It was only fitting that a former Hearts man should help to finally send the Championship title to Tynecastle. After all, this entire season deserves to be coloured maroon. Yet it was not only a favour to his first love that Lee Wallace performed at Easter Road. In scoring the crucial, confidence-building opening goal for Rangers, he also delivered an immensely valuable prize to his current employers. For the Ibrox side, games against Hibernian this term have been akin to a sadistically extended form of torture. Three successive defeats had delivered a crushing 9-1 aggregate. One more on Sunday and it was an historic clean sweep. It would also have delayed Hearts’ inevitable coronation for at least another six days. Lee Wallace (centre) is congratulated by his team-mates after giving Rangers the lead away to Hibernian . Hibernian XI: Oxley, Gray (Watson - 45), Hanlon, Fontaine. Stevenson, Fyvie, Robertson (Stanton - 78), MGeouch, Allan, Malonga, Dja Djedje (Boyle - 69) Subs not used: Forster, Craig, Handling, Perntreou . Booked: Gray . Rangers XI: Bell, McGregor, McCulloch, Mohsni, Zaliukas, Wallace; Murdoch, Law, Shiels (Black - 75); Clark, Miller (Vuckic - 83) Subs not used: Robinson, Hutton, Black, Daly, Templeton, Sinnamon . Goals: Wallace 44, Miller 80 . Booked: Murdoch, Miller . Wallace, though, had different ideas. Freed to attack almost at will in a new 3-5-2 formation set up by Stuart McCall, he delivered a barnstorming display on the left flank. After speaking so openly on Friday about how this had been a season of professional and personal torment, here was an emphatic reminder of just how forceful a player he can be. Others in blue followed his lead. Kenny Miller scored a highly controversial clincher ten minutes from the end — when refereeing headline-magnet Willie Collum ignored Hibs’ claims for a foul by Wallace — but, in truth, this was a victory that had foundations laid long before kick-off. So often in recent times, Rangers fans have lamented the perceived lack of tactical thinking from those resident in the technical area. McCall, though, turned up in Leith and did a number on Hibs to secure the first triumph of his three-match reign. It did not go unnoticed. Kenny Miller slots home to put the game beyond doubt for Rangers and close the gap on Hibernian . ‘Stuart McCall’s blue-and-white army’ was the chant from the visiting support as the minutes ticked down. McCall’s hopes of remaining in situ beyond the end of the season may well hinge on winning promotion. If that is to become a reality, then he will need many more days like this one. Overall, this was just a second win in 10 games for Rangers but it lifted them to within three points of their hosts, with a game in hand. They now have renewed hope of finishing second and reducing their play-off schedule in the fight to follow Hearts up. Hibs’ 15-match unbeaten run is at an end but Stubbs is adamant this will not derail the momentum they have steadily built since the turn of the year. Building momentum is now McCall’s (pictured) aim — after he recognised something different had to be attempted against Hibs if Rangers were not to face the inevitably of yet another defeat. His ploy was to move to three centre-backs, with Marius Zaliukas and Bilel Mohsni flanking captain Lee McCulloch. It was hardly a trio to inspire confidence in the visiting support, given their ropey individual performances this term, yet the hope was that weight of numbers would help stifle the hosts in central areas and allow Darren McGregor and Wallace to advance as wing-backs. It worked, and contributed to a fractured opening period in which clear sights of goal were at a premium. Wallace slams home the opener just before half-time to put the away side in control at Easter Road . The Easter Road side had the first, thanks to a majestic, deep cross hit with pace and accuracy from the left flank by Dylan McGeouch. Liam Fontaine had remained upfield from an earlier free-kick but couldn’t cash in on that gamble as he powered a header wide of target. That was, though, as good as it got for Hibs in the first half as they encountered a Rangers line-up displaying a renewed level of organisation. That such a trait was noticeable says much about what went before. It wasn’t bringing about a huge amount in the way of free-flowing entertainment but this at least now looked more like a toe-to-toe contest between well-matched opponents. Nicky Law set up Dean Shiels — back on his old stomping ground — to slice one over the top from the fringe of the penalty area. Then David Gray was caught out as Rangers broke forward and was forced to haul down Wallace around 25 yards out. Collum punished him with a yellow card before Law stepped up to whip the resultant free-kick a couple of feet too high. A couple of set-piece exchanges then caused flickers of threat at either end. It would, though, be the visitors who took the lead two minutes ahead of the interval via a goal made possible by McCall’s rejig. The move started at the feet of the oft-mocked Mohsni, who had the presence of mind to spot that Gray was out of position. A long, raking pass found Nicky Clark scampering into the space he had left behind. Clark stepped on the brakes to switch to his right foot and sling a cross along the six-yard line. Kenny Miller couldn’t connect with a little attempted back-flick before McGregor was denied by a terrific blocking challenge from Lewis Stevenson. The ball broke loose and Wallace, who had stormed into the area to support his fellow wing-back, managed to scoop a shot high into the net despite desperate attempts to close him down. Kenny Miller celebrates his goal with the fans during his side's win . It was the first time Rangers had taken the lead against Hibs on Championship duty and only the second goal they had managed during 313 minutes of this fixture. The question was whether they could hold onto the advantage they had finally gained. Stubbs sought to fix one fault in his set-up when he replaced the injured Gray, who had endured a pretty difficult first half, with Keith Watson. Yet the pattern of play remained similar after the restart. It was tense, often scrappy, and with the Ibrox side winning marginally more of the numerous little battles. The game found fresh impetus after the hour-mark, however, as each side let slip a prime opportunity. It was Rangers up first, with Mohnsi feeding Miller, whose angled ball set up Clark. He couldn’t sort out his feet quick enough, allowing paul Hanlon to block the strike. Seconds later, Franck Dja Djedje found himself clear in the inside-right channel after the visiting defence was caught out. The angled shot was on, but Dja Djedje tried to square for sidekick Dominique Malonga and Zaliukas intercepted. At last, there was a stretched, open look to the game. Clark was denied space to finish at the near post after another surging run from Wallace. Hibs looked to press back but saw their hopes extinguished in rancorous fashion. Wallace looked to play a one-two with Miller, but it seemed Hanlon had beaten him to the return pass before they collided. The centre-back crashed to the deck claiming a foul, before Easter Road erupted in astonished fury as Collum waved play on. The rest of the home defence seemed to freeze, expecting the free-kick, but Miller was unperturbed as he gathered possession before cracking a shot past Mark Oxley.
Lee Wallace scored the opening goal for Rangers after 44 minutes .
Kenny Miller sealed the tie in the closing minutes with a tidy finish .
Rangers closed the gap on Hibs to just three points in the Championship .
Click here for all the latest Rangers news .
זה היה רק ​​הולם שאדם לשעבר של Hearts יעזור לשלוח סוף סוף את תואר האליפות לטיינקאסל. אחרי הכל, כל העונה הזו ראויה להיות בצבע אדום. עם זאת, זו לא הייתה רק טובה לאהבתו הראשונה שלי וואלאס הופיעה ב-Easter Road. כשהבקיע את שער הפתיחה המכריע, בונה אמון, עבור ריינג'רס, הוא גם העניק פרס יקר ערך למעסיקיו הנוכחיים. עבור הצד של Ibrox, המשחקים נגד Hibernian הקדנציה הזו היו דומים לצורה סדיסטית של עינויים. שלוש תבוסות רצופות סיפקו תוצאה מוחצת של 9-1. עוד אחד ביום ראשון וזה היה מטאטא נקי היסטורי. זה גם היה מעכב את ההכתרה הבלתי נמנעת של Hearts לפחות בעוד שישה ימים. לי וואלאס (במרכז) זוכה לברכה על ידי חבריו לקבוצה לאחר שהעניק לריינג'רס את היתרון להיברניאן. Hibernian XI: אוקסלי, גריי (ווטסון - 45), הנלון, פונטיין. סטיבנסון, פיבי, רוברטסון (סטנטון - 78), מגאוץ', אלן, מאלונגה, דז'ה דג'ה (בויל - 69) מחליפים לא בשימוש: פורסטר, קרייג, הנדלינג, פרנטראו. הוזמן: אפור. ריינג'רס XI: בל, מקגרגור, מקולוך, מוחסני, זליוקאס, וואלאס; מרדוק, חוק, שילס (שחור - 75); קלארק, מילר (ווקיץ' - 83) מחליפים ללא שימוש: רובינסון, האטון, בלאק, דאלי, טמפלטון, סינמון. שערים: וואלאס 44, מילר 80. הוזמן: מרדוק, מילר. עם זאת, לוואלאס היו רעיונות שונים. משוחרר לתקוף כמעט כרצונו במערך 3-5-2 חדש שהוקם על ידי סטיוארט מק'קול, הוא הציג תצוגת ברזל באגף השמאלי. אחרי שדיברנו כל כך בפתיחות ביום שישי על איך זו הייתה עונה של ייסורים מקצועיים ואישיים, הנה תזכורת נחרצת לכמה שחקן חזק הוא יכול להיות. אחרים בכחול הלכו בעקבותיו. קני מילר כבש קלנצ'ר שנוי במחלוקת מאוד עשר דקות מהסיום - כשמגנט הכותרות של השופטים ווילי קולום התעלם מהטענות של היבס על עבירה של וואלאס - אבל, למען האמת, זה היה ניצחון שהיסודות היו מונחים הרבה לפני הבעיטה. כל כך הרבה פעמים בתקופה האחרונה, אוהדי ריינג'רס קוננו על חוסר החשיבה הטקטית הנתפסת מצד תושבי האזור הטכני. מקול, לעומת זאת, הופיע בליית' ועשה מספר על Hibs כדי להבטיח את הניצחון הראשון של שלושת המשחקים שלו. זה לא נעלם מעיניהם. קני מילר משבץ הביתה כדי להעמיד את המשחק מעל לכל ספק עבור ריינג'רס ולצמצם את הפער מהיברניאן. 'הצבא הכחול-לבן של סטיוארט מק'קול' היה הפזמון של תמיכת הביקורים כשהדקות נקפו. התקוות של מק'קול להישאר באתר מעבר לסוף העונה עשויה להיות תלויה בניצחון על העלייה. אם זה יהפוך למציאות, אז הוא יזדקק לעוד הרבה ימים כמו זה. בסך הכל, זה היה רק ​​ניצחון שני ב-10 משחקים עבור ריינג'רס, אבל זה העלה אותם למרחק של שלוש נקודות מהמארחים שלהם, עם משחק ביד. כעת יש להם תקווה מחודשת לסיים במקום השני ולצמצם את לוח הזמנים של הפלייאוף שלהם במאבק לעקוב אחרי Hearts. ריצת 15 המשחקים ללא הפסד של היבס הסתיימה אבל סטאבס נחוש שזה לא ידרדר את המומנטום שהם בנו בהתמדה מאז תחילת השנה. בניית מומנטום היא כעת המטרה של מק'קול (בתמונה) - לאחר שזיהה שיש לנסות משהו שונה נגד היבס אם ריינג'רס לא יתמודדו עם תבוסה נוספת בהכרח. התכסיס שלו היה לעבור לשלושה מרכזי הגנה, כשמריוס זליוקאס ובילאל מוחסני אגפו את הקפטן לי מקולוך. זו בקושי הייתה שלישייה שעוררה אמון בתמיכת הביקור, בהתחשב בביצועים האינדיבידואליים הקשים שלהם בקדנציה הזו, ובכל זאת התקווה הייתה שמשקל המספרים יעזור לחנוק את המארחים באזורים המרכזיים ויאפשר לדארן מקגרגור ווואלאס להתקדם כמגנים. זה עבד, ותרם לתקופת פתיחה שבור בה מראות ברורים של המטרה היו בעלות פרמיה. וואלאס כבש את הפתיחה ממש לפני המחצית כדי לשלוט בחוץ ב-Easter Road. בצד הפסחא רואד היה הראשון, הודות למכת צולב מלכותית ועמוקה עם קצב ודיוק מהאגף השמאלי של דילן מקג'אוץ'. ליאם פונטיין נשאר ברחבה מבעיטה חופשית מוקדמת יותר, אבל לא הצליח להרוויח את ההימור הזה כשהדף נגיחה. עם זאת, זה היה טוב כמו שזה היה עבור Hibs במחצית הראשונה, כאשר הם נתקלו בהרכב ריינג'רס שהציג רמת ארגון מחודשת. העובדה שתכונה כזו הייתה בולטת אומרת הרבה על מה שהיה קודם. זה לא הביא לכמות עצומה בדרך של בידור חופשי, אבל זה לפחות עכשיו נראה יותר כמו תחרות בין יריבים מותאמים היטב. ניקי לאו הקים את דין שיילס - בחזרה על מגרש הרקיעה הישן שלו - כדי לחתוך אחד מעל הקצה מהשוליים של אזור העונשין. אז דייויד גריי נתפס כשריינג'רס פרץ קדימה ונאלץ לגרור את וואלאס במרחק של כ-25 יארד. קולום העניש אותו בכרטיס צהוב לפני שלואו ניגף והצליף בבעיטה החופשית שהתקבלה כמה מטרים גבוה מדי. לאחר מכן, כמה חילופי קבע גרמו להבלחות של איום בשני קצותיו. עם זאת, אלה יהיו האורחים שיעלו ליתרון שתי דקות לפני ההפסקה באמצעות שער שהתאפשר בעקבות הדחה של מק'קול. המהלך התחיל לרגליו של מוחסני הלעוג לעתים קרובות, שהיה לו נוכחות נפשית לזהות שגריי לא נמצא במצב. מעבר ארוך ומגרף מצא את ניקי קלארק נמלט אל החלל שהשאיר מאחור. קלארק דרך על הבלמים כדי לעבור לרגל ימין שלו ולהטיל צלב לאורך קו שישה יארד. קני מילר לא הצליח להתחבר עם ניסיון נגיחה לאחור לפני שמקגרגור נדחה על ידי אתגר חסימה אדיר של לואיס סטיבנסון. הכדור השתחרר ווואלאס, שפרץ בסערה לרחבה כדי לתמוך בעמיתו למגן האגף, הצליח לקלוע כדור גבוה לרשת למרות ניסיונות נואשים לסגור אותו. קני מילר חוגג את השער שלו עם האוהדים במהלך הניצחון של קבוצתו. זו הייתה הפעם הראשונה בה ריינג'רס עלו ליתרון מול היבס בתפקיד של אליפות ורק השער השני שהם הצליחו במהלך 313 דקות של המשחק הזה. השאלה הייתה אם הם יכולים להחזיק ליתרון שהם השיגו לבסוף. סטאבס ביקש לתקן תקלה אחת במערך שלו כשהחליף את גריי הפצוע, שעבר מחצית ראשונה די קשה, בקית' ווטסון. עם זאת, דפוס המשחק נותר דומה לאחר ההפעלה מחדש. זה היה מתוח, לעתים קרובות מחורבן, וכשהצד של Ibrox ניצח מעט יותר מהקרבות הקטנים הרבים. המשחק מצא תנופה חדשה לאחר סימון השעה, עם זאת, כאשר כל צד נתן להחליק הזדמנות מצוינת. זה היה ריינג'רס הראשון, כאשר מוהנסי האכיל את מילר, שהכדור הזוויתי שלו סידר את קלארק. הוא לא הצליח לסדר את רגליו מהר מספיק, ואפשר לפול הנלון לחסום את התקיפה. שניות לאחר מכן, Franck Dja Djedje מצא את עצמו ברור בערוץ הפנימי-ימני לאחר שהגנת האורחת נתפסה. הזריקה הזוויתית הייתה על, אבל Dja Djedje ניסה לרווח את הצד דומיניק מאלונגה ו- Zaliukas תפס. לבסוף, היה מבט מתוח ופתוח למשחק. קלארק לא קיבל מקום לסיים בעמדה הקרובה לאחר ריצה נוספת של וואלאס. היבס הסתכל להילחץ לאחור אבל ראה את תקוותיהם נכבות בצורה מטורפת. וואלאס נראה לשחק אחד-שתיים עם מילר, אבל נראה היה שהנלון היכה אותו במסירה החוזרת לפני שהם התנגשו. הרכז התרסק על הסיפון בטענה לעבירה, לפני ש-Pastra Road פרץ בזעם נדהם כשקולום נופף במשחק. נראה היה ששאר ההגנה הביתית קפאה, וציפתה לבעיטה חופשית, אבל מילר לא היה מופרע כשצבר שליטה לפני שפיצח כדור על פני מארק אוקסלי.
לי וואלאס כבש את שער הפתיחה עבור ריינג'רס לאחר 44 דקות.
קני מילר חתם את השוויון בדקות הסיום עם סיום מסודר.
ריינג'רס סגר את הפער על היבס לשלוש נקודות בלבד באליפות.
לחץ כאן לכל החדשות האחרונות של ריינג'רס.