In the ancient Inca kingdom, the wheel was yet to be invented, iron was foreign and steel was unheard of. So when the Incas needed to travel across the Andes, they did so on handwoven rope bridges, stretched over gorges and rivers. Five hundred years later, just one of the Inca rope bridges remains: the Keshwa Chaca, which spans the Apurimac River near Huinchiri, Peru, in the Province of Canas. Dangerous work: Local villagers work on renewing the Keshwa Chaca - the last Inca rope bridge - in the Andes near Huinchiri, Peru . Incredible skill: The 90ft long Keshwa Chaca remains thanks to local villagers who rebuild the bridge each year using the same techniques as their Inca ancestors . As they expanded their empire, the Incas built an entire network of bridges to move armies, people and goods quickly and efficiently over the mountains. Even though it would take another 300 years before suspension bridges came to Europe, it is estimated that the Inca kingdom was connected by some 200, all made by hand. The bridges were an integral part of the incredible Inca road system that stretches for 25,000 miles, from modern-day Ecuador to Argentina. The last Incas disappeared in the early 17th century, and over the years their bridges followed. The Keshwa Chaca remains thanks to local villagers who rebuild the bridge each year using the same techniques as their Inca ancestors. Craft: The ropes for the bridge are made from the 'ichu' grass, which is braided by the local villagers . Safe walk: Although the Keshwa Chaca bridge may look frail, it has been proven to support the weight of 56 people standing across the walkway . Ready to go: As the last Inca bridge, Keshwa Chaca has become a tourist attraction, with visitors paying a small fee to walk across the gorge . Ancient tradition: It takes three days to rebuild the Keshwa Chaca, which is done in June every year . It spans 90ft over the Apurimac River some 100ft below, and villagers claim it has been there for 500 years. In the Inca days, local villagers would rebuild the Keshwa Chaca each year as a way of paying tax, but in modern times residents of the region keep the ancient tradition and skills alive by renewing the bridge every June. After the bridge has been built, it is left to disintegrate before being constructed again the next year. The raw material is 'ichu', a type of grass common on the sparse mountainsides of the Andes, which is braided into rope for the bridge. Each household in the four nearby villages is responsible for bringing 90 feet of braided grass rope, Slate reports. The bridge consists of five parallel 'ichu' ropes, which are braided to be about four inches thick, fastened at stone platforms on each side of the gorge. The floor or walkway is of small sticks and canes, fastened transversely with raw-hide strings, and two thick ropes are tied between the platforms as armrails. It takes three days to renew the Keshwa Chaca, and although it may look brittle, it has been proven to support the weight of 56 people standing across the walkway.
Inca kingdom in the Andes was connected via handwoven rope bridges .
Today, only one bridge remains - the Keshwa Chaca near Huinchiri, Peru .
The 90ft-long bridge is rebuilt by villagers over three days every June, before gradually disintegrating each time .
Locals use the same techniques to make the rope as their Inca ancestors .
בממלכת האינקה העתיקה, הגלגל טרם הומצא, הברזל היה זר ופלדה לא נשמעה. אז כאשר בני האינקה היו צריכים לנסוע על פני הרי האנדים, הם עשו זאת על גשרי חבלים ארוגים ביד, המשתרעים על ערוצי ונהרות. חמש מאות שנה מאוחר יותר, נותר רק אחד מגשרי החבלים של האינקה: קשווה צ'קה, המשתרע על נהר האפורימאק ליד הווינצ'ירי, פרו, במחוז קאנאס. עבודה מסוכנת: כפריים מקומיים עובדים על חידוש ה-Keshwa Chaca - גשר החבלים האחרון של האינקה - בהרי האנדים ליד Huinchiri, פרו. מיומנות מדהימה: ה-Keshwa Chaca באורך 90 רגל נותרה הודות לכפריים המקומיים שבונים מחדש את הגשר בכל שנה תוך שימוש באותן טכניקות כמו אבותיהם האינקים. כשהם הרחיבו את האימפריה שלהם, בני האינקה בנו רשת שלמה של גשרים כדי להעביר צבאות, אנשים וסחורות במהירות וביעילות מעל ההרים. למרות שיעברו עוד 300 שנה עד שגשרים תלויים יגיעו לאירופה, ההערכה היא שממלכת האינקה הייתה מחוברת בכ-200, כולם עשויים בעבודת יד. הגשרים היו חלק בלתי נפרד ממערכת הכבישים המדהימה של האינקה המשתרעת על פני 25,000 מיילים, מאקוודור של ימינו ועד ארגנטינה. האינקה האחרונים נעלמו בתחילת המאה ה-17, ובמהלך השנים הגשרים שלהם באו בעקבותיהם. ה-Keshwa Chaca נשאר הודות לכפריים המקומיים שבונים מחדש את הגשר בכל שנה תוך שימוש באותן טכניקות כמו אבותיהם האינקים. מלאכה: החבלים לגשר עשויים מהדשא 'איצ'ו', שנקלע על ידי תושבי הכפר המקומיים. הליכה בטוחה: למרות שגשר קשווה צ'קה עשוי להיראות שברירי, הוכח שהוא תומך במשקל של 56 אנשים שעומדים מעבר לשביל. מוכן לצאת לדרך: כגשר האינקה האחרון, קשוה צ'אקה הפכה לאטרקציה תיירותית, כאשר מבקרים משלמים תשלום קטן כדי לעבור את הערוץ. מסורת עתיקה: נדרשים שלושה ימים לבנות מחדש את ה-Keshwa Chaca, שנעשה ביוני מדי שנה. הוא משתרע על פני 90 רגל מעל נהר אפורימאק כ-100 רגל מתחת, ותושבי הכפר טוענים שהוא נמצא שם כבר 500 שנה. בימי האינקה, תושבי הכפר המקומיים היו בונים מחדש את ה-Keshwa Chaca בכל שנה כדרך לשלם מס, אבל בתקופה המודרנית תושבי האזור שומרים על המסורת והמיומנויות העתיקות על ידי חידוש הגשר מדי חודש יוני. לאחר בניית הגשר, משאירים אותו להתפורר לפני בנייתו מחדש בשנה הבאה. חומר הגלם הוא 'איצ'ו', סוג של עשב הנפוץ על צלע ההרים הדלילים של הרי האנדים, שנקלע לחבל לגשר. כל משק בית בארבעת הכפרים הסמוכים אחראי להביא 90 רגל של חבל דשא קלוע, מדווח סלייט. הגשר מורכב מחמישה חבלי 'איצ'ו' מקבילים, אשר קלועים בעובי של כארבעה סנטימטרים, מהודקים בבמות אבן בכל צד של הערוץ. הרצפה או השביל עשויים מקלות קטנים וקנים, מהודקים לרוחב בחוטי עור גולמי, ושני חבלים עבים קשורים בין הבמות כמעקות יד. לוקח שלושה ימים לחדש את ה-Keshwa Chaca, ולמרות שהוא עשוי להיראות שביר, הוכח שהוא תומך במשקל של 56 אנשים שעומדים מעבר לשביל.
ממלכת האינקה בהרי האנדים הייתה מחוברת באמצעות גשרי חבלים ארוגים ביד.
כיום נותר רק גשר אחד - ה-Keshwa Chaca ליד Huinchiri, פרו.
הגשר באורך 90 רגל נבנה מחדש על ידי תושבי הכפר במשך שלושה ימים בכל חודש יוני, לפני שמתפרק בהדרגה בכל פעם.
המקומיים משתמשים באותן טכניקות כדי ליצור את החבל כמו אבותיהם האינקה.