Elizabeth Webber Harris is the only woman to ever be 'awarded' the Victoria Cross . On the Indian frontline in 1869, Elizabeth Webber Harris risked her life to nurse soldiers hit by a deadly cholera outbreak back to health. As the only woman serving alongside the Bengal Fusiliers in Peshawar, she saved more lives with her ‘tender consolations’ than a surgeon did with his medicines. Her bravery and selfless devotion earned her an honorary Victoria Cross – making her the only woman to ever be ‘awarded’ the highest military honour in Britain. With women ineligible to receive the Victoria Cross until 1921, she was never officially recognised for her efforts. But her regiment were so struck by her ‘indomitable pluck’ that, after obtaining Queen Victoria’s special permission, they had a replica gold VC made for her. And as no woman has been awarded the honour since 1921, Mrs Harris’s unofficial medal makes her the only female recipient. The remarkable story of her life emerged in detail for the first time yesterday, as her gold medal is set to go on display at the Imperial War Museum in London next month. Speaking about her heroic efforts, Lord Ashcroft, who owns the medal, said: ‘Elizabeth Webber Harris was a remarkable woman who risked her own life to save others with her selfless devotion in nursing the sick. ‘She was both courageous and inspirational in the manner in which she dealt with a cholera outbreak in India in 1869.’ He added that the officers of the 104th Bengal Fusiliers, who presented her with the replica, ‘summed it up perfectly when they said the award was for her “indomitable pluck”’. Born in Kent in 1834, she married Webber Harris, a captain in the 2nd Bengal Fusiliers – later renamed the 104th – in 1859. Women were ineligible for the Victoria Cross until 1921, but Queen Victoria gave permission for a gold replica to be made for Mrs Harris to reward her for her ‘indomitable pluck' In October 1868, the newly-promoted Major General Harris took the 104th to Peshawar, having anticipated trouble on India’s north-west frontier. However, in 1869 cholera swept India and by August the soldiers were infected. On September 17 part of the regiment went to a temporary camp in the countryside, with the remaining soldiers joining them five days later. By then, many soldiers and their families had already died from the disease and Mrs Harris was the only woman to go with them. In her mid-30s at the time, she spent three months nursing the sick and keeping up their spirits, moving through the baking Indian countryside to take care of the regiment as they moved stations. Mrs Harris (gravestone pictured) spent three months nursing soldiers with cholera and keeping up an Army regiment's spirits . Even with her own life in danger, Mrs Harris did not stop her efforts to help the men beat the disease. One night she was attacked by two tribesmen who seized her horse in an incident she described as ‘alarming’. When the regiment finally returned to Peshawar, she said: ‘I was treated as a heroine’. At a regimental dinner in 1869, one member of the 104th said: ‘The Surgeon of the Regiment declared that by her energies and tender consolations, she had been the instrument of preserving more lives than he had been able to save with his medicines.’ Her husband added: ‘None of those who were with the Regiment during that awful cholera season in 1869 will ever forget Mrs Harris’s devotion to the sick.’ In June 1921 a magazine article said: ‘Throughout their trying time in the isolation camp Mrs Harris remained with the regiment and it was largely owing to her indefatigable exertions that the losses of the regiment were not infinitely heavier than they were.’ The 104th officers felt Mrs Harris had lived up to the traditions of the Victoria Cross and in 1869 she was awarded with the honorary medal. A letter to the Times stated: ‘It is said that it was suggested to Queen Victoria that Mrs Webber Harris might be given the Victoria Cross, but this was, of course, not possible, so the gold replica was made and presented to her instead.’ Mrs Harris later wrote: ‘It is a most beautiful ornament, and will always be my most cherished possession.’ She died in London in 1917. Her medal will be displayed at the IWM from next month in celebration of International Women’s Day, which was held on Sunday.
Elizabeth Webber Harris risked her life nursing soldiers back to health .
She was only woman serving alongside Bengal Fusiliers in India in 1869 .
Mrs Harris's grateful regiment were struck by her 'indomitable pluck'
Women were ineligible for Victoria Cross but Queen allowed her a replica .
Remarkable story emerged as her medal is set to go on display in London .
Unofficial medal makes the nurse the only female recipient of the award .
אליזבת וובר האריס היא האישה היחידה ש'זכתה' אי פעם בצלב ויקטוריה. בקו החזית ההודי בשנת 1869, אליזבת וובר האריס סיכנה את חייה כדי להניק חיילים שנפגעו מהתפרצות כולרה קטלנית ולהחזיר את הבריאות. כאישה היחידה שמשרתת לצד הפוסיליירים הבנגליים בפשוואר, היא הצילה יותר חיים עם 'הנחמות הרכות' שלה מאשר מנתח עם התרופות שלו. אומץ לבה ומסירותה חסרת האנוכיות זיכו אותה בצלב ויקטוריה של כבוד - מה שהפך אותה לאישה היחידה ש"זכתה" אי פעם לכבוד הצבאי הגבוה ביותר בבריטניה. עם נשים שלא היו זכאיות לקבל את צלב ויקטוריה עד 1921, היא מעולם לא הוכרה רשמית על מאמציה. אבל הגדוד שלה נפגע כל כך מ"המריטה הבלתי ניתנת לשליטה" שלה, שאחרי שקיבלו את האישור המיוחד של המלכה ויקטוריה, הם הכינו עבורה VC זהב העתק. ומכיוון שאף אישה לא זכתה בכבוד מאז 1921, המדליה הבלתי רשמית של גברת האריס הופכת אותה למקבלת האשה היחידה. סיפור חייה המדהים הופיע אתמול בפירוט, כאשר מדליית הזהב שלה אמורה להיות מוצגת במוזיאון המלחמה האימפריאלית בלונדון בחודש הבא. כשדיברה על מאמציה ההרואיים, לורד אשקרופט, בעלת המדליה, אמרה: "אליזבת וובר האריס הייתה אישה יוצאת דופן שסיכנה את חייה כדי להציל אחרים במסירותה חסרת האנוכיות בסיעוד חולים. "היא הייתה גם אמיצה וגם מעוררת השראה באופן שבו היא התמודדה עם התפרצות כולרה בהודו בשנת 1869." הוא הוסיף כי הקצינים של ה-104 בנגל פוסילירס, שהציגו לה את ההעתק, "סיכמו את זה בצורה מושלמת כשאמרו. הפרס היה על "המריטה הבלתי ניתנת לשליטה"'. נולדה בקנט ב-1834, היא נישאה לובר האריס, קפטן ב-2nd Bengal Fusiliers - מאוחר יותר שונה שמו ל-104 - ב-1859. נשים לא היו זכאיות לצלב ויקטוריה עד 1921, אבל המלכה ויקטוריה נתנה אישור ליצור העתק זהב עבור גברת האריס כדי לתגמל אותה על 'התפיסה הבלתי ניתנת לניתוק' שלה באוקטובר 1868, מייג'ור גנרל האריס שהועלה לאחרונה לקח את ה-104 לפשאוואר, לאחר שצפה צרות בגבול הצפון-מערבי של הודו. עם זאת, בשנת 1869 שטפה כולרה את הודו ועד אוגוסט החיילים נדבקו. ב-17 בספטמבר יצא חלק מהגדוד למחנה זמני באזור הכפרי, כאשר החיילים הנותרים הצטרפו אליהם כעבור חמישה ימים. עד אז, חיילים רבים ובני משפחותיהם כבר מתו מהמחלה וגברת האריס הייתה האישה היחידה שהלכה איתם. באמצע שנות ה-30 לחייה באותה תקופה, היא בילתה שלושה חודשים בהנקה של חולים ושמירה על מצב רוחם, נעה באזור הכפרי ההודי האפייה כדי לטפל בגדוד בזמן שהם עברו תחנות. גברת האריס (מצבה בתמונה) בילתה שלושה חודשים בהנקה של חיילים עם כולרה ושמירה על מצב רוחו של גדוד צבאי. אפילו כשהיא בסכנה לחייה, גברת האריס לא הפסיקה את מאמציה לעזור לגברים לנצח את המחלה. לילה אחד היא הותקפה על ידי שני בני שבט שתפסו את סוסה בתקרית שהיא תיארה כ"מדאיגה". כשהגדוד חזר לבסוף לפשוואר, היא אמרה: 'התייחסו אלי כאל גיבורה'. בארוחת ערב גדודית ב-1869, אמר אחד מחברי ה-104: 'המנתח של הגדוד הכריז שבאנרגיותיה ובנחמותיה הרכות, היא הייתה הכלי לשמר חיים רבים יותר ממה שהצליח להציל עם תרופותיו.' בעלה הוסיף: "אף אחד מאלה שהיו עם הגדוד במהלך עונת הכולרה האיומה ההיא ב-1869 לא ישכח אי פעם את מסירותה של גברת האריס לחולים." ביוני 1921 נאמר במאמר מגזין: "במשך כל תקופת הניסיון שלהם במחנה הבידוד, גברת האריס. נשארה עם הגדוד, ובעיקר בגלל המאמצים הבלתי נלאים שלה, האבדות של הגדוד לא היו כבדות לאין שיעור ממה שהיו.״ הקצינים ה-104 הרגישו שגברת האריס עמדה במסורת של צלב ויקטוריה ובשנת 1869 היא זכתה בפרס. עם מדליית הכבוד. במכתב ל"טיימס" נכתב: "אומרים שהוצע למלכה ויקטוריה שייתכן שיתנו לגברת וובר האריס את צלב ויקטוריה, אבל זה, כמובן, לא היה אפשרי, אז העתק הזהב נוצר והוצג לה במקום זאת. מאוחר יותר כתבה גברת האריס: "זהו קישוט יפה ביותר, ותמיד יהיה הנכס היקר ביותר שלי." היא מתה בלונדון בשנת 1917. המדליה שלה תוצג ב-IWM החל מהחודש הבא לרגל יום האישה הבינלאומי, שנערך ביום ראשון.
אליזבת וובר האריס סיכנה את חייה כשהחיילים הסיעודיים יחזרו לבריאות.
היא הייתה האישה היחידה ששירתה לצד בנגל פוסילייר בהודו ב-1869.
הגדוד האסיר תודה של גברת האריס נפגע מ"המריטה הבלתי ניתנת לשליטה"
נשים לא היו זכאיות ל-Victoria Cross אבל המלכה אפשרה לה העתק.
סיפור מדהים צץ כאשר המדליה שלה אמורה להופיע בלונדון.
מדליה לא רשמית הופכת את האחות למקבלת הפרס היחידה.