A 63-year-old former air hostess has won a £14.5m London mansion from her 'immensely wealthy' 90-year-old Saudi Arabian ex-husband following a legal battle based on a Victorian law. The property, in north west London, which has 'superb views' over a London park, was one of five properties which the successful property developer bought during the couple's 14-year marriage. The couple's main marital home had been a £26m 'palatial residence' in Jeddah, Saudi Arabia, for which 40 members of staff were employed to keep it ticking over. A 63-year-old former air hostess has won a £14.5m London mansion from her 'immensely wealthy' 90-year-old Saudi Arabian ex-husband following a legal battle at the High Court (pictured) But, after their divorce, the woman - who did not have any financial input into the properties - moved into the townhouse, claiming her right to live there as one of their matrimonial homes. Despite her husband's attempts to evict her from the home, and force the sale of the heavily-mortgaged property, the wife has now been allowed to keep it as part of a complex legal settlement. The 'opulent' maisonette - which was originally three flats converted into one large home - was at one point worth £22m, but is now worth a 'disappointing' £14.5m, the court heard. The husband, who is said to be worth £600m and  blows up to £10m per year, was also made to give his wife their 'holiday' property in Cannes, which is worth 17m Euros. The judgment, made at the high court, was based on the woman's claim to a right to marital property under the 1882 Married Women’s Property Act. The judge ruled that she should be awarded around £10m on a 'needs light' basis. That was based on £3.5m for London housing, £2.25 million for a replacement holiday home and a further £500,000 to cover the outgoings on both properties. The court heard that both homes had significant mortgages, meaning they would have respective equities of £3.5m and £5.2m if they are sold. But the judge refused to grant the woman the £205,014 she was seeking annually to spend on jewellery, handbags and cars. The woman had claimed she needed £566,045 per year for her £75,000 wardrobe, as well as £25,000 to spend on jewellery. She also needed £25,000 for shoes and another £25,000 for handbags and accessories, she claimed. The couple married in the Central London Mosque (pictured) in 1979 when the man, a property developer, was in his mid-50s and the woman was in her late 20s. They divorced twice, once in 2002 and once in 2013 . The judge recognised that the woman's standard of living had been  'lavish and exceptional' during the marriage but said that it was 'not reasonable' to expect that to continue. He added: 'If the wife exceeds this figure, she will have only herself to blame.' The judge also pointed out that, had it been an entirely English case, the woman would have been entitled to £44million - the figure she originally sought - out of total £287.5million in assets. He said that even though she was 'clearly not a lady of business', she was the homemaker and mother, which made her contribution to the marriage equal to her husband. 'The authorities make it clear that she is not to be discriminated against for the way in which the parties organised their respective roles,' he said. The woman, from Lebanon, took the legal action against the businessman at the High Court in London. Had the same case been heard in Saudi Arabia, the woman would have been entitled to all but nothing. The couple married at the Central London Mosque in 1979 when the man was in his mid 50s and the woman was in her late 20s. They divorced in 1999, before remarrying in 2002. They then separated again in 2013, before divorcing in Saudi Arabia. The court heard that the main marital home had been in Saudi Arabia, where her rights would have been very different. But she was allowed to bring the case in London because the family had spent most summers during their marriage in the capital to escape the 'intolerable' Saudi Arabian heat, making it one of their matrimonial homes. Their children had also gone to nursery here during the holidays and the woman had lived here for at least one year when the case was brought. The court heard the husband owned properties in Paris, which sold for 15million Euros in 2013, and Beirut, which sold for $15.5m. His wife had kept the profit from the Paris flat, he said. Details of the case emerged in a ruling by Mr Justice Moor following a hearing in the Family Division of the High Court in November. The row broke out when the pair were reunited in 2002, with the wife alleging that her husband had promised to transfer her some of his properties. The court heard that the husband, said to be a member of several London clubs, had indeed transferred different properties to other members of his family, including his wife. But the judge rejected the claim that he would have promised to transfer his wife any properties for any other reason than tax, insisting he was still the 'beneficial owner' of the property. He said: 'It is inherently improbable. He is a Saudi businessman with great stature. I cannot conceive that he would willingly part with all his residential property. Why should he? He had no intention of losing control of his various residential properties.' The judge also found that the wife had 'embellished and altered her recollection to suit her case'. The Married Women's Property Act 1882 was an act that significantly altered English law regarding the property rights of married women. Among the laws it introduced, it allowed married women to own and control property in their own right. It came following an 1836 Caroline Norton court case which highlighted the injustice of English property laws, and generated enough support that eventually resulted in the Married Women’s Property Act. Many of the elements have since been superseded by subsequent family law statutes.
House in London was one of five properties the man - worth £600m - owned .
Their main home was £26m 'palatial' mansion in Jeddah, which had 40 staff .
Wife now given homes in London and Cannes as part of legal settlement .
But judge refused to give woman the £205,000 she wanted to spend on jewellery, handbags and cars .
דיילת אוויר לשעבר בת 63 זכתה באחוזה בלונדון של 14.5 מיליון ליש"ט מבעלה הסעודי ה"עשיר להפליא" בן ה-90, בעקבות מאבק משפטי המבוסס על חוק ויקטוריאני. הנכס, בצפון מערב לונדון, שיש לו 'נוף נהדר' מעל פארק לונדוני, היה אחד מחמישה נכסים שרכש יזם הנכסים המצליח במהלך 14 שנות נישואיהם של בני הזוג. ביתם הזוגי העיקרי של בני הזוג היה "מעון מפואר" של 26 מיליון ליש"ט בג'דה, ערב הסעודית, שעבורו הועסקו 40 אנשי צוות כדי לתקתק אותו. דיילת אוויר לשעבר בת 63 זכתה באחוזה בלונדון של 14.5 מיליון ליש"ט מבעלה הסעודי ה"עשיר להפליא" בן ה-90, לאחר מאבק משפטי בבית המשפט העליון (בתמונה) אבל, לאחר גירושיהם, האישה - שלא הייתה לה כל השקעה כספית בנכסים - עברה לגור בבית העיר, בטענה לזכותה להתגורר בו כאחד מבתיהם הזוגיים. למרות ניסיונותיו של בעלה לפנות אותה מהבית, ולכפות את מכירת הנכס המשוכן בכבדות, הותר לאישה כעת להחזיק בו במסגרת הסדר משפטי מורכב. הדירה הדו-מפלסית 'העשירה' - שהייתה במקור שלוש דירות שהוסבו לבית אחד גדול - הייתה בנקודה מסוימת בשווי של 22 מיליון ליש"ט, אך כעת היא שווה 14.5 מיליון ליש"ט "מאכזבים", שמע בית המשפט. הבעל, שאומרים ששווה 600 מיליון ליש"ט ומפוצץ עד 10 מיליון ליש"ט בשנה, התבקש גם לתת לאשתו את נכס ה"חופשה" שלהם בקאן, ששוויו 17 מיליון יורו. פסק הדין, שניתן בבית המשפט העליון, התבסס על תביעתה של האישה לזכות לרכוש אישות לפי חוק רכוש נשים נשואות משנת 1882. השופט קבע שיש להעניק לה כ-10 מיליון ליש"ט על בסיס 'צריך אור'. זה היה מבוסס על 3.5 מיליון ליש"ט עבור דיור בלונדון, 2.25 מיליון ליש"ט עבור בית נופש חלופי ועוד 500,000 ליש"ט לכיסוי ההוצאות על שני הנכסים. בית המשפט שמע שלשני הבתים יש משכנתאות משמעותיות, כלומר יהיו להם מניות בהתאמה של 3.5 מיליון ליש"ט ו-5.2 מיליון ליש"ט אם הם יימכרו. אבל השופט סירב להעניק לאישה את 205,014 ליש"ט שהיא ביקשה להוציא מדי שנה על תכשיטים, תיקים ומכוניות. האישה טענה שהיא צריכה 566,045 ליש"ט לשנה עבור ארון הבגדים שלה ב-75,000 ליש"ט, כמו גם 25,000 ליש"ט לבזבז על תכשיטים. היא גם זקוקה ל-25,000 ליש"ט עבור נעליים ועוד 25,000 ליש"ט עבור תיקים ואביזרים, לטענתה. בני הזוג נישאו במסגד המרכזי של לונדון (בתמונה) ב-1979 כשהגבר, יזם נכסים, היה באמצע שנות ה-50 לחייו והאישה בשנות ה-20 המאוחרות לחייה. הם התגרשו פעמיים, פעם אחת ב-2002 ופעם אחת ב-2013. השופט זיהה כי רמת החיים של האישה הייתה 'מפוארת ויוצאת דופן' במהלך הנישואין, אך אמר כי זה 'לא סביר' לצפות שזה יימשך. הוא הוסיף: 'אם האישה תחרוג מהנתון הזה, תהיה לה להאשים רק את עצמה'. השופט גם ציין כי לו היה זה מקרה אנגלי לחלוטין, האישה הייתה זכאית ל-44 מיליון ליש"ט - הסכום שהיא ביקשה במקור - מתוך סך נכסים של 287.5 מיליון ליש"ט. לדבריו, למרות שהיא 'בבירור לא גברת של עסקים', היא הייתה עקרת הבית והאם, מה שתרם את תרומתה לנישואים שווה לבעלה. "הרשויות מבהירות שאין להפליה לרעה על האופן שבו הצדדים ארגנו את תפקידיהם", אמר. האישה, מלבנון, נקטה בהליכים המשפטיים נגד איש העסקים בבג"ץ בלונדון. לו היה אותו תיק נשמע בסעודיה, האישה הייתה זכאית לכל אבל כלום. בני הזוג נישאו במסגד המרכזי של לונדון ב-1979 כשהגבר היה באמצע שנות ה-50 לחייו והאישה בשנות ה-20 המאוחרות לחייה. הם התגרשו ב-1999, לפני שנישאו בשנית ב-2002. לאחר מכן הם נפרדו שוב ב-2013, לפני שהתגרשו בסעודיה. בית המשפט שמע כי הבית הזוגי העיקרי היה בסעודיה, שם זכויותיה היו שונות מאוד. אבל היא הורשה להביא את התיק בלונדון מכיוון שהמשפחה בילתה את רוב הקיץ במהלך נישואיהם בבירה כדי להימלט מהחום ה"בלתי נסבל" של ערב הסעודית, מה שהפך אותה לאחד מבתי הזוגיות שלהן. גם ילדיהם הלכו למשפחתון כאן במהלך החגים והאישה התגוררה כאן לפחות שנה עם הגשת התיק. בית המשפט דן בבעלותו של הבעל נכסים בפריז, שנמכרו ב-15 מיליון יורו ב-2013, ובביירות, שנמכרה ב-15.5 מיליון דולר. אשתו שמרה על הרווח מהדירה בפריז, אמר. פרטי המקרה עלו בפסק דין של מר השופט מור בעקבות דיון באגף המשפחה בבג"ץ בנובמבר. המחלוקת פרצה כשהזוג התאחד מחדש ב-2002, כשהאישה טוענת שבעלה הבטיח להעביר לה חלק מנכסיו. בית המשפט שמע כי הבעל, שנאמר כי הוא חבר במספר מועדונים בלונדון, אכן העביר נכסים שונים לבני משפחתו אחרים, כולל אשתו. אבל השופט דחה את הטענה שהוא היה מבטיח להעביר לאשתו כל נכס מכל סיבה אחרת מלבד מס, והתעקש שהוא עדיין 'הבעלים המוטב' של הנכס. הוא אמר: 'זה בלתי סביר מטבעו. הוא איש עסקים סעודי עם שיעור קומה. אני לא יכול להעלות על הדעת שהוא ייפרד ברצון מכל רכוש המגורים שלו. למה הוא צריך? לא הייתה לו כוונה לאבד את השליטה בנכסי המגורים השונים שלו״. השופט מצא גם כי האישה "קישטה ושינתה את זכרונה כדי להתאים למקרה שלה". The Married Women's Property Act 1882 היה מעשה ששינה באופן משמעותי את החוק האנגלי לגבי זכויות הקניין של נשים נשואות. בין החוקים שהנהיג, היא אפשרה לנשים נשואות להחזיק ברכוש ולשלוט בעצמן. זה הגיע בעקבות תיק בית משפט של קרוליין נורטון משנת 1836, שהדגיש את אי הצדק של חוקי הקניין האנגלי, ויצר מספיק תמיכה שהביאה בסופו של דבר לחוק רכוש הנשים הנשואות. רבים מהמרכיבים הוחלפו מאז על ידי חוקי משפחה שלאחר מכן.
האוס בלונדון היה אחד מחמישה נכסים שבבעלות האיש - בשווי 600 מיליון ליש"ט.
ביתם הראשי היה אחוזה "מפוארת" של 26 מיליון ליש"ט בג'דה, שבה היו 40 עובדים.
לאישה ניתנה כעת בתים בלונדון ובקאן כחלק מההסדר המשפטי.
אבל השופט סירב לתת לאישה את 205,000 ליש"ט שהיא רצתה להוציא על תכשיטים, תיקים ומכוניות.