A new documentary about morbidly obese people has highlighted the danger of parents who enable their children’s eating habits. Susan Farmer, from Eddy, Texas, who weighs 43st (605 lbs), was told she would die unless she dropped more than half her body weight by concerned doctors. But while the 37 year old was determined to shed the weight, her mother continued to buy her daughter fatty foods. Scroll down for video . Susan Farmer, 37, from Eddy, Texas, weighs 43st (605lbs) and was told by doctors to lose half her body weight or face early death . At her heaviest, Susan weighed 43st and was unable to walk for longer than 30 seconds at a time. Speaking on the TLC show My 600lb Life, which aired at 9pm tonight, she reveals how the excess flab caused her permanent pain. She said: ‘Life is miserable, I hurt all the time.' ‘I don’t get up much with me having this big stomach, it pulls on me so bad and it feels like my skin is on fire and it’s just going to melt. ‘I have trouble breathing, especially when I’m walking and I have to take baby steps because I’m afraid of falling - if I fell, there’s nothing anybody can do for me. ‘I don’t like looking at myself so I don’t look at myself in the mirror - to me I’m fat and ugly.’ Susan regularly snacked on junk food all day to make herself feel happy . At 37 years old, Susan continues to live with her mother Nita, who dotes on her daughter and does all of her washing, cooking and cleaning. Although Nita admits that he daughter’s weight is putting her in serious danger, she appears unable to stop buying her the food that is making her fat. The pair are filmed visiting their local supermarket, where Susan says: ‘I don’t like going out much anymore. I only go out to get food or if I have to. ‘I can only walk now to get to the next place and sit down.’ After entering the store, Susan asks staff for an electric cart so she can sit on it as she browses the aisles, but is told that it is out of order. On hearing the news, she bursts into tears and says to her mother: ‘I can’t walk around this damn store. Can’t do it, I can’t walk around this f****** store.’ She heads to the nearest chair in the in-store café and sits down, refusing to move until her mother suggests putting the chair in the trolley and taking it round with them so that Susan can sit down when she needs to. But in the same breath, when Susan gets up to walk around the store, her mother asks her what type of cakes she wants to buy. In the supermarket, Susan is unable to walk for long periods of tie because of the pressure her weight puts on her knees . She is then seen piling large packets of nachos and multiple large bottles of full-fat coca cola into their shopping trolley. Back home, emotions reach breaking point and Susan is seen sobbing over how she is unable to look at herself. She says: ‘All l I see is a fat blob. I’m just disgusted at the way I look - I hate myself. ‘My weight is getting to a point where I can’t take care of myself anymore, I live with my mother and she has to take care of me most of the time.’ When the producers talk to Susan’s mother and sister it becomes clear that that a traumatic childhood was the root cause for her weight gain, but also that her mother Nita tried to make everything right in her daughter’s life by feeding her treats. Despite knowing she has an eating problem, Susan is seen piling junk food into her tolley . Nita says: ‘When Susan was about four or five years old, me and her dad started fighting a lot. ‘He was an alcoholic, he would come home drunk and somebody was going to get hit, either me or Susan. ‘When Susan would get upset, I went to the store. If she wanted candy or ice cream I’d go and buy it - food was her comfort, her way of escaping.’ The situation hit fever pitch when Susan was 17, her father came home drunk one day and started to shout at his wife, before pulling out a shotgun. Susan and her sister Stephanie stood in the middle of the pair and told their father that if he pulled the trigger, he’d end up shooting them – he left the house and her mother filed for divorce. Nita says: ‘Susan started putting on weight and she just hasn’t stopped. She just keeps getting bigger.’ In an effort to lose the pounds Susan and her mother and sister head to a hospital in Texas to try and find out if they is eligible for weight loss surgery. She is weighed for the first time in years and the scales clock in at 605 lbs. Susan is weighed at a hospital in Houston, Texas, and discovers she weights 605lbs . The Dr at the hospital tells her that she needs to lose at least 100lbs (7st) before it will be safe for her to be operated on. He tells the cameras that someone of her weight is at huge risk of respiratory failure if she goes under general anaesthetic. He adds that her mother needs to stop enabling her daughter’s food habit as it is shortening her life and recommends an extreme diet of no fat and no sugar, just fibre and protein over the next couple of months. Susan goes home and totally overhauls her diet, eating yoghurt for breakfast, eggs for lunch and salad with most meals. She also pushes herself to go outside walking around her house and reveals that after two months she is walking further than she has done in years without needing to sit down. They return to the hospital and she is told that she has lost 158lbs (11st) and now weighs 449.6 lbs (32st). Susan is approved for surgery for a gastric bypass and admitted to hospital. The surgery goes ahead successfully and Susan is told that she is expected to lose 30-40lbs in the next two months while she recuperates at home. She leaves with the use of a walking frame and head back to her home with her mother. Susan with her mother Nita, who admits she spoils her daughter too much . The next couple of months prove hard to Susan and she claims to have no strength in her legs – when she returns to the hospital to be weighed she has lost just 2lbs. She returns home under strict orders form the doctor to improve her weight loss but she collapses two weeks later and is rushed to hospital complaining of numbness in her legs. After several tests, a neurologist tells Susan that she has neuropathy – extensive nerve damage that comes from being heavily obese for an extended period of time. The symptoms are so severe that the Dr warns that she could be paralysed if she doesn’t get treatment immediately. She is admitted to rehab for a month where physiotherapists help to build up the strength in her legs. But after being discharged, her mother drives her straight to a drive-thru for some fast food. After undergoing gastric bypass surgery, Susan needs to use a walking aid . A month later she has gained 6lbs and admits to snacking on fatty foods, including chips and cupcakes. She says: ‘I cheat little but it helps me with everything going on. The key is finding balance, I just can’t overdo it.’ In an act of desperation, Susan visits a therapist to try and find out if the root cause of her inability to stop eating is her emotional damage from her childhood. During the therapy session, she asks her mother to stop babying her and allow her to cook and clean after herself. She says: ‘This is going to be hard, I’ve spent to long being dependent on others I’m afraid I can’t do it on my own, something always gives me an excuse not to. 'I just have to start doing it.' A month after the therapy visits Susan’s weight reaches 392 lbs (28st), a total loss of 215lbs (15st). Susan ends u back in hospital because of the damage her weight has done to the nerves in her legs . Susan moves out of her house and in with her brother. She does the chores around the house including the laundry, washing the dishes and tries to walk as much as possible without her walker. She says: I haven’t needed it as much as I thought. I’m slowly getting back my mobility. ‘I’ve lived so long telling myself I couldn’t’ take care of myself and living in fear and excuse. ‘For the first time in my life I feel like I’m an independent person, it has been a great feeling. ‘It feels like the whole world is opening up to me and I’m actually living life.’ After 11 months of filming she weighs 340lbs, a total weight loss of 267 lbs. She says: ‘You have to get to a place where you’re broken to be desperate enough to change.’
Susan Farmer, from Eddy, Texas, weighs 43st (605lbs)
The 37 year old is told to lose half her body weight or face an early grave .
She achieves it over 12 months after her mother stops buying her junk food .
סרט תיעודי חדש על אנשים שמנים חולנית הדגיש את הסכנה של הורים המאפשרים את הרגלי האכילה של ילדיהם. סוזן פארמר, מאדי, טקסס, ששוקלת 43 (605 פאונד), נאמר לה שהיא תמות אם לא תרד יותר ממחצית ממשקל גופה על ידי רופאים מודאגים. אבל בזמן שהבת 37 הייתה נחושה להשיל את המשקל, אמה המשיכה לקנות לבתה מזון שומני. גלול למטה לסרטון. סוזן פארמר, בת 37 מאדי, טקסס, שוקלת 43 (605 פאונד) ורופאים אמרו לה לרדת מחצית ממשקל גופה או להתמודד עם מוות מוקדם. במצב הכבד ביותר שלה, סוזן שקלה במקום ה-43 ולא הייתה מסוגלת ללכת יותר מ-30 שניות בכל פעם. כשהיא מדברת בתוכנית ה-TLC My 600lb Life, ששודרה הלילה ב-21:00, היא חושפת כיצד עודף השטף גרם לה לכאב קבוע. היא אמרה: 'החיים אומללים, כואב לי כל הזמן'. "אני לא קם הרבה עם הבטן הגדולה הזו, זה כל כך מושך אותי וזה מרגיש כאילו העור שלי בוער והוא פשוט הולך להימס. "יש לי קשיי נשימה, במיוחד כשאני הולך ואני צריך לעשות צעדים קטנים כי אני מפחד ליפול - אם נפלתי, אין שום דבר שמישהו יכול לעשות בשבילי. 'אני לא אוהבת להסתכל על עצמי אז אני לא מסתכלת על עצמי במראה - בשבילי אני שמנה ומכוערת.' סוזן נשנשה באופן קבוע ג'אנק פוד כל היום כדי לגרום לעצמה להרגיש מאושרת. בגיל 37, סוזן ממשיכה לגור עם אמה ניטה, שמתלהבת מהבת שלה ועושה את כל הכביסה, הבישול והניקיון שלה. למרות שניטה מודה שמשקל בתו מעמיד אותה בסכנה חמורה, נראה שהיא לא מסוגלת להפסיק לקנות לה את האוכל שמשמין אותה. השניים מצולמים כשהם מבקרים בסופרמרקט המקומי שלהם, שם סוזן אומרת: 'אני כבר לא אוהבת לצאת הרבה. אני יוצא רק כדי להביא אוכל או אם אני צריך. 'אני יכול ללכת רק עכשיו כדי להגיע למקום הבא ולשבת.' לאחר הכניסה לחנות, סוזן מבקשת מהצוות עגלה חשמלית כדי שתוכל לשבת עליה בזמן שהיא גולשת במעברים, אבל נאמר לה שהיא לא תקינה. . כששמעה את החדשות, היא פורצת בבכי ואומרת לאמה: 'אני לא יכולה להסתובב בחנות הארורה הזו. אני לא יכולה לעשות את זה, אני לא יכולה להסתובב בחנות המזוינת הזו.״ היא פונה לכיסא הקרוב בבית הקפה בחנות ומתיישבת, מסרבת לזוז עד שאמה מציעה להכניס את הכיסא. את העגלה ולקחת אותה איתם כדי שסוזן תוכל לשבת כשהיא צריכה. אבל באותה נשימה, כשסוזן קמה להסתובב בחנות, אמה שואלת אותה איזה סוג של עוגות היא רוצה לקנות. בסופרמרקט, סוזן לא מסוגלת ללכת במשך תקופות ארוכות של קשירה בגלל הלחץ שמשקלה מפעיל על ברכיה. לאחר מכן היא נראית עורמת חבילות גדולות של נאצ'וס ומספר רב של בקבוקים גדולים של קוקה קולה מלאת שומן לתוך עגלת הקניות שלהם. בחזרה הביתה, הרגשות מגיעים לנקודת שבירה וסוזן נראית מתייפחת על כך שהיא לא מסוגלת להסתכל על עצמה. היא אומרת: 'כל מה שאני רואה זה כתם שמן. אני פשוט נגעל מאיך שאני נראה - אני שונא את עצמי. 'המשקל שלי מגיע למצב שאני לא יכול לדאוג לעצמי יותר, אני גר עם אמא שלי והיא צריכה לטפל בי רוב הזמן.' כשהמפיקים מדברים עם אמה ואחותה של סוזן זה מתברר שילדות טראומטית היא הסיבה לעלייה במשקל שלה, אבל גם שאמה ניטה ניסתה לעשות הכל בסדר בחייה של בתה על ידי האכלה של פינוקים. למרות הידיעה שיש לה בעיית אכילה, סוזן נראית עורמת ג'אנק פוד לתוך האגרה שלה. ניטה אומרת: 'כשסוזן הייתה בת ארבע או חמש בערך, אני ואבא שלה התחלנו לריב הרבה. "הוא היה אלכוהוליסט, הוא היה חוזר הביתה שיכור ומישהו עמד להיפגע, או אני או סוזן. "כשסוזן התעצבנה, הלכתי לחנות. אם היא רוצה ממתקים או גלידה הייתי הולך לקנות את זה - האוכל היה הנוחות שלה, הדרך שלה לברוח.' המצב הגיע לגובה חום כשסוזן הייתה בת 17, אביה חזר הביתה שיכור יום אחד והתחיל לצעוק על אשתו , לפני ששולפים רובה ציד. סוזן ואחותה סטפני עמדו באמצע הזוג ואמרו לאביהן שאם ילחץ על ההדק, בסופו של דבר הוא יירה בהן - הוא עזב את הבית ואמה הגישה בקשה לגירושים. ניטה אומרת: 'סוזן התחילה להשמין והיא פשוט לא הפסיקה. היא רק ממשיכה להיות גדולה יותר.' במאמץ להוריד את הקילוגרמים סוזן ואמה ואחותה פונה לבית חולים בטקסס כדי לנסות ולברר אם הן זכאיות לניתוח הרזיה. היא נשקלת לראשונה מזה שנים והמשקל מגיע ל-605 ק"ג. סוזן נשקלת בבית חולים ביוסטון, טקסס, ומגלה שהיא שוקלת 605 ק"ג. הדוקטור בבית החולים אומר לה שהיא צריכה לרדת לפחות 100 פאונד לפני שיהיה בטוח עבורה לנתח. הוא אומר למצלמות שמישהו במשקל שלה נמצא בסיכון עצום לכשל נשימתי אם היא עוברת הרדמה כללית. הוא מוסיף שאמה צריכה להפסיק לאפשר את הרגלי האוכל של בתה מכיוון שזה מקצר את חייה וממליץ על דיאטה קיצונית ללא שומן וללא סוכר, רק סיבים וחלבונים במהלך החודשיים הקרובים. סוזן הולכת הביתה ומשפצת לחלוטין את התזונה שלה, אוכלת יוגורט לארוחת בוקר, ביצים לארוחת צהריים וסלט ברוב הארוחות. היא גם דוחפת את עצמה לצאת החוצה להסתובב בביתה ומגלה שאחרי חודשיים היא הולכת רחוק יותר ממה שעשתה במשך שנים בלי צורך לשבת. הם חוזרים לבית החולים ונאמר לה שהיא איבדה 158 פאונד (11) ושוקלת כעת 449.6 פאונד (32). סוזן מאושרת לניתוח עבור מעקף קיבה ומאושפזת בבית חולים. הניתוח ממשיך בהצלחה וסוזן נאמר שהיא צפויה לרדת 30-40 ק"ג בחודשיים הקרובים בזמן שהיא מתאוששת בבית. היא עוזבת עם מסגרת הליכה וחוזרת לביתה עם אמה. סוזן עם אמה ניטה, שמודה שהיא מפנקת את בתה יותר מדי. החודשיים הבאים מתגלים כקשים עבור סוזן והיא טוענת שאין לה כוח ברגליים - כשהיא חוזרת לבית החולים כדי להישקל היא איבדה רק 2 ק"ג. היא חוזרת הביתה תחת הוראות קפדניות מהרופא לשפר את הירידה במשקל, אך היא מתמוטטת שבועיים לאחר מכן ומובהלת לבית החולים כשהיא מתלוננת על חוסר תחושה ברגליה. לאחר מספר בדיקות, נוירולוג אומר לסוזן שיש לה נוירופתיה - נזק עצבי נרחב הנובע מהשמנת יתר במשך תקופה ממושכת. התסמינים כה חמורים עד שהד"ר מזהיר שהיא עלולה להיות משותקת אם לא תקבל טיפול מיידי. היא מאושפזת לגמילה למשך חודש שבו פיזיותרפיסטים עוזרים לבנות את הכוח ברגליה. אבל אחרי שהשתחררה, אמה מסיעה אותה ישר למכונית נסיעה לקצת מזון מהיר. לאחר שעברה ניתוח מעקף קיבה, סוזן צריכה להשתמש בעזר הליכה. חודש לאחר מכן היא עלתה 6 ק"ג ומודה כי נשנשה מזונות שומניים, כולל צ'יפס וקאפקייקס. היא אומרת: 'אני בוגדת מעט אבל זה עוזר לי בכל מה שקורה. המפתח הוא למצוא איזון, אני פשוט לא יכול להגזים.' באקט של ייאוש, סוזן מבקרת מטפל כדי לנסות ולברר אם הסיבה העיקרית לחוסר יכולתה להפסיק לאכול היא הנזק הרגשי שלה מילדותה. במהלך הפגישה הטיפולית, היא מבקשת מאמה להפסיק ללדת אותה ולאפשר לה לבשל ולנקות אחריה. היא אומרת: 'זה הולך להיות קשה, ביליתי זמן רב להיות תלויה באחרים, אני חוששת שאני לא יכולה לעשות את זה בעצמי, משהו תמיד נותן לי תירוץ לא לעשות זאת. 'אני רק צריך להתחיל לעשות את זה'. חודש לאחר ביקורי הטיפול, משקלה של סוזן מגיע ל-392 פאונד (28), ירידה כוללת של 215 פאונד (15). סוזן מסיימת אותך בחזרה בבית החולים בגלל הנזק שהמשקל שלה גרם לעצבים ברגליה. סוזן עוברת מביתה ומתגוררת עם אחיה. היא עושה את המטלות ברחבי הבית כולל הכביסה, שטיפת הכלים ומשתדלת ללכת כמה שיותר בלי ההליכון שלה. היא אומרת: לא הייתי צריכה את זה כמו שחשבתי. אני לאט לאט מחזיר את הניידות שלי. 'חייתי כל כך הרבה זמן ואמרתי לעצמי שאני לא יכול' לטפל בעצמי וחיה בפחד ובתירוץ. "בפעם הראשונה בחיי אני מרגיש שאני אדם עצמאי, זו הייתה הרגשה נהדרת. 'זה מרגיש כאילו כל העולם נפתח בפניי ואני בעצם חיה את החיים.' אחרי 11 חודשי צילומים היא שוקלת 340 ק"ג, ירידה כוללת במשקל של 267 ק"ג. היא אומרת: 'אתה צריך להגיע למקום שבו אתה שבור כדי להיות נואש מספיק כדי לשנות'.
סוזן פארמר, מאדי, טקסס, שוקלת 43 (605 פאונד)
נאמר לבת ה-37 לרדת מחצית ממשקל גופה או להתמודד עם קבר מוקדם.
היא משיגה את זה יותר מ-12 חודשים לאחר שאמה הפסיקה לקנות לה ג'אנק פוד.