here, unencumbered by work, football fans or hen weekends, with no more baggage than a weekend case. Although it's only a two hour hop from London, unfortunately that's not where I started from. I arrived after midnight, somewhat jaded after a long-haul flight from Asia, but was quickly revived by the warm reception from staff and the cool lobby, where the flower arrangements look like art installations. Things were just livening up in Frank's bar (named after the creator of the fish sculpture) where the signature cocktails were delicious and the staff were so friendly that it would have been churlish not to have another one. One building our writer is always drawn to, among  the stunning buildings of Barcelona, is Gaudi's Casa Batllo . So it was not until the following morning that we could appreciate the views from our room - from one window we could see Port Olimpic and the shining Mediterranean, from another we could make out Gaudi's unfinished church, the Sagrada Familia. The old city was a 15-minute stroll along the beachfront which was buzzing even on a winter weekend, with volleyball matches, sailing and paddle-boarding taking place. The narrow streets and medieval alleyways of the Gothic quarter opened unexpectedly on to grand squares, so we suddenly found ourselves in front of a cathedral or a gem of a Renaissance palace. Of all the stunning buildings, the one I'm drawn to every time is Gaudi's Casa Batllo, a building of curves and flowing lines covered in tiny mosaic and wrought iron balconies. It's like nothing else. By sunset we'd made it up to the National Museum of Art. The building is breathtaking - it's modelled on the Basilica in Rome - and inside has some of the most astounding ancient frescos removed from churches in the Pyrenees. Tourists pose in front of the National Museum of Art, a breathtaking building modelled on Rome's Basilica . Of course, in Barcelona you're never far from a bar and the hallmark of every good city break is large amount of eating and drinking to had among all that marching and culture. In fact, we seemed to dine in an obscenely large number of places given that we were only in the city for a weekend. Bella Rosa is a beachfront favourite - the food is excellent and there's a South Beach Miami feel, even though it's on the fringes of Barceloneta. Near the Sagrada Familia, the Café Sel is worth a visit just for the pastries. The two Michelin-starred Enoteca is the flagship restaurant of Hotel Arts - it's stunning but not stuffy . My out and out favourite was Mont Bar. It's not much to look at from the outside, but the atmosphere is laidback and bohemian, the chef works creative magic with whatever has arrived from the market that day, and the results are truly amazing. The food at the Hotel Arts is considered among the finest in Barcelona. The two Michelin-starred Enoteca is the flagship restaurant - it's stunning but not stuffy, and you fully expect Penelope Cruz to be dining with Pedro Almodovar at the next table (Hotel Arts is where she and many Hollywood A-listers stay). Perhaps fittingly, given Enoteca's superstar status, we were served Miraval Rosé from Brad Pitt and Angelina Jolie's estate in Provence. Hotel Arts Barcelona offers rooms from €245 (£180) per night, including breakfast. British Airways (0844 493 0787) offers flights to Barcelona from Heathrow and Gatwick. Return fares start from £74. In Barcelona, the art isn't just in museums. As we wandered down a side street past a small, open-fronted car park, one of the prime spots was taken up by a huge avant garde sculpture of a bull. It's a great city to get lost in and some of the best sights aren't in the tourist guides. There are not so many 'must sees' that you need to have a precise agenda. Anyway, I'd rather miss out on another art exhibition and linger over lunch, all the time hoping that, unlike in Mr Benn, the shopkeeper doesn't suddenly appear and invite me to go home.
Andrea Catherwood stayed at the modern masterpiece Hotel Arts .
Dined in the hotel's two Michelin-starred flagship restaurant, Enoteca .
Drank  Miraval Rosé from Brad Pitt and Angelina Jolie's estate in Provence .
Of all the stunning buildings, the one I'm drawn to is Gaudi's Casa Batllo .
A great city to get lost in with some of the best sights not in tourist guides .
יש משהו בעיר על חוף הים. לא עיר על נהר, אלא על חוף נופש חולי כמו שצריך. עצם הידיעה שבמשך חצי שנה אתה יכול לטבול במים אחרי העבודה, או ללגום רוזה על המרפסת של מסעדה מול הים כשהשמש שוקעת, חייבת להיות כמו לחיות בהרפתקה תמידית של מר בן, שבה אתה נכנס לחנות התלבושות המפוארות. , החליפו את החליפה שלכם בשמלת קיץ, ועברו דרך דלת הקסמים למסיבת חוף. הייתי בקומץ של ערים 'חוף בקצה הרחוב' באוסטרליה ובארה"ב, אבל היחידה שאני מכירה שבה אתה הולך בשבילים מרוצפים וחולפת על פני ארמונות גותיים כדי להגיע לשם היא ברצלונה. אם אתה לא יכול להתעסק שם במשרה מלאה, אז ברצלונה חייבת להיות מועמדת מובילה ליעד הטוב ביותר לחופשה בעיר. סקירה כללית של ברצלונה, עיר האמנות והארכיטקטורה המנוגדת עם חוף שימושי לצידה. רגע אחד מבקרים מתפעלים מנקודות ציון כגון כנסיית סגרדה פמיליה הבלתי גמורה של גאודי... ... המקומיים הבאים ותיירים כאחד מטיילים לחוף לשחייה לאחר שחייה או משחק כדורעף. קודם כל, יש את הארכיטקטורה שומטת הלסת. לאף עיר אחרת בעולם אין כל כך הרבה מבנים ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו כמו ברצלונה, מחומות רומיות ועד ליצירותיו הפנטסטיות של גאודי. לבסוף, לאחר מספר התחלות שווא, אנדריאה קתרווד זכתה להתארח במלון ארטס האייקוני. יש מספיק אמנות ותרבות כדי להעסיק אותך לעשור של חופשות סוף שבוע, בתוספת אוכל מטורף, שווקים צבעוניים והרבה מקומות למסיבה כל הלילה. התארחנו במלון ארטס, יצירת מופת מודרנית של העיר. זהו גורד שחקים נוצץ בן 44 קומות מזכוכית ופלדה, המתנשא מעל החופים ופורט אולימפיק, כמו גם רובע הדייגים הישן הסמוך של ברצלונטה, שבו שרשרת של רחובות צרים מתנוססים בכביסה מהדירות שמעל לברי הטאפאס הקטנטנים. הניגודיות עשויה לצנצנת, אבל בעיר האקלקטית הזו זה עובד. למרגלות המלון נמצא הפסל העתידני הענק של דג זהב של פרנק גרי, El Peix d'Or, שהותקן לציון אולימפיאדת 1992. רציתי להישאר במלון ארטס מאז שקראתי עליו בטאטלר ב-1997, אז זכה בפרס המלון הטוב ביותר בעולם, אבל היו לי כמה התחלות שווא בדרך. צחצחתי איתו כתפיים לראשונה בסוף שבוע של תרנגולת שנה לאחר מכן, כשעדיין היה סומבררו מלא בפסטות לקילו. שכנעתי את הבנות לארוז את צלחות ה-L ולצאת לשם לקוקטיילים (זה כנראה הכפיל את התקציב של כל סוף השבוע) לפני שנמהר חזרה למועדוני הלילה של לאס רמבלאס. ב-2012 ניסיתי להזמין שהות שם במהלך העימות של צ'לסי עם ברצלונה בחצי גמר ליגת האלופות, אבל כנראה הייתה מדיניות של 'אוליגרכים בלבד' כי היא הייתה בתפוסה מלאה. רק בשנה שעברה עמדתי בראש כנס בעיר, שם ערכנו קבלת פנים על מרפסות המלון. במהלך הערב, ראש העיר הכריזמטי של ברצלונה, ארטור מאס, טען בלהט לעצמאות קטלאנית, לפני ששאל שאלות באנגלית, צרפתית ואיטלקית. קת'רווד מכנה את Hotel Arts כיצירת מופת מודרנית, גורד שחקים נוצץ בן 44 קומות מזכוכית ופלדה. השביל להולכי רגל ולריצה לאורך חוף ברצלונטה עם Hotel Arts ומגדל Mapfre מאחור. עכשיו, סוף סוף, הייתי כאן, לא מרותקת לעבודה, אוהדי כדורגל או סופי שבוע של תרנגולים, בלי יותר מטען מאשר תיק של סוף שבוע. למרות שזה רק שעתיים הופ מלונדון, לצערי לא משם התחלתי. הגעתי אחרי חצות, קצת מיושן אחרי טיסה ארוכת טווח מאסיה, אבל התחדשתי במהירות בעקבות קבלת הפנים החמה מהצוות והלובי הקריר, שבו סידורי הפרחים נראים כמו מיצבי אמנות. הדברים פשוט התעוררו בבר של פרנק (שנקרא על שם היוצר של פסל הדגים) שבו הקוקטיילים היחודיים היו טעימים והצוות היה כל כך ידידותי שזה היה זניח שלא היה עוד אחד. בניין אחד שהסופר שלנו תמיד נמשך אליו, בין הבניינים המדהימים של ברצלונה, הוא קאסה באטלו של גאודי. אז רק למחרת בבוקר יכולנו להעריך את הנופים מהחדר שלנו - מחלון אחד יכולנו לראות את פורט אולימפיק ואת הים התיכון הזוהר, מחלון אחר יכולנו להבחין בכנסייה הבלתי גמורה של גאודי, סגרדה פמיליה. העיר העתיקה הייתה הליכה של 15 דקות לאורך חוף הים שהייתה רוחשת אפילו בסוף שבוע חורפי, עם משחקי כדורעף, שייט וגלישה במשוט. הרחובות הצרים וסמטאות ימי הביניים של הרובע הגותי נפתחו במפתיע אל כיכרות מפוארות, כך שפתאום מצאנו את עצמנו מול קתדרלה או פנינה של ארמון מתקופת הרנסנס. מכל הבניינים המדהימים, זה שאני נמשך אליו בכל פעם הוא קאזה באטלו של גאודי, בניין של עיקולים וקווים זורמים מכוסה בפסיפס זעיר ומרפסות ברזל מחושל. זה לא דומה לשום דבר אחר. עד השקיעה הגענו למוזיאון הלאומי לאמנות. הבניין עוצר נשימה - הוא מעוצב על פי הבזיליקה ברומא - ובתוכו יש כמה מהציורים העתיקים המדהימים ביותר שהוסרו מכנסיות בפירנאים. תיירים מתייצבים מול המוזיאון הלאומי לאמנות, בניין עוצר נשימה בדגם הבזיליקה של רומא. כמובן, בברצלונה אתה אף פעם לא רחוק מבר וסימן ההיכר של כל חופשה עירונית טובה הוא כמות גדולה של אכילה ושתייה בין כל הצעדה והתרבות הזו. למעשה, נראה היה שסעדנו במספר רב מגונה של מקומות בהתחשב בכך שהיינו בעיר רק לסוף שבוע. בלה רוזה היא חביבה על חוף הים - האוכל מצוין ויש תחושה של סאות' ביץ' מיאמי, למרות שזה בשולי ברצלונטה. ליד סגרדה פמיליה, בית הקפה סל שווה ביקור רק בשביל המאפים. שתי כוכבי המישלן של Enoteca היא מסעדת הדגל של Hotel Arts - היא מהממת אבל לא מחניקה. החביב עלי היה Mont Bar. אין הרבה מה להסתכל עליו מבחוץ, אבל האווירה נינוחה ובוהמיינית, השף עושה קסם יצירתי עם כל מה שהגיע מהשוק באותו היום, והתוצאות באמת מדהימות. האוכל במלון ארטס נחשב בין הטובים בברצלונה. שתי כוכבי המישלן של Enoteca היא מסעדת הדגל - היא מהממת אבל לא מחניקה, ואתה לגמרי מצפה שפנלופה קרוז תסעוד עם פדרו אלמודובר בשולחן הסמוך (Hotel Arts הוא המקום שבו היא ורבים מהוליוודים מהוליווד שוהות). אולי הולם, בהתחשב במעמד הסופרסטאר של אנוטקה, הגישו לנו את מירוואל רוזה מהאחוזה של בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי בפרובנס. מלון ארטס ברצלונה מציע חדרים החל מ-245 אירו (180 פאונד) ללילה, כולל ארוחת בוקר. British Airways (0844 493 0787) מציעה טיסות לברצלונה מהית'רו וגטוויק. מחירי החזרה מתחילים מ-74 פאונד. בברצלונה, האמנות היא לא רק במוזיאונים. כששוטטנו ברחוב צדדי על פני חניון קטן עם חזית פתוחה, אחד המקומות הבולטים נתפס על ידי פסל אוונגרד ענק של שור. זו עיר נהדרת ללכת בה לאיבוד וכמה מהמראות הטובים ביותר לא נמצאים במדריכי התיירים. אין כל כך הרבה 'חובה לראות' שאתה צריך שיהיה לך סדר יום מדויק. בכל מקרה, אני מעדיף לפספס עוד תערוכת אמנות ולהתעכב על ארוחת הצהריים, כל הזמן בתקווה שבניגוד למר בן, בעל החנות לא יופיע פתאום ויזמין אותי לחזור הביתה.
אנדריאה קתרווד שהתה ביצירת המופת המודרנית Hotel Arts.
סעד בשתי מסעדות הדגל של המלון, Enoteca, בעלות כוכבי מישלן.
שתה את מירוואל רוזה מהאחוזה של בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי בפרובנס.
מבין כל הבניינים המהממים, זה שאני נמשך אליו הוא קאסה באטלו של גאודי.
עיר נהדרת ללכת בה לאיבוד עם כמה מהמראות הטובים ביותר שלא מופיעים במדריכי התיירים.