Once in a while, a colossal chunk of ice breaks free from Antarctica's majestic landscape and drifts out into the ocean. In March, Nasa was able to capture this remarkable event from space during a process that was months in the making. The monster iceberg, larger than Manhattan, was spotted breaking away from West Antarctica's Getz Ice Shelf by the U.S. National Ice Center (NIC). Scroll down for video . Last month, Nasa captured a 17 miles (27km) long iceberg being born in the West Antarctica's Getz Ice Shelf. The image on the left shows the landscape before the iceberg broke three and on the right the monster berg floating in the ocean . Glaciers in the Amundsen Sea of west Antarctica are losing ice faster than anywhere else on the continent and are the largest contributors to the rise of sea levels. Measuring 17 miles (27km) long, iceberg B-34 appears to have fractured and moved out into in the Amundsen Sea sometime in mid- to late-February 2015, Nasa said. The Moderate Resolution Imaging Spectroradiometer (Modis) on Nasa's Terra and Aqua satellites took images spanning the calving event. B-34 is the 34th iceberg from the 'B' quadrant of Antarctica to be tracked by the NIC. The new berg is still smaller, however, than the much older B-15T- a fragment of B-15 that initially broke off from the Ross Ice Shelf in March 2000. The first image (left) shows the iceberg on February 16, when it was still attached to the ice shelf. By February 28 (middle), it appears to have separated somewhat. By March 5 (right), it is floating freely . B-34 is the 34th iceberg from the 'B' quadrant of Antarctica to be tracked by the NIC. Glaciers in this region are losing ice faster than anywhere else on the continent and are the largest contributors to the rise of sea levels . Large icebergs can have large-scale impacts on the Southern Ocean. For example, as the bergs melt, the addition of cold, fresh water to the saltwater ocean can affect ocean currents and circulation. Researchers have shown, however, that even more fresh water comes from the melting of smaller and much more numerous bergs. The Amundsen Sea has long been thought to be the weakest ice sheet in the West Antarctic. A study published in December suggests the barren region is haemorrhaging ice at a rate triple that of a decade ago. Researchers believe that the melting of glaciers in West Antarctica, which contain enough water to raise sea levels by at least a metre, may be irreversible. The findings of the 21-year study by Nasa and the University of California, Irvine claim to provide the most accurate estimates yet of just how fast glaciers are melting in the Amundsen Sea Embayment. Scientists found the rate by taking radar, laser and satellite measurements of the glaciers' mass between 1992 and 2013. They found they lost an average 83 gigatons per year (91.5 billion U.S. tons), or the equivalent of losing the water weight of Mount Everest every two years. Scientists are hoping to combine images such as this with noises recorded from icebergs to detect the different ways that glaciers lose ice into the oceans. Earlier this year, the incredible sounds of an ice 'cracking' and crashing down into water as an iceberg were recorded by researchers.. The scientists used underwater microphones aboard buoys to record a variety of iceberg births at the Hans Glacier in Svalbard, Norway during three days in August 2013. The recordings were then combined with time-lapse photos of the glacier during the same period. By synchronising the sound recordings with the photographs, the researchers discovered that different types of ice loss are associated with distinct rumbles, snaps and splashes. They are interested in this because the ice floating around Antarctica has thinned by nearly 20 percent, according to recent research. This is depleting the bulwark that prevents the permanent collapse of glaciers covering the southern continent. The study, based on satellite measurements between 1994 and 2012 by the European Space Agency, sheds new light on how Antarctic ice responds to climate change. Ice barriers have an average thickness of between 400 to 500 meters (1,300 to 1,600 feet) and can extend hundreds of kilometers off the coast of Antarctica. If the ice becomes too thin it would allow the permanent glaciers to slip into the ocean and start melting, sharply increasing the rise of ocean levels. Researchers found that the total volume of Antarctic ice changed little between 1994 and 2003, but after that point melting markedly accelerated. Ice in western Antarctica declined throughout the study period. A slight increase in ice thickness was observed in eastern Antarctica before 2003 when rapid melting began, leading to an 18 percent reduction of thickness compared to 1994. 'Eighteen percent over the course of 18 years is really a substantial change,' said Fernando Paolo, a researcher at the University of California, San Diego. 'Overall, we show not only the total ice shelf volume is decreasing, but we see an acceleration in the last decade.' If the rate of thinning continues, the ice shelves could lose half of their volume over the next 200 years, the researchers calculated.
Iceberg fractured from Getz Ice Shelf and moved into the Amundsen Sea sometime in mid- to late-February .
Region is losing ice faster than anywhere on the continent and is the largest contributor to rise of sea levels .
Scientists are combining images such as this with noises from icebergs to detect how glaciers are melting .
מדי פעם, גוש קרח אדיר משתחרר מהנוף המלכותי של אנטארקטיקה ונסחף החוצה אל האוקיינוס. במרץ, נאסא הצליחה לתפוס את האירוע המדהים הזה מהחלל במהלך תהליך שהיה חודשים בהתהוות. קרחון המפלצת, גדול יותר ממנהטן, זוהה מתנתק ממדף הקרח של גץ במערב אנטארקטיקה על ידי מרכז הקרח הלאומי של ארה"ב (NIC). גלול למטה לסרטון. בחודש שעבר, נאסא לכדה קרחון באורך 17 מייל (27 ק"מ) שנולד במדף הקרח של גץ במערב אנטארקטיקה. התמונה משמאל מציגה את הנוף לפני שהקרחון נשבר שלוש ומימין את הברג המפלצתי צף באוקיינוס. הקרחונים בים אמונדסן שבמערב אנטארקטיקה מאבדים קרח מהר יותר מכל מקום אחר ביבשת והם התורמים הגדולים ביותר לעליית פני הים. באורך של 17 מייל (27 ק"מ), נראה כי הקרחון B-34 נשבר ועבר אל ים אמונדסן מתישהו באמצע עד סוף פברואר 2015, אמר נאסא. ספקטרורדיומטר הדמיה ברזולוציה בינונית (Modis) בלווייני Terra ואקווה של נאסא צילם תמונות לאורך אירוע ההמלטה. B-34 הוא הקרחון ה-34 מרביע 'B' של אנטארקטיקה שאחריו עוקב ה-NIC. אולם הברג החדש עדיין קטן יותר מה-B-15T הישן בהרבה - שבר של B-15 שהתנתק בתחילה ממדף הקרח של רוס במרץ 2000. התמונה הראשונה (משמאל) מציגה את הקרחון ב-16 בפברואר, כאשר הוא עדיין היה מחובר למדף הקרח. ב-28 בפברואר (באמצע), נראה שהוא נפרד במקצת. עד 5 במרץ (מימין), הוא צף בחופשיות. B-34 הוא הקרחון ה-34 מרביע 'B' של אנטארקטיקה שאחריו עוקב ה-NIC. הקרחונים באזור זה מאבדים קרח מהר יותר מכל מקום אחר ביבשת והם התורמים הגדולים ביותר לעליית פני הים. לקרחונים גדולים יכולים להיות השפעות בקנה מידה גדול על האוקיינוס ​​הדרומי. לדוגמה, כשהברגים נמסים, הוספת מים קרים ומתוקים לאוקיינוס ​​המים המלוחים יכולה להשפיע על זרמי האוקיינוס ​​ועל מחזור הדם. חוקרים הראו, עם זאת, שאפילו יותר מים מתוקים נובעים מהמסה של ברגלים קטנים והרבה יותר. ים אמונדסן נחשב זה מכבר למעטפת הקרח החלשה ביותר במערב אנטארקטיקה. מחקר שפורסם בדצמבר מצביע על כך שהאזור העקר מדמם קרח בקצב פי שלושה מזה של לפני עשור. חוקרים מאמינים שהמסה של קרחונים במערב אנטארקטיקה, המכילים מספיק מים כדי להעלות את מפלס הים במטר לפחות, עשויה להיות בלתי הפיכה. ממצאי המחקר שנמשך 21 שנה על ידי נאסא ואוניברסיטת קליפורניה, אירווין טוענים שהם מספקים את ההערכות המדויקות ביותר עד כמה מהר נמסים הקרחונים בשולי ים אמונדסן. מדענים מצאו את הקצב באמצעות מדידות מכ"ם, לייזר ולווין של מסת הקרחונים בין 1992 ל-2013. הם גילו שהם איבדו 83 ג'יגהטון בממוצע בשנה (91.5 מיליארד טון ארה"ב), או שווה ערך לאיבוד משקל המים של הר האוורסט כל שנתיים. מדענים מקווים לשלב תמונות כמו זו עם רעשים שנקלטו מגרי קרח כדי לזהות את הדרכים השונות שבהן קרחונים מאבדים קרח לאוקיינוסים. מוקדם יותר השנה, הקולות המדהימים של קרח 'מתפצח' ומתרסקות למים כקרחון תועדו על ידי חוקרים.. המדענים השתמשו במיקרופונים תת-מימיים על גבי מצופים כדי להקליט מגוון לידות של קרח בקרחון הנס בסבאלברד, נורבגיה במהלך שלושה ימים באוגוסט 2013. לאחר מכן שולבו ההקלטות עם תמונות זמן-lapse של הקרחון באותה תקופה. על ידי סנכרון הקלטות הקול עם התצלומים, גילו החוקרים שסוגים שונים של אובדן קרח קשורים לרעשים, הצמדות והתזות ברורים. הם מעוניינים בכך מכיוון שהקרח שצף סביב אנטארקטיקה התדלדל בכמעט 20 אחוזים, על פי מחקר עדכני. זה מדלדל את המעוז שמונע קריסה קבועה של קרחונים המכסים את היבשת הדרומית. המחקר, המבוסס על מדידות לווין בין השנים 1994 ל-2012 על ידי סוכנות החלל האירופית, שופך אור חדש על האופן שבו קרח אנטארקטי מגיב לשינויי אקלים. למחסומי קרח יש עובי ממוצע של בין 400 ל-500 מטרים (1,300 עד 1,600 רגל) והם יכולים להשתרע מאות קילומטרים מחופי אנטארקטיקה. אם הקרח הופך דק מדי, זה יאפשר לקרחונים הקבועים להחליק לתוך האוקיינוס ​​ולהתחיל להימס, ולהגביר בחדות את עליית מפלס האוקיינוסים. חוקרים גילו כי הנפח הכולל של הקרח האנטארקטי השתנה מעט בין השנים 1994 ו-2003, אך לאחר שלב זה ההמסה הואץ במידה ניכרת. הקרח במערב אנטארקטיקה ירד לאורך כל תקופת המחקר. עלייה קלה בעובי הקרח נצפתה במזרח אנטארקטיקה לפני 2003 כשהחלה ההמסה המהירה, שהובילה לירידה של 18 אחוז בעובי בהשוואה לשנת 1994. "שמונה עשר אחוז במהלך 18 שנים הם באמת שינוי מהותי", אמר פרננדו פאולו. חוקר באוניברסיטת קליפורניה, סן דייגו. "בסך הכל, אנו מראים לא רק שנפח מדף הקרח הכולל יורד, אלא אנו רואים תאוצה בעשור האחרון." אם קצב הדילול יימשך, מדפי הקרח עלולים לאבד מחצית מנפחם במהלך 200 השנים הבאות, חישבו החוקרים.
קרחון נשבר ממדף הקרח של גץ ועבר לים אמונדסן מתישהו באמצע עד סוף פברואר.
האזור מאבד קרח מהר יותר מכל מקום ביבשת והוא התורם הגדול ביותר לעליית פני הים.
מדענים משלבים תמונות כגון זו עם רעשים מגירי קרח כדי לזהות כיצד הקרחונים נמסים.