Mark Wood spent a day this week donning his newly arrived England suit. ‘I wore it around the house a bit too much really but I was absolutely buzzing just to have it on. ‘Trying it on is when the mixture of nerves and excitement started,’ says Wood, one of the uncapped members of Alastair Cook’s squad who fly to the Caribbean on Thursday for a three-Test series against West Indies. The 25-year-old would be forgiven for checking the fit, because standing at 5ft 11in and weighing just over 12st, he is not the shape or size of your traditional fast bowler. Mark Wood has been called up by England for the Test series against West Indies . When he’s not steaming in to bowl at 90mph Mark Wood can find himself fielding for long stretches of time. Thankfully the Durham paceman has the perfect remedy to keep things interesting during a lengthy stint on the boundary rope. ‘There are times when it gets boring in the field, so I bring out the imaginary horse and try to joust my team-mates,’ Wood said recently. ‘I don’t know how the England boys will take it, but I’ll have a go. I like to have a trot and feed him apples — he loves Granny Smiths. ‘Sometimes it’s just the pick-me-up the lads need. The horse will probably come with me to the Caribbean if he gets through immigration. If they don’t like it then I can just tie him up and leave him somewhere.’ But England are looking for something different in the wake of their woeful World Cup and Wood, whose ability to hurry batsmen from a short run-up is reminiscent of Craig White and Simon Jones from previous eras, fits the bill. Several players on the county circuit last season would testify that he was the slipperiest bowler they faced. ‘I can hit 90mph but it’s not something I tend to concentrate on,’ said Wood. ‘The quickest ball I have been clocked at on the telly was 91 but I am sure I can bowl quicker than that. ‘You know yourself, without the speed guns, when it’s coming out lovely and the rhythm’s there. ‘When I bowl I am not just trying to blast people out, I would like to think that being the slight lad that I am with a short run-up, it is more the surprise element that gets batters in trouble. I tend to rush them a little bit but would like to think I have more skills than just raw pace.’ Primary among those skills is a mastery of reverse swing. It was no coincidence that his first three County Championship appearances for Durham all came at Trent Bridge, where the abrasive nature of the square roughs the ball up perfectly for exponents of the art. Durham paceman is not the shape or size of your traditional fast bowler . But he has also displayed a marked improvement in his use of the new ball, swinging it to good effect whenever he got it during the 2014 season. Previously, he faced a battle to prise it from the hands of his Durham team-mates Graham Onions and Chris Rushworth. So a marker of his progress was provided at the turn of this year when he was opening the bowling for England Lions on the tour of South Africa. That breakthrough moment on the field has been replicated off it, with Wood’s devotion to the ECB’s fitness regime enabling him to play a string of matches following a career punctuated by injuries, including stress fractures of the back, a cyst on his left ankle, knee trouble and side strains. ‘My body type has changed a lot since I was the lad who broke through into the first team,’ he said. ‘I have done two winters now where they have basically pumped us up in the gym to get us stronger and fitter. ‘I did a four-week camp in Potchefstroom, South Africa, before Christmas when I was smashing myself along with the other fast bowlers. That got me the Lions call-up and off that, maintaining that strength, got me the Test call-up.’ Wood has sought advice from former Durham and England fast bowler Steve Harmison . His first-class haul of 74 wickets at 26 runs apiece is creditable even if his number of appearances, 23, is a bit thin. But as he showed in taking four Australia A wickets in as many overs in a Durham win at Chester-le-Street three years ago, he has the knack of getting good players out. It may help him sneak ahead of Liam Plunkett or Chris Jordan in the pace pecking order. ‘I am not going to the West Indies to make the numbers up. I want to play a Test match, whether it be the first, middle or last one,’ he said. ‘It’s a good opportunity. As an England fan it has been frustrating to watch during the winter but everyone will agree that to put things right we have to start in the Caribbean.’ It was for the carnage created at Sabina Park, Jamaica, that Steve Harmison, another cricketing son of Ashington, was renamed Grievous Bodily Harmison 11 years ago. ‘There’s no pressure on us, is there?’ said Wood. ‘The last lad from Ashington took seven for 12. But if I get half of that I will be doing all right. Steve’s a family friend so he’s offered me advice on what the pitches will be like and how I should go about things. The main thing he told me is that the stumps don’t move — we had a bit of a joke about that because of the ball he bowled in Brisbane (the first delivery of the 2006-07 Ashes, which went straight to Andrew Flintoff at second slip) — his point being that if you make sure you get the first one on target you’ll be fine after that.’ They are big shoes to fill but Wood appears comfortable in his own.
Mark Wood part of the England squad flying to the Caribbean .
Alastair Cook's side to play three Test matches against West Indies .
At 5ft 11in and 12st, he is not the size of traditional fast bowler .
מארק ווד בילה השבוע יום אחד בלובש את חליפת אנגליה שזה עתה הגיע. "לבשתי את זה בבית קצת יותר מדי, אבל הייתי ממש זמזום רק כדי שיהיה על זה. "לנסות את זה התחילה התערובת של עצבים והתרגשות", אומר ווד, אחד החברים חסרי הכיפה בנבחרת של אלסטייר קוק שטס לקריביים ביום חמישי לסדרה בת שלושה מבחנים נגד איי הודו המערבית. הבחור בן ה-25 יסלח לו על בדיקת ההתאמה, מכיוון שעומד בגובה 5 רגל 11 אינץ' ומשקלו קצת יותר מ-12, הוא לא הצורה או הגודל של הכדורסלר המהיר המסורתי שלך. מארק ווד זומן על ידי אנגליה לסדרת המבחנים נגד איי הודו המערבית. כשהוא לא נכנס לקערה במהירות של 90 קמ"ש, מארק ווד יכול למצוא את עצמו בשדה במשך פרקי זמן ארוכים. למרבה המזל, לקצב הדורהאם יש את התרופה המושלמת כדי לשמור על דברים מעניינים במהלך תקופה ארוכה על חבל הגבול. "יש מקרים שבהם זה נהיה משעמם בשטח, אז אני מוציא את הסוס הדמיוני ומנסה לנצח את חבריי לקבוצה", אמר ווד לאחרונה. "אני לא יודע איך הבנים באנגליה יקחו את זה, אבל אני אנסה. אני אוהב לעשות טרוט ולהאכיל אותו בתפוחים - הוא אוהב את גרני סמית'ס. "לפעמים זה רק האיסוף שהילדים צריכים. הסוס כנראה יבוא איתי לאיים הקריביים אם הוא יעבור את ההגירה. אם זה לא ימצא חן בעיניהם, אני יכול פשוט לקשור אותו ולהשאיר אותו איפשהו.״ אבל אנגליה מחפשת משהו אחר בעקבות גביע העולם והווד העגום שלהם, שהיכולת שלהם לזרז שחבטים משלב קצר הוא מזכיר את קרייג ווייט וסיימון ג'ונס מתקופות קודמות, מתאים לחשבון. כמה שחקנים במחוזות בעונה שעברה יעידו שהוא היה הכדורסלר החלקלק ביותר מולם התמודדו. "אני יכול להגיע ל-90 קמ"ש אבל זה לא משהו שאני נוטה להתרכז בו", אמר ווד. "הכדור המהיר ביותר שנראה לי בטלוויזיה היה 91, אבל אני בטוח שאני יכול לשחק יותר מהר מזה. 'אתה מכיר את עצמך, בלי רובי המהירות, מתי זה יוצא מקסים והקצב שם. "כשאני בכדור, אני לא רק מנסה לפוצץ אנשים החוצה, הייתי רוצה לחשוב שלהיות הבחור הקטן שאני עם ריצה קצרה, זה יותר אלמנט ההפתעה שמכניס חבטות לצרות. אני נוטה לזרז אותם קצת אבל הייתי רוצה לחשוב שיש לי יותר כישורים מסתם קצב גולמי.' עיקרי בין המיומנויות הללו הוא שליטה בתנופה הפוכה. זה לא היה מקרי ששלושת ההופעות הראשונות שלו באליפות המחוז עבור דורהאם הגיעו כולן בטרנט ברידג', שם האופי השוחק של הריבוע משפשף את הכדור בצורה מושלמת עבור אוהדי האמנות. Durham paceman איננו הצורה או הגודל של הכדורסלר המהיר המסורתי שלך. אבל הוא גם הפגין שיפור ניכר בשימוש שלו בכדור החדש, והניף אותו לטוב בכל פעם שקיבל אותו במהלך עונת 2014. בעבר, הוא התמודד עם מאבק על פרס זה מידיהם של חבריו לנבחרת דורהאם, גרהם בוניונס וכריס רושוורת'. אז סמן להתקדמות שלו סופק בתחילת השנה הזו כאשר פתח את הבאולינג עבור אריות אנגליה בסיור בדרום אפריקה. רגע פריצת הדרך הזה על המגרש שוחזר ממנו, כאשר מסירותו של ווד למשטר הכושר של ה-ECB מאפשרת לו לשחק שורה של משחקים בעקבות קריירה עם פציעות, כולל שברי מאמץ בגב, ציסטה בקרסול שמאל, בברך. צרות ומתחים צדדיים. "מבנה הגוף שלי השתנה מאוד מאז שהייתי הבחור שפרץ לקבוצה הראשונה", אמר. "עשיתי שני חורפים עכשיו שבהם הם בעצם דחפו אותנו בחדר הכושר כדי לחזק אותנו ולחזק אותנו. "עשיתי מחנה של ארבעה שבועות בפוטצ'פסטרום, דרום אפריקה, לפני חג המולד כשריסקתי את עצמי יחד עם שאר שחקני הכדורים המהירים. זה הביא לי את הזימון של האריות, ומזה, תוך שמירה על הכוח הזה, קיבלתי את זימון המבחן.' ווד ביקש עצה מהכדורסלן המהיר לשעבר של דורהאם ואנגליה, סטיב הארמיסון. ההטבה שלו במחלקה הראשונה של 74 שערים ב-26 ריצות כל אחת ראויה לזכות גם אם מספר ההופעות שלו, 23, מעט דל. אבל כפי שהראה כשלקח ארבעה שערים של אוסטרליה A בכמה אוברסים בניצחון של דורהאם בצ'סטר-לה-סטריט לפני שלוש שנים, יש לו את הכישרון להוציא שחקנים טובים. זה עשוי לעזור לו להתגנב לפני ליאם פלנקט או כריס ג'ורדן בסדר ניקור הקצב. "אני לא נוסע לאי הודו המערבית כדי להמציא את המספרים. אני רוצה לשחק משחק מבחן, בין אם זה יהיה הראשון, האמצעי או האחרון", אמר. 'זו הזדמנות טובה. בתור אוהד אנגליה זה היה מתסכל לצפות במהלך החורף, אבל כולם יסכימו שכדי לתקן את הדברים אנחנו צריכים להתחיל בקריביים.' זה היה בגלל הקטל שנוצר בסבינה פארק, ג'מייקה, סטיב הארמיסון, עוד בן קריקט. מאשינגטון, שונה שמו של Grievous Bodily Harmison לפני 11 שנים. 'אין עלינו לחץ, נכון?' אמר ווד. "הבחור האחרון מאשינגטון לקח שבעה עבור 12. אבל אם אקבל חצי מזה, אני אסתדר בסדר. סטיב הוא חבר משפחה אז הוא הציע לי עצות איך יהיו המגרשים ואיך עלי להתנהל. הדבר העיקרי שהוא אמר לי הוא שהגדמים לא זזים - עשינו קצת בדיחה על זה בגלל הכדור שהוא כדור בבריסביין (המסירה הראשונה של האפר 2006-07, שהגיעה ישר לאנדרו פלינטוף בשעה החלקה שנייה) - הנקודה שלו היא שאם אתה מוודא שאתה מקבל את הראשון על המטרה, אתה תהיה בסדר אחרי זה.' אלה נעליים גדולות למילוי אבל ווד נראה נוח בפני עצמו.
מארק ווד חלק מנבחרת אנגליה שטס לאיים הקריביים.
החבורה של אלסטייר קוק תשחק שלושה משחקי מבחן נגד איי הודו המערבית.
ב-5 רגל 11 אינץ' ו-12, הוא לא בגודל של שחקן כדורסל מהיר מסורתי.