Boston (CNN)Now the real Boston Marathon trial can begin. A federal jury's decision to convict Dzhokhar Tsarnaev of 30 charges related to the 2013 Boston Marathon bombings was the most anticlimactic of anticlimaxes. The 21-year-old's lawyers admitted from the beginning that their client had participated in the horrific terrorist attack, which both scarred and strengthened this city. The outcome of this first phase may have been preordained, but nearly two years after the bombing, the trial has held Boston and the region in thrall — more so than I might have imagined. The case regularly lands on the front pages of our two daily newspapers, the Globe and the Herald, and often leads the local television newscasts. The Twitter feeds of reporters covering the trial are avidly followed. We haven't learned much new, although harrowing details about the deaths of the Tsarnaev brothers' four victims have come out. More than anything, many people find something cathartic in seeing the seemingly insolent, unrepentant Tsarnaev being brought to justice. The only issue to be decided is whether Tsarnaev should be executed. Which is why the second phase of his trial is the one that really matters. Was Tsarnaev so thoroughly under the sway of his radicalized older brother, Tamerlan, that he should be spared lethal injection? Or had this seemingly typical teenager transformed himself into a hardened jihadist who obsessed over al Qaeda propaganda such as the article "Make a bomb in the kitchen of your mom"? What kind of justice should Tsarnaev receive? There is no death penalty in Massachusetts, and in September 2013, according to a Globe poll, 57% of respondents supported life in prison for Tsarnaev; just 33% said he should be executed. By moving the case into federal court, U.S. Attorney General Eric Holder made it likely that Tsarnaev would receive the death penalty. Keep in mind that no members of the jury were deemed eligible to serve unless they stated beforehand that they were willing to consider putting Tsarnaev to death. But imagine a different scenario in which Tsarnaev had been allowed to plead guilty in return for a life sentence. He would have been denied the public stage he has been granted; although he has not testified (so far), his terrorist actions have been replayed over and over again for people to see the world over. The 2015 Boston Marathon will take place in less than two weeks, on Monday, April 20. Thousands of runners will clog the 26.2-mile route, and tens of thousands will cheer them on — as they did last year, proving to the world that we will not be intimidated. And Tsarnaev's lawyers will still be fighting for their client's life. It is a natural if disturbing reaction to events like this that it's easier to remember the names of the perpetrators than of their victims. But Dzhokhar Tsarnaev is a loser and a nobody. He should be allowed to fade away into the obscurity of a maximum-security prison cell. The people who deserve to be remembered are those he and his brother killed on Marathon Day — Martin Richard, Krystle Campbell and Lingzi Lu — and Sean Collier, the MIT police officer they executed in cold blood. It is they who should live on in our collective memories.
Dan Kennedy: After Boston Marathon bombing guilty verdict, now real trial -- the sentencing -- can begin. What justice should Tsarnaev get?
He says a plea might have been better, to keep bomber out of the news and let him fade into obscurity in maximum security cell .
Kennedy: The people who deserve to be remembered are victims and MIT officer who was killed .
בוסטון (CNN) עכשיו משפט מרתון בוסטון האמיתי יכול להתחיל. החלטת חבר מושבעים פדרלי להרשיע את דז'וקר צארנייב ב-30 אישומים הקשורים לפיגועי מרתון בוסטון ב-2013 הייתה האנטיקלימקסית ביותר מבין האנטיקליימקסים. עורכי דינו של בן ה-21 הודו מלכתחילה כי מרשו השתתף בפיגוע הטרור הנורא, שצילק וגם חיזק את העיר הזו. התוצאה של השלב הראשון הזה אולי נקבעה מראש, אבל כמעט שנתיים לאחר ההפצצה, המשפט החזיק את בוסטון והאזור במפחיד - יותר ממה שיכולתי לדמיין. המקרה נוחת באופן קבוע בעמודים הראשונים של שני העיתונים היומיים שלנו, הגלוב וההראלד, ולעתים קרובות מוביל את מהדורות החדשות בטלוויזיה המקומית. עדכוני הטוויטר של כתבים שמסקרים את המשפט עוקבים בשקיקה. לא למדנו הרבה חדש, אם כי פרטים מחרידים על מותם של ארבעת הקורבנות של האחים צרנייב יצאו לאור. יותר מכל, אנשים רבים מוצאים משהו קתרזי בלראות את צרנייב החצוף לכאורה, חסר החרטה, מובא לדין. הסוגיה היחידה שיש להכריע היא האם יש להוציא את צארנייב להורג. וזו הסיבה שהשלב השני במשפטו הוא זה שבאמת חשוב. האם צרנייב היה נתון כל כך ביסודיות לשליטתו של אחיו הבכור, טמרלן, הקיצוני, עד שיש לחסוך ממנו זריקה קטלנית? או שמא הנער הטיפוסי לכאורה הזה הפך את עצמו לג'יהאדיסט קשוח שהיה אובססיבי לגבי תעמולה של אל-קאעידה כמו המאמר "תעשה פצצה במטבח של אמא שלך"? איזה סוג של צדק צריך לקבל צרנייב? אין עונש מוות במסצ'וסטס, ובספטמבר 2013, לפי סקר גלוב, 57% מהנשאלים תמכו בכלא עולם לצרנייב; רק 33% אמרו שצריך להוציא אותו להורג. על ידי העברת התיק לבית המשפט הפדרלי, התובע הכללי של ארה"ב, אריק הולדר, עשה את הסבירות שצרנייב יקבל עונש מוות. זכור שאף אחד מחברי המושבעים לא נחשב ככשיר לכהן אלא אם כן הצהירו מראש שהם מוכנים לשקול להרוג את צארנייב. אבל דמיינו תרחיש אחר שבו הורשה לצרנייב להודות באשמה בתמורה למאסר עולם. הייתה שוללת ממנו את הבמה הציבורית שהוענק לו; למרות שהוא לא העיד (עד כה), פעולות הטרור שלו שוחזרו שוב ושוב כדי שאנשים יוכלו לראות את העולם. מרתון בוסטון 2015 יתקיים בעוד פחות משבועיים, ביום שני, 20 באפריל. אלפי רצים יסתמו את המסלול של 26.2 מייל, ועשרות אלפים יעודדו אותם - כפי שעשו בשנה שעברה, ויוכיחו לעולם כי לא נבהל. ועורכי הדין של צרנייב עדיין ילחמו על חיי הלקוח שלהם. תגובה טבעית, אם כי מטרידה, לאירועים כאלה, היא שקל יותר לזכור את שמות העבריינים מאשר את הקורבנות שלהם. אבל דז'וקר צארנייב הוא לוזר ואיש. יש לאפשר לו להיעלם לתוך האפלולית של תא מאסר עם אבטחה מקסימלית. האנשים שראויים להיזכר הם אלה שהוא ואחיו הרגו ביום המרתון - מרטין ריצ'רד, קריסטל קמפבל ולינגזי לו - ושון קולייר, שוטר MIT שהוציאו להורג בדם קר. הם צריכים לחיות בזיכרונות הקולקטיביים שלנו.
דן קנדי: לאחר פסק דין אשם בהפצצת מרתון בוסטון, כעת יכול להתחיל משפט אמיתי - גזר הדין. איזה צדק צריך לקבל צרנייב?
הוא אומר שאולי הייתה טובה יותר תחינה, להרחיק את המחבל מהחדשות ולתת לו להתפוגג בתא האבטחה המקסימלית.
קנדי: האנשים שראויים לזכור הם קורבנות וקצין MIT שנהרג.