A win is always a win and England will go into next week’s game against France with a fighting chance of winning the Six Nations but they will be annoyed with themselves for leaving so many points out there on the field. It’s all going to come down to points difference, and its nip and tuck with Ireland, but those points England left out there at Twickenham could cost them dear. The biggest positive I would draw out of the game is that there was plenty of creativity – George Ford and Ben Youngs led the way – and at least England were making try-scoring opportunities. This was no sterile kicking performance and with a bit more experience I'm hoping England will start putting good teams away comfortably. George Ford breaks away to score England's second try on a nerve-wracking afternoon . Ben Youngs gave England options with a display of much-needed creativity against an obdurate Scotland . Ford in particular was composed and was confident enough to slow the game down on occasions to allow play to come to him. He’s got time on the ball and some of England’s other exciting young backs must look to emulate that . The first half was extraordinary in many ways and spelt out the absolute necessity of taking your chances in Test rugby because it almost invariably comes back to haunt you. England started at a good tempo - which they definitely needed to after going behind early on in their last three Six Nations games - but they failed to take full advantage and put away three or four gilt-edge chances. Luther Burrell made a strong break in the first minute which should have led to a try but he showed no composure. He neither slowed down to allow Anthony Watson to get to him on his right nor did he look for Youngs steaming up on his inside. Instead he just went to ground and even then England didn’t recycle very well. England did score a fine try during this period which saw them at their best with Ford taking the ball to the line and Jonathan Joseph again showing that brilliant footwork of his to beat Hogg but then the sloppiness crept in again. Jonathan Joseph scored England's first try to give the hosts hope of a rout, but that did not materialise . Jack Nowell had been hungry for work and made an excellent initial burst but failed to transfer the ball to two hands which immediately limited his choice. He had the perfect arrowhead, support players on his left and right, but with the ball in one arm went to ground ineffectively. England also looked odds on to score at a scrum five having completely dominated Scotland in the previous scrum but then inexplicably gave a penalty away for coming in on the angle. Another try went begging when Mike Brown got dragged down by Stuart Hogg. There’ s no disgrace in being caught by Hogg who is a real speed merchant and I’m pretty sure Brown had lost a boot as well, but would like to have seen more support on his shoulder. Almost predictably Scotland hit back an scored with their very first serious attack to level the scores and in many ways England were possibly lucky to only trail 13-10 at half-time. That was definitely a yellow card when Dan Cole stepped into play the ball earlier at a ruck when Scotland were camped on England’s line! Mike Brown looked to have broken free but was hauled back by the pacy Stuart Hogg . Tom Youngs  leads an England breakaway with team-mates sprinting to joining in with his foray forward . Half-time will have been interesting in the England changing room and England looked a different beast for most of the second half and regained control of the match with Ford's try but then again we saw that lack of composure. Tom Youngs made a terrific break immediately after coming on as a replacement picking a wonderful angle but then lost his head completely and flung the wildest of passes to nowhere. Yet again if he had just slowed down for a second and picked his support runner there would probably have been a try. Moments later Watson was nearly through but again went to ground without looking for his support and Mike Brown slightly over-ran that pass form James Haskell.In the furnace of international rugby you must play it cool on occasions . Finally at the end they killed Scotland off with a well taken try by Nowell England should look carefully of why it took so long. Scotland attempt to clear their lines with Courtney Lawes (right) trying to block during the edgy encounter . England back-row Billy Vunipola evades the tackles of two Scottish opponents . Good show: England will have to taken heart from the attacking intent if not the finishing. Jack Nowell worked very hard and took his late try well and Jonathan Joseph again demonstrated how he can unpick the tightest defences with his footwork. Youngs and Ford were really lively at half-back, Lawes added physicality up front . Bad show: England have to recapture the coolness under pressure and ruthless streak they showed in the second half against Wales in Cardiff. That is what wins you big rugby matches. They made life so difficult for themselves  with their lack of precision and not building a score. Scotland took heart and scavenged like they always did.
England go into next week's game with France with a fighting chance of winning the Six Nations .
But it is nip and tuck and their inability to score more against the Auld Enemy could come back to haunt them .
There was plenty of creativity, with Ben Youngs and George Ford both in good form .
England trailed 10-13 at half-time but looked a different beast for most of the second half and regained control of the match to win 25-13 .
ניצחון הוא תמיד ניצחון ואנגליה תיכנס למשחק בשבוע הבא מול צרפת עם סיכוי קרב לזכות בשש האומות, אבל הם יתעצבנו על עצמם על שהותירו כל כך הרבה נקודות בחוץ. הכל יסתכם בהפרש נקודות, וההפרעות שלו עם אירלנד, אבל הנקודות האלה שאנגליה השאירה שם בטוויקנהאם עלולות לעלות להם ביוקר. הדבר החיובי הגדול ביותר שהייתי שואב מהמשחק הוא שהייתה הרבה יצירתיות - ג'ורג' פורד ובן יאנגס הובילו את הדרך - ולפחות אנגליה עשתה הזדמנויות להבקיע. זו לא הייתה הופעת בעיטה סטרילית ועם קצת יותר ניסיון אני מקווה שאנגליה תתחיל להרחיק קבוצות טובות בנוחות. ג'ורג' פורד מתנתק כדי לכבוש את הניסיון השני של אנגליה באחר צהריים מורט עצבים. בן יאנגס נתן לאנגליה אפשרויות עם תצוגה של יצירתיות נחוצה נגד סקוטלנד עיקשת. פורד במיוחד היה מורכב והיה בטוח בעצמו מספיק כדי להאט את המשחק בהזדמנויות כדי לאפשר למשחק להגיע אליו. יש לו זמן על הכדור וכמה מהגבים הצעירים המלהיבים האחרים של אנגליה חייבים לחפש כדי לחקות את זה. המחצית הראשונה הייתה יוצאת דופן במובנים רבים וסיפרה את ההכרח המוחלט לקחת את הסיכויים שלך בראגבי מבחן כי זה כמעט תמיד חוזר לרדוף אותך. אנגליה פתחה בקצב טוב - שבהחלט הייתה צריכה לאחר שפיגרו בשלב מוקדם בשלושת משחקי ששת האומות האחרונים שלה - אבל היא לא הצליחה לנצל את מלוא היתרונות והשיגה שלוש או ארבע הזדמנויות מוצלחות. לותר בורל ביצע פריצה חזקה בדקה הראשונה שאמורה הייתה להוביל לניסיון אבל הוא לא הראה קור רוח. הוא לא האט את הקצב כדי לאפשר לאנתוני ווטסון להגיע אליו מימינו וגם לא חיפש את יאנגס שמאדים בפנים שלו. במקום זאת הוא פשוט ירד לקרקע וגם אז אנגליה לא מיחזרה טוב במיוחד. אנגליה אמנם הבקיעה ניסיון מצוין בתקופה הזו שראה אותה במיטבה עם פורד לוקח את הכדור אל הקו וג'ונתן ג'וזף שוב הראה את עבודת הרגליים המבריקה שלו כדי לנצח את הוג, אבל אז הרשלנות התגנבה שוב. ג'ונתן ג'וזף כבש את הניסיון הראשון של אנגליה כדי לתת למארחים תקווה להדוף, אבל זה לא יצא לפועל. ג'ק נואל היה רעב לעבודה וביצע מתפרצת ראשונית מצוינת אך לא הצליח להעביר את הכדור לשתי ידיים מה שמיד הגביל את בחירתו. היה לו ראש החץ המושלם, שחקני תמיכה משמאלו וימינו, אבל עם הכדור בזרוע אחת ירד לקרקע בצורה לא יעילה. אנגליה גם נראתה סיכויים להבקיע בחמישייה לאחר ששלטה לחלוטין בסקוטלנד בסקרום הקודם, אבל אז נתנה באופן בלתי מוסבר פנדל על פניה בזווית. ניסיון נוסף הלך והתחנן כשמייק בראון נגרר על ידי סטיוארט הוג. אין בושה בלהיתפס על ידי הוג שהוא סוחר מהירות אמיתי ואני די בטוח שגם בראון איבד מגף, אבל הייתי רוצה לראות יותר תמיכה על הכתף שלו. כמעט כצפוי סקוטלנד החזירה כדור עם ההתקפה הרצינית הראשונה שלה כדי להשוות את התוצאות, ובמובנים רבים אנגליה אולי הייתה בת מזל שפיגרה רק 13-10 במחצית. זה בהחלט היה כרטיס צהוב כאשר דן קול נכנס לשחק את הכדור מוקדם יותר בתנופה כאשר סקוטלנד חנתה על הקו של אנגליה! נראה היה שמייק בראון השתחרר, אבל נגרר בחזרה על ידי סטיוארט הוג הזריז. טום יאנגס מוביל בפריצה מאנגליה עם חברי נבחרת שרצים כדי להצטרף לפורוורד הגיחה שלו. המחצית הייתה מעניינת בחדר ההלבשה של אנגליה ואנגליה נראתה חיה אחרת במשך רוב המחצית השנייה והחזירה לעצמה את השליטה במשחק עם ניסיון של פורד, אבל שוב ראינו את חוסר הקור רוח הזה. טום יאנגס ביצע פריצה נהדרת מיד לאחר שנכנס כמחליף ובחר בזווית נפלאה, אבל אז איבד את הראש לחלוטין והעיף את המסירות הפרועות ביותר לשום מקום. אבל שוב, אם הוא רק היה מאט לשנייה ובחר את רץ התמיכה שלו, כנראה שהיה ניסיון. רגעים ספורים לאחר מכן ווטסון כמעט סיים אבל שוב ירד לקרקע מבלי לחפש את תמיכתו ומייק בראון התגבר מעט על המעבר הזה מ-James Haskell. בכבשן של רוגבי בינלאומי אתה חייב לשחק אותו מגניב בהזדמנויות. לבסוף בסוף הם הרגו את סקוטלנד עם ניסיון טוב של נואל אנגליה צריכה לבדוק היטב למה זה לקח כל כך הרבה זמן. סקוטלנד מנסים לנקות את הקווים שלהם עם קורטני לאוס (מימין) שמנסה לחסום במהלך המפגש העצבני. בילי ווניפולה, השורה האחורית באנגליה, מתחמק מהתמודדויות של שני יריבים סקוטיים. הצגה טובה: אנגליה תצטרך לקחת לב מהכוונה ההתקפית אם לא הסיום. ג'ק נואל עבד קשה מאוד ולקח את הניסיון המאוחר שלו היטב וג'ונתן ג'וזף שוב הדגים איך הוא יכול לבטל את ההגנות הכי צמודות עם עבודת הרגליים שלו. יאנגס ופורד היו ממש מלאי חיים בחלק האחורי, לואס הוסיף פיזיות מלפנים. הצגה גרועה: אנגליה חייבת לשחזר את הקרירות תחת לחץ ורצף חסר רחמים שהראתה במחצית השנייה מול וויילס בקרדיף. זה מה שמנצח אותך במשחקי רוגבי גדולים. הם עשו לעצמם חיים כל כך קשים עם חוסר הדיוק שלהם ואי בניית ניקוד. סקוטלנד לקחה את הלב ונשפה כמו תמיד.
אנגליה יוצאת למשחק בשבוע הבא עם צרפת עם סיכוי לחימה לזכות בשש האומות.
אבל זה ניפ אנד טאק וחוסר היכולת שלהם להבקיע יותר מול האויב Auld יכול לחזור לרדוף אותם.
הייתה הרבה יצירתיות, עם בן יאנגס וג'ורג' פורד שניהם בכושר טוב.
אנגליה פיגרה 10-13 במחצית אבל נראתה חיה אחרת במשך רוב המחצית השנייה והחזירה את השליטה במשחק וניצחה 25-13.