(CNN)There were screams. Then the sounds of a commercial jetliner slamming into the mountainside. And finally silence. Deathly silence. That much is known about the final few minutes for the 144 passengers on Germanwings Flight 9525. Beyond that, it's a matter of imagination and speculation -- about what they saw and what they felt as their plane approached and then crashed into the Alps. None of them can speak for themselves, nor can any of the flight's six crew members. But authorities have given some clues, based on what investigators know about the aircraft's trajectory and what they've heard on a mangled cockpit voice recorder recovered at the crash site. It all began on what seemed like most any other Tuesday as citizens of 18 countries packed into the Germanwings plane in Barcelona, Spain. The passengers came from all walks of life, using Lufthansa's low-cost carrier to get to Dusseldorf, Germany. They were high school students, heading home after a week in Spain. They were parents and children enjoying their vacation. There were businessmen, scouting out store locations. There was a 26-minute delay before takeoff because air traffic controllers didn't give the OK to start the plane's engines earlier and there was a small wait in the takeoff rotation, according to Lufthansa. For any frequent flier, that kind of delay is nothing abnormal. Nor, it seems, was takeoff. The Airbus A320 left and headed northeast at 10:01 a.m. (5:01 a.m. ET) on what should have been a 726-mile journey. The plane leveled off at 38,000 feet, its cruising altitude. By this point, passengers would be OK to unbuckle, head to the restroom or get their bags out of the overhead bin. A seemingly innocuous act changed everything: The aircraft's pilot had to use the restroom, according to Lufthansa CEO Carsten Spohr, telling the co-pilot that he was stepping out. It's possible that passengers saw the captain in the cabin, going to or from the restroom. They also could have noticed that the aircraft was going down -- even though they were about a half-hour into a nearly two-hour flight, with the Alps ahead of them. The passengers couldn't have known it, but the co-pilot -- identified as 28-year-old Andreas Lubitz --"manipulated the buttons of the flight monitoring system to activate the descent of the aircraft" while the pilot was out, Marseille prosecutor Brice Robin said Thursday. This was around 10:45 a.m. It wasn't like the plane suddenly jerked down, plunging straight into the ground. Authorities described a steady descent at a rate of about 3,000 to 3,500 feet (or roughly 1,000 meters) per minute. Still, it is the kind of descent you'd expect while nearing an airport -- not traversing the Alps. If passengers didn't notice that fall, they might have caught wind of what was happening at the front of the plane. Students, singers among the victims . Inside the cockpit, the only sound was that of Lubitz breathing steadily. But outside the cockpit, the noises apparently grew louder and more frantic. The pilot tried to open the door but couldn't get in. He likely knocked on the door. He used a video conference system to talk to the co-pilot, Robin said. None of it worked. Nor did his last-ditch attempt, as recounted by a senior French military official involved in the crash investigation to The New York Times. "You can hear he is trying to smash the door down," the official said. Did the passengers hear this commotion upfront? It's hard to imagine they didn't. And if that wasn't reason enough to cause worry, they just had to look outside -- at the mountain chain that should have been far below them instead of getting closer and closer and closer. The voice recorder didn't indicate any abnormal noise in the cabin until the final few moments. Still, even if the passengers didn't know it at the time, all it took was eight minutes for a seemingly normal flight to become a nightmare. The nightmare ended in a violent crash into rugged, remote terrain. So did the screams and the lives of all 150 people on Flight 9525 -- a death that Robin described as "instantaneous." Who was co-pilot Andreas Lubitz?
Germanwings Flight 9525 had a slight delay before taking off from Barcelona, Spain .
After leveling off at 38,000 feet, the plane descended steadily before hitting the Alps .
Screams were heard in plane's cabin in minutes before crash, according to audio recording .
(CNN) היו צרחות. ואז קולות של מטוס סילון מסחרי נטרק על צלע ההר. ולבסוף שתיקה. שתיקת מוות. כל כך הרבה ידוע על הדקות האחרונות של 144 הנוסעים בטיסה 9525 של Germanwings. מעבר לכך, זה עניין של דמיון והשערות - לגבי מה שהם ראו ומה הם הרגישו כשהמטוס שלהם התקרב ואז התרסק אל הרי האלפים. אף אחד מהם לא יכול לדבר בעד עצמו, ואף אחד מששת אנשי הצוות של הטיסה. אבל הרשויות נתנו כמה רמזים, בהתבסס על מה שהחוקרים יודעים על מסלול המטוס ומה שהם שמעו על מקליט קול מעורפל של תא הטייס שהתאושש באתר ההתרסקות. הכל התחיל במה שנראה כמו כל יום שלישי אחר, כאשר אזרחים מ-18 מדינות נדחסו במטוס הגרמןווינגס בברצלונה, ספרד. הנוסעים הגיעו מכל תחומי החיים, והשתמשו בחברת הלואו קוסט של לופטהנזה כדי להגיע לדיסלדורף, גרמניה. הם היו תלמידי תיכון, שחזרו הביתה אחרי שבוע בספרד. הם היו הורים וילדים שנהנו מהחופשה שלהם. היו אנשי עסקים שסיירו אחר חנויות. היה עיכוב של 26 דקות לפני ההמראה מכיוון שבקרי התנועה לא נתנו את האישור להתניע את מנועי המטוס מוקדם יותר והייתה המתנה קטנה בסיבוב ההמראה, לפי לופטהנזה. עבור כל נוסע מתמיד, עיכוב מסוג זה אינו דבר חריג. נראה שגם לא הייתה המראה. ה-Airbus A320 יצא ופנה לכיוון צפון מזרח בשעה 10:01 בבוקר (5:01 בבוקר ET) במה שהיה אמור להיות מסע של 726 מייל. המטוס התיישר בגובה 38,000 רגל, גובה השיוט שלו. בשלב זה, הנוסעים יהיו בסדר להתיר את אבזם, ללכת לשירותים או להוציא את התיקים שלהם מהפח העילי. מעשה תמים לכאורה שינה הכל: טייס המטוס נאלץ להשתמש בשירותים, לפי מנכ"ל לופטהנזה, קרסטן ספור, ואמר לטייס המשנה שהוא יוצא. יתכן שנוסעים ראו את הקפטן בתא הנוסעים לשירותים או ממנו. הם גם יכלו לשים לב שהמטוס נופל - למרות שהם היו בערך חצי שעה בטיסה של כמעט שעתיים, כשהאלפים לפניהם. הנוסעים לא יכלו לדעת זאת, אבל טייס המשנה - שזוהה כאנדראס לוביץ בן ה-28 - "תפעל את הכפתורים של מערכת ניטור הטיסה כדי להפעיל את ירידת המטוס" בזמן שהטייס היה בחוץ, התובע של מרסיי, בריס רובין, אמר ביום חמישי. זה היה בסביבות השעה 10:45. זה לא היה כאילו המטוס התכווץ פתאום, צלל ישר לתוך הקרקע. הרשויות תיארו ירידה קבועה בקצב של כ-3,000 עד 3,500 רגל (או בערך 1,000 מטר) לדקה. ובכל זאת, מדובר בסוג הירידה שהייתם מצפים לכם בהתקרבות לשדה תעופה -- לא לחצות את האלפים. אם הנוסעים לא שמו לב לאותה נפילה, ייתכן שהם היו קולטים את המתרחש בקדמת המטוס. תלמידים, זמרים בין הקורבנות. בתוך תא הטייס, הצליל היחיד היה של לוביץ נושם בהתמדה. אבל מחוץ לתא הטייס, הרעשים ככל הנראה התחזקו ותזזיתיים יותר. הטייס ניסה לפתוח את הדלת אך לא הצליח להיכנס. סביר להניח שהוא דפק בדלת. הוא השתמש במערכת ועידת וידאו כדי לדבר עם טייס המשנה, אמר רובין. שום דבר מזה לא עבד. גם לא הניסיון האחרון שלו, כפי שסיפר בכיר בצבא הצרפתי המעורב בחקירת ההתרסקות ל"ניו יורק טיימס". "אתה יכול לשמוע שהוא מנסה לנפץ את הדלת", אמר הפקיד. האם הנוסעים שמעו את המהומה הזו מראש? קשה לדמיין שהם לא עשו זאת. ואם זו לא הייתה סיבה מספקת לעורר דאגה, הם פשוט היו צריכים להסתכל החוצה -- על שרשרת ההרים שהייתה צריכה להיות הרחק מתחתיהם במקום להתקרב יותר ויותר. מקליט הקול לא הצביע על רעש חריג בתא עד לרגעים האחרונים. ובכל זאת, גם אם הנוסעים לא ידעו זאת באותו זמן, כל מה שנדרש היה שמונה דקות עד שטיסה רגילה לכאורה הפכה לסיוט. הסיוט הסתיים בהתרסקות אלימה לתוך שטח טרשי ומרוחק. כך גם הצרחות וחייהם של כל 150 האנשים בטיסה 9525 - מוות שרובין תיאר כ"מיידי". מי היה טייס המשנה אנדראס לוביץ?
טיסה 9525 של Germanwings עברה עיכוב קל לפני ההמראה מברצלונה, ספרד.
לאחר הרמה של 38,000 רגל, המטוס ירד בהתמדה לפני שפגע באלפים.
צרחות נשמעו בתא המטוס דקות לפני ההתרסקות, לפי הקלטת אודיו.