We may not be able to hear it, but the Earth is constantly oscillating and creating a hum that has been likened to the ring of a bell. It's long been known that earthquakes and their seismic activity contribute to this ringing, but researchers have now proved ocean waves also play a role. As so-called short waves collide near the surface they create weak microseismic waves, which combine with long, more powerful waves dragging across the ocean's floor to create the constant hum. It's long been known that earthquakes contribute to making the Earth ring like a bell, but researchers have now proved ocean waves also play a role. As  short waves collide near the surface they create weak microseismic waves, which combine with long waves on the ocean's floor to create a constant hum . Earthquakes shake the planet in such a way that the Earth can oscillate for months after the seismic event. This oscillation is caused by vibrations and researchers in the mid-1980s found the hum can drop as low as an E flat, 20 octaves below middle C on the musical scale. In the late 1990s, however, seismologists found that the planet doesn't just oscillate following quakes, and instead is vibrating at extremely low frequencies all of the time. These vibrations aren't powerful enough to be detected by humans, but are strong enough to register on seismometers and similar. Earthquakes shake the planet in such a way that Earth can oscillate for months after the seismic event. This oscillation is caused by vibrations and researchers in the mid-1980s found that the hum can drop as low as an E flat, 20 octaves below middle C on the musical scale. In the late 1990s, seismologists found that the planet doesn't just oscillate following quakes, and instead is vibrating at extremely low frequencies all of the time. A team of Japanese and Californian seismologists first suggested ocean waves may cause this hum in 2004. Using data from 2008, a French team found that ocean waves colliding generate seismic activity, but these waves only take 13 seconds or less to complete a single oscillation. They didn't explain why slow seismic waves - which provide the most powerful bell-like ringing - can last for longer than 50 seconds. So the team studied the movement of ocean waves at the bottom of the seabed. As these long waves travel over the ocean floor they meet resistance, especially as they pass over the steep continental shelves, and this friction helps create long seismic waves, that oscillate much slower. A team of Japanese and Californian seismologists first suggested ocean waves may cause this constant hum in 2004. They proposed that as ocean waves move in opposite directions and collide they create microseismic activity. But Fabrice Ardhuin, a senior research scientist at Centre National de la Recherche Scientifique in France, and his team wanted to put this theory to the test. They began by studying and measuring seismic activity across the globe, including earthquakes, storms and the movement of ocean waves, throughout 2008. During this time, two seismic events with magnitudes of 6.9 and 7.1, took place on 3 March and 20 March. But the largest hum coincided with the strongest seismic waves during the Johanna storm on 10 and 11 March. That storm generated waves with a peak period of 16 seconds that reached heights of up to 42ft (12.8 metres). During this storm, a spectrogram found energy levels reached 10 mHz, and lasted 36 hours. By looking at how much energy was generated by the storm, the researchers were able to conclude that the hum was caused by the storm, and wasn't the remnants of seismic activity from the events. They could then look at the reasons why. 'Ocean waves provide most of the energy that feeds the continuous vertical oscillations of the solid Earth,' said the researchers. During March 2008 two large seismic events took place. But the largest hum  coincided with a Johanna storm (right). The storm generated waves with a peak of 16 seconds and heights of 42ft (12.8 metres) (left). From this, the team could conclude the hum was caused by the storm, and not leftover from the seismic events . Using seismic readings from 2008, a French team spotted that ocean waves colliding generate seismic activity, but these waves only take 13 seconds to complete a single oscillation. They didn't explain why slow seismic waves - which provide the most powerful bell-like ringing - can last for longer than 50 seconds . 'The hum contains periods longer than 30 seconds, and the primary and secondary peaks are centered around 15 and five seconds respectively.' Motions in all three bands are recorded everywhere on the planet and the team said they can provide information on both the solid Earth structure, the ocean wave climate over the past century, and the properties of short period ocean waves. 'Yet, the use of seismic data is limited because where and how ocean waves rock the Earth is not known, in particular for the hum,' continued the team. 'The hum is the least understood part of Earth's oscillations.' Using the 2008 data, Mr Ardhuin and his team spotted that ocean waves colliding generate seismic activity, but these waves only take 13 seconds or less to complete a single oscillation. The team then studied ocean waves at the bottom of the seabed. As these so-called long waves travel over the ocean floor (stock image) and continental shelves they create seismic waves that oscillate much slower. This means that earthquakes, colliding oceans and long waves all combine to create the Earth's hum . They didn't explain why slow seismic waves - which provide the most powerful bell-like ringing - can last for longer than 50 seconds. So the team studied the movement of ocean waves at the bottom of the seabed. These waves are known as long because they travel from the floor to the coast and back again. As these long waves travel over the ocean floor they meet resistance, especially as they pass over the steep continental shelves, and this helps create long seismic waves that oscillate much slower. This means that all three theories - earthquakes, colliding oceans and long waves - combine to create the Earth's hum. Although the majority comes from the latter. The findings are published  in Geophysical Research Letters, a journal of the American Geophysical Union (AGU). Mr Ardhuin said that by measuring and understanding long, microseismic waves, researchers can learn more about how the Earth is structured. 'Now we know where this ringing comes from and the next question is: what can we do with it,' he told the AGU.
It has long been known that Earth is constantly oscillating and 'humming'
Earthquakes cause a certain level of hum, but a study claims different sized ocean waves also contribute to Earth's oscillations .
As water collides, it creates weak microseismic waves that cause a hum .
Stronger seismic waves then occurs when water travels along the floor .
אולי לא נוכל לשמוע את זה, אבל כדור הארץ מתנודד כל הזמן ויוצר זמזום שהושווה לצלצול של פעמון. זה ידוע מזמן שרעידות אדמה והפעילות הסייסמית שלהן תורמים לצלצול הזה, אבל חוקרים הוכיחו כעת שגם גלי האוקיינוס ​​ממלאים תפקיד. כאשר גלים קצרים כביכול מתנגשים ליד פני השטח, הם יוצרים גלים מיקרו-סיסמיים חלשים, שמתחברים עם גלים ארוכים וחזקים יותר הנגררים על פני קרקעית האוקיינוס ​​ויוצרים את המהום הקבוע. זה זמן רב ידוע שרעידות אדמה תורמות להפיכת כדור הארץ לצלצול כמו פעמון, אבל חוקרים הוכיחו כעת שגם גלי האוקיינוס ​​ממלאים תפקיד. כאשר גלים קצרים מתנגשים סמוך לפני השטח הם יוצרים גלים מיקרו-סיסמיים חלשים, שמתחברים עם גלים ארוכים על קרקעית האוקיינוס ​​ויוצרים זמזום קבוע. רעידות אדמה מרעידות את כוכב הלכת בצורה כזו שכדור הארץ יכול להתנודד במשך חודשים לאחר האירוע הסייסמי. תנודה זו נגרמת על ידי רעידות וחוקרים באמצע שנות ה-80 גילו שהזמזום יכול לרדת עד לגובה E, 20 אוקטבות מתחת לאמצע C בסולם המוזיקלי. עם זאת, בסוף שנות ה-90, סייסמולוגים גילו שכוכב הלכת לא רק מתנודד בעקבות רעידות, אלא רוטט בתדרים נמוכים במיוחד כל הזמן. תנודות אלה אינן חזקות מספיק כדי לגלות על ידי בני אדם, אך הן חזקות מספיק כדי להירשם על מדי סיסמא וכדומה. רעידות אדמה מרעידות את כוכב הלכת בצורה כזו שכדור הארץ יכול להתנודד במשך חודשים לאחר האירוע הסייסמי. תנודה זו נגרמת על ידי רעידות וחוקרים באמצע שנות ה-80 גילו שהזמזום יכול לרדת עד כדי E שטוח, 20 אוקטבות מתחת לאמצע C בסולם המוזיקלי. בסוף שנות ה-90, סייסמולוגים גילו שכוכב הלכת לא רק מתנודד בעקבות רעידות, אלא רוטט בתדרים נמוכים במיוחד כל הזמן. צוות של סיסמולוגים יפנים וקליפורניים הציע לראשונה שגלי אוקיינוס ​​עלולים לגרום לזמזום זה בשנת 2004. באמצעות נתונים משנת 2008, צוות צרפתי מצא שגלי אוקיינוס ​​מתנגשים מייצרים פעילות סיסמית, אך לגלים אלה לוקח רק 13 שניות או פחות להשלים תנודה בודדת. הם לא הסבירו מדוע גלים סיסמיים איטיים - המספקים את הצלצול דמוי הפעמון החזק ביותר - יכולים להימשך יותר מ-50 שניות. אז הצוות חקר את תנועת גלי האוקיינוס ​​בקרקעית קרקעית הים. כשהגלים הארוכים האלה נעים על פני קרקעית האוקיינוס ​​הם נתקלים בהתנגדות, במיוחד כשהם עוברים על מדפי היבשת התלולים, והחיכוך הזה עוזר ליצור גלים סיסמיים ארוכים, שמתנדנדים הרבה יותר לאט. צוות של סייסמולוגים יפנים וקליפורניים הציע לראשונה שגלי אוקיינוס ​​עלולים לגרום לזמזום קבוע זה בשנת 2004. הם הציעו שכאשר גלי האוקיינוס ​​נעים בכיוונים מנוגדים ומתנגשים הם יוצרים פעילות מיקרוסייסמית. אבל Fabrice Ardhuin, מדען מחקר בכיר ב- Centre National de la Recherche Scientifique בצרפת, וצוותו רצו להעמיד את התיאוריה הזו במבחן. הם התחילו במחקר ובמדידה של פעילות סיסמית על פני הגלובוס, כולל רעידות אדמה, סופות ותנועת גלי אוקיינוס, לאורך 2008. במהלך תקופה זו, התרחשו שני אירועים סיסמיים בעוצמה של 6.9 ו-7.1 ב-3 במרץ וב-20 במרץ. אבל ההמהום הגדול ביותר עלה בקנה אחד עם הגלים הסיסמיים החזקים ביותר במהלך סערת יוהנה ב-10 וב-11 במרץ. הסופה הזו יצרה גלים עם פרק זמן שיא של 16 שניות שהגיעו לגבהים של עד 42 רגל (12.8 מטר). במהלך סערה זו, ספקטרוגרמה מצאה רמות אנרגיה שהגיעו ל-10 mHz, ונמשכה 36 שעות. על ידי הסתכלות על כמות האנרגיה שנוצרה מהסערה, החוקרים הצליחו להסיק שהזמזום נגרם על ידי הסופה, ולא היה שרידי פעילות סיסמית מהאירועים. אז הם יכלו לבדוק את הסיבות לכך. "גלי הים מספקים את רוב האנרגיה המזינה את התנודות האנכיות המתמשכות של כדור הארץ המוצק", אמרו החוקרים. במהלך מרץ 2008 התרחשו שני אירועים סיסמיים גדולים. אבל ההמהום הגדול ביותר עלה בקנה אחד עם סערת יוהנה (מימין). הסופה יצרה גלים עם שיא של 16 שניות וגבהים של 42 רגל (12.8 מטר) (משמאל). מכאן, הצוות יכול להסיק שהזמזום נגרם על ידי הסופה, ולא שאריות מהאירועים הסיסמיים. באמצעות קריאות סייסמיות משנת 2008, צוות צרפתי הבחין שגלי אוקיינוס ​​מתנגשים מייצרים פעילות סייסמית, אך לגלים אלה לוקח רק 13 שניות להשלים תנודה בודדת. הם לא הסבירו מדוע גלים סיסמיים איטיים - המספקים את הצלצול דמוי הפעמון החזק ביותר - יכולים להימשך יותר מ-50 שניות. "ההמהום מכיל תקופות ארוכות מ-30 שניות, והפסגות הראשוניות והמשניות ממוקדות סביב 15 וחמש שניות בהתאמה." תנועות בכל שלוש הלהקות מתועדות בכל מקום על פני כדור הארץ והצוות אמר שהם יכולים לספק מידע הן על מבנה כדור הארץ המוצק, על אקלים גלי האוקיינוס ​​במאה האחרונה והן על המאפיינים של גלי אוקיינוס ​​תקופה קצרה. "עם זאת, השימוש בנתונים סייסמיים מוגבל מכיוון שהיכן וכיצד גלי האוקיינוס ​​מטלטלים את כדור הארץ אינם ידועים, במיוחד עבור המהום", המשיך הצוות. 'ההמהום הוא החלק הכי פחות מובן מהתנודות של כדור הארץ.' באמצעות נתוני 2008, מר ארדהוין והצוות שלו הבחינו שגלי אוקיינוס ​​מתנגשים מייצרים פעילות סיסמית, אבל לגלים אלה לוקח רק 13 שניות או פחות כדי להשלים תנודה בודדת. לאחר מכן, הצוות חקר את גלי האוקיינוס ​​בקרקעית קרקעית הים. כשהגלים הארוכים האלה עוברים על פני קרקעית האוקיינוס ​​(תמונה במלאי) ועל המדפים היבשתיים, הם יוצרים גלים סיסמיים שמתנדנדים הרבה יותר לאט. משמעות הדבר היא שרעידות אדמה, אוקיינוסים מתנגשים וגלים ארוכים כולם יחד יוצרים את המהום של כדור הארץ. הם לא הסבירו מדוע גלים סיסמיים איטיים - המספקים את הצלצול דמוי הפעמון החזק ביותר - יכולים להימשך יותר מ-50 שניות. אז הצוות חקר את תנועת גלי האוקיינוס ​​בקרקעית קרקעית הים. גלים אלו ידועים כארוכים מכיוון שהם נעים מהרצפה אל החוף ובחזרה. כשהגלים הארוכים האלה נעים על פני קרקעית האוקיינוס ​​הם נתקלים בהתנגדות, במיוחד כשהם עוברים על מדפי היבשת התלולים, וזה עוזר ליצור גלים סיסמיים ארוכים שמתנדנדים הרבה יותר לאט. המשמעות היא שכל שלוש התיאוריות - רעידות אדמה, אוקיינוסים מתנגשים וגלים ארוכים - משתלבות כדי ליצור את המהום של כדור הארץ. אמנם הרוב בא מהאחרונים. הממצאים מתפרסמים בכתב העת Geophysical Research Letters, כתב העת של האיגוד הגיאופיזי האמריקאי (AGU). מר Ardhuin אמר כי על ידי מדידה והבנה של גלים ארוכים ומיקרוסיסמיים, החוקרים יכולים ללמוד יותר על האופן שבו כדור הארץ בנוי. "עכשיו אנחנו יודעים מאיפה הצלצול הזה מגיע והשאלה הבאה היא: מה אנחנו יכולים לעשות עם זה", אמר ל-AGU.
זה כבר מזמן ידוע שכדור הארץ כל הזמן מתנודד ו'מזמזם'
רעידות אדמה גורמות לרמה מסוימת של זמזום, אבל מחקר טוען שגלי אוקיינוס ​​בגדלים שונים תורמים גם הם לתנודות של כדור הארץ.
כשהמים מתנגשים, הם יוצרים גלים מיקרוסיסמיים חלשים שגורמים לזמזום.
גלים סיסמיים חזקים יותר מתרחשים כאשר מים עוברים לאורך הרצפה.