Kabul, Afghanistan (CNN)It is an unimaginably hideous outcome. To be raped by your cousin's husband; be jailed for adultery as your attacker was married; to suffer the ignominy of global uproar about your jailing and assault, but be pardoned by presidential decree; and then to endure the shame and rejection from a conservative society that somehow held you to blame. The solution in this society? Marry your attacker. That's what happened to Gulnaz, who was barely 16 when she was raped. She's now carrying the third child of her attacker, Asadullah, who was convicted and jailed -- though this was then reduced. Gulnaz's plight -- like so much in beleaguered Afghanistan -- disappeared from the world's gaze once she was pardoned and released courtesy of a presidential pardon. Instead of a new start, what followed for Gulnaz was a quiet, Afghan solution to the "problem" -- a telling sign of where women's rights stand in Afghanistan despite the billions that have poured into this country from the U.S. government and its NATO allies during more than a decade of war. We found Gulnaz in her family home. Smile, the name of the daughter born of the rape, is now a shining little girl, bouncing around the house that her mother shares with Asadullah's first wife -- who is also Gulnaz's cousin. Asadullah agreed to let us speak with him and Gulnaz because, it seemed, he wanted to show us that things were now settled, that under Afghanistan's version of social morality he had done the right thing. He had rescued Gulnaz from shame. "If I hadn't married her, (but) according to our traditions, she couldn't have lived back in society," he tells us. "Her brothers didn't want to accept her back. Now, she doesn't have any of those problems." 2011: Thousands sign petition for Gulaz release . Gulnaz remains subdued throughout our meeting and does not once look her husband in the eye. "I didn't want to ruin the life of my daughter or leave myself helpless so I agreed to marry him," she says. "We are traditional people. When we get a bad name, we prefer death to living with that name in society." As Smile attempts to pour tea, the other seven children in this household run around the courtyard. The first wife remains unseen in the house. A portrait of Gulnaz's liberator in 2011, the then-president Hamid Karzai, hangs on the wall. But the sense of order here is undermined by the fact that this is a house built around a crime. How Gulnaz ended up here requires some explanation. There was pressure upon her to marry her attacker after her release. But at the same time, other activists were trying to assist her with an asylum bid abroad. "Unfortunately, Gulnaz was heavily pressured to marry her attacker by various people within the government which, in and of itself, was immensely disappointing," her former attorney, an American citizen named Kimberley Motley, tells us. "Gulnaz was constantly told that neither she nor her daughter would be protected if she did not succumb to their pressure to marry...  Gulnaz essentially became a prisoner of her environment. "As an uneducated, young, single mother with no family support, it would have been an uphill battle for Gulnaz and her daughter." Local pressure won out. She was introduced to her attacker in the shelter where CNN first interviewed her upon release from prison. They talked and it was agreed she would marry him. Most disturbingly, the woman who -- despite knowing the stigma it would create around her -- defiantly insisted she had been raped when we spoke nearly four years ago, now says she was told by her relatives to make up the allegations. "Now she is beside me and knows that it was not as big as they had shown it," says Asadullah. "No I am not thinking about it anymore," Gulnaz adds. "I don't have a problem with him now and I don't want to think about the past problems. My life is OK... I am happy with my life... It is going on." She is then permitted to talk with us alone. Asadullah moves away but stands close to the door of the room. Though she now maintains she was not raped, she explains her decision. She contradicts her husband, saying her brothers would have taken her back, had she not married him. "My brothers opposed the marriage and told me to take my daughter and go to Pakistan to live with them instead," she says. "But now we're married, they disowned me and won't see me again." Her decision was for her daughter. "No, I couldn't fulfill my wishes in life. I married this man; I cut relations with my family only to buy my daughter's future." It is truly chilling to see how things have gone for Gulnaz after the level of international attention her story received -- pregnant with the third child of the man who was once her rapist, accepting a life as his second wife, trapped in his home.
Gulnaz was jailed after the attack as her rapist was married .
Her case gained international attention; prompted a presidential pardon .
She was forced to marry her attacker or face disgrace .
קאבול, אפגניסטן (CNN) זו תוצאה נוראית בלתי נתפסת. להיאנס על ידי בעלה של בן דודך; תיכלא על ניאוף מכיוון שהתוקף שלך היה נשוי; לסבול את הביזיון של המהומה העולמית על הכלא והתקיפה שלך, אבל לקבל חנינה בצו נשיאותי; ואחר כך לסבול את הבושה והדחייה מצד חברה שמרנית שאיכשהו אשמה אותך. הפתרון בחברה הזו? תתחתן עם התוקף שלך. זה מה שקרה לגולנז, שהייתה בקושי בת 16 כשאנסה. כעת היא נושאת את ילדו השלישי של התוקף שלה, אסדאללה, שהורשע ונכלא - אם כי אז זה צומצם. מצוקתה של גולנאז - כמו כל כך הרבה באפגניסטן הנצורת - נעלמה ממבט העולם ברגע שהיא קיבלה חנינה ושוחררה באדיבות חנינה נשיאותית. במקום התחלה חדשה, מה שבא אחריו עבור גולנאז היה פתרון שקט ואפגני ל"בעיה" - סימן מובהק למיקום זכויות הנשים באפגניסטן למרות המיליארדים שנזרמו למדינה זו מממשלת ארה"ב ובעלות בריתה בנאט"ו. במהלך יותר מעשור של מלחמה. מצאנו את גולנז בבית משפחתה. סמייל, שמה של הבת שנולדה מהאונס, היא כעת ילדה קטנה ומבריקה, מקפצת בבית שאמה חולקת עם אשתו הראשונה של אסדאללה - שהיא גם בת דודתו של גולנאז. אסדאללה הסכים לאפשר לנו לדבר איתו ועם גולנאז כי, כך נראה, הוא רצה להראות לנו שעכשיו העניינים מסודרים, שלפי הגרסה של אפגניסטן למוסר חברתי הוא עשה את הדבר הנכון. הוא הציל את גולנאז מבושה. "אם לא הייתי מתחתן איתה, (אבל) לפי המסורות שלנו, היא לא הייתה יכולה לחיות בחזרה בחברה", הוא אומר לנו. "האחים שלה לא רצו לקבל אותה בחזרה. עכשיו, אין לה אף אחת מהבעיות האלה". 2011: אלפים חותמים על עצומה לשחרור גולאז. גולנז נשארת מאופקת לאורך הפגישה שלנו ולא מסתכלת לבעלה פעם אחת בעיניים. "לא רציתי להרוס את החיים של הבת שלי או להשאיר את עצמי חסרת אונים אז הסכמתי להתחתן איתו", היא אומרת. "אנחנו אנשים מסורתיים. כשמוציאים לנו שם רע, אנחנו מעדיפים מוות על פני חיים עם השם הזה בחברה". בעוד סמייל מנסה למזוג תה, שבעת הילדים האחרים במשק הבית הזה מתרוצצים בחצר. האישה הראשונה נותרה בלתי נראית בבית. דיוקן של המשחרר של גולנאז ב-2011, הנשיא דאז חמיד קרזאי, תלוי על הקיר. אבל תחושת הסדר כאן מתערערת מהעובדה שמדובר בבית שנבנה סביב פשע. איך גולנאז הגיע לכאן מצריך קצת הסבר. היה עליה לחץ להינשא לתוקף לאחר שחרורה. אבל במקביל, פעילים אחרים ניסו לסייע לה בבקשת מקלט בחו"ל. "למרבה הצער, הופעל לחץ כבד על גולנז להתחתן עם התוקף שלה על ידי אנשים שונים בממשלה, דבר, כשלעצמו, היה מאכזב מאוד", אומר לנו עורך הדין לשעבר שלה, אזרח אמריקאי בשם קימברלי מוטלי. "לגולנז נאמר כל הזמן שלא היא וגם בתה לא יהיו מוגנות אם היא לא תיכנע ללחץ שלהן להתחתן... גולנז בעצם הפכה לאסירה בסביבתה. "כאם חסרת השכלה, צעירה, חד הורית, ללא תמיכה משפחתית, זה היה קרב עלייה עבור גולנאז ובתה". הלחץ המקומי ניצח. היא הוצגה בפני התוקף שלה במקלט שבו CNN ראיין אותה לראשונה עם השחרור מהכלא. הם שוחחו והוסכם שהיא תתחתן איתו. רובם באופן מטריד, האישה שלמרות שידעה את הסטיגמה שזה ייצור סביבה - התעקשה בהתרסה שהיא נאנסה כשדיברנו לפני כמעט ארבע שנים, עכשיו אומרת שהיא נאמר לה על ידי קרובי משפחתה להמציא את ההאשמות. "עכשיו היא לידי ויודע שזה לא היה גדול כמו שהראו את זה", אומר אסדאללה. "לא, אני לא חושב על זה יותר", מוסיף גולנאז. "אין לי בעיה איתו עכשיו ואין לי בעיה איתו. רוצה לחשוב על בעיות העבר. החיים שלי בסדר... אני מרוצה מהחיים שלי... זה נמשך." אז מותר לה לדבר איתנו לבד. אסדאללה מתרחק אבל עומד קרוב לדלת החדר. למרות שהיא שומרת כעת על כך שהיא לא נאנסה, היא מסבירה את החלטתה. היא סותרת את בעלה, ואומרת שאחיה היו לוקחים אותה בחזרה, אילולא נישאה לו. "האחים שלי התנגדו לנישואים ואמרו לי לקחת את הבת שלי ולנסוע לפקיסטן לגור איתם במקום זאת", היא אומרת. "אבל עכשיו אנחנו נשואים, הם התנערו ממני ולא יראו אותי יותר". החלטתה הייתה עבור בתה. "לא, לא יכולתי להגשים את משאלותיי בחיים. התחתנתי עם האיש הזה; ניתקתי את היחסים עם המשפחה שלי רק כדי לקנות את העתיד של הבת שלי." זה באמת מצמרר לראות איך הדברים התנהלו עבור גולנז אחרי רמת תשומת הלב הבינלאומית שסיפורה קיבל - בהריון עם הילד השלישי של האיש שהיה פעם האנס שלה , מקבל חיים כאשתו השנייה, לכודה בביתו.
גולנאז נכלאה לאחר התקיפה מאחר שהאנס שלה היה נשוי.
המקרה שלה זכה לתשומת לב בינלאומית; גרם לחנינה נשיאותית.
היא נאלצה להתחתן עם התוקף שלה או להיתקל בבושת פנים.