Adorning a large section of a wall in the gym beneath Twickenham’s West Stand is a picture of the England team smiling for the cameras and showing off the Triple Crown. It was taken last year and the expressions worn by captain Chris Robshaw and his colleagues convey a genuine sense of pride. That silver shield has eluded the national team this year, following defeat in Dublin, but it is not the precious metal they covet anyway. On head coach Stuart Lancaster’s watch, the trophy cabinet has been kept stocked. In the course of three years, in addition to the Triple Crown, England have lifted the Calcutta Cup (annually), the Millennium Trophy, the Cook Cup and the Hillary Shield. The latter prize, for beating New Zealand in December, 2012, was received with special relish. Luther Burrell sets off on a run during training as England prepare to face France . But what the coaches and players really crave is a cup that conveys meaningful achievement, and at last that is within their grasp. Robshaw summed up the mood: ‘As a player you want to be picking up silverware. We've collected the odd bit here and there, but to pick up the main trophy would be great.’ The ‘main trophy’, newly commissioned, for winning the RBS 6 Nations is England’s for the taking. Success would also end a generation of under-achievement. It is staggering that the world’s wealthiest rugby country has had so little to show for so much effort and investment in the modern era. England won three of the first four RBS 6 Nations titles (2000, 2001, 2003) but since then have finished top just once in 11 seasons. So near, but so far has been the story of many English campaigns, not least under the current regime. Three times Lancaster’s men have finished runners-up, with four wins out of five. Wales (twice), and France have derailed the Sweet Chariot on its route to a Grand Slam. Everyone in the Red Rose camp has grown weary of the perennial talk about the need for ‘tangible’ reward, to use lock Geoff Parling’s apt phrase. Defeat by Ireland shattered the latest quest for a clean sweep to propel the host nation into their World Cup, but England are still in prime position in terms of the three-way title tussle. This year, four wins from five should be sufficient to clinch the trophy, which will be at Twickenham in anticipation of a coronation at about 7pm. There is a replica at Murrayfield, just in case Ireland run amok and beat Scotland with room to spare and leave England chasing a points-difference tally that proves beyond them. Meanwhile, in Rome, Wales will expect to benefit from the enforced absence of Italy captain Sergio Parisse but they would require French and Scottish resistance on an epic scale to take the title. The made-for-TV staggered schedule affords Lancaster’s side the luxury of a precise target but that could be a blessing or a curse. Being aware of the bigger picture could be a distraction for some England players, hence the coaches’ desire to burden only a select few with the main decision-making responsibilities. It will be up to Robshaw and his half-backs, Ben Youngs and George Ford, to set a patient tone once what is needed has been explained to the whole squad before their pre-match warm-up. The remarkable maturity of England No 10 Ford, at just 22, should be a telling asset on a day when the challenge is equal parts mental and physical. England's players look on in disbelief as Ireland clinch the 2014 Six Nations title by beating France . George Ford has shown a huge amount of maturity for some one who is just 22 . Philippe Saint-Andre’s France team do not boast glorious form, far from it, despite the emphatic 29-0 victory over Italy in Rome last weekend. Crucially, that game took place 24 hours after England beat Scotland and since then Les Bleus have had to fly home, patch themselves up and catch the Eurostar to London, while also dealing with the distraction of a club v country row over fly-half Camille Lopez. What the visitors will bring is physical presence. The French are massive but this English pack has dealt with all-comers in recent times, and the graduated return of Courtney Lawes and Parling in the second row should add dynamism and line-out nous to the mix. Nick Easter could have a big role to play coming off the bench for England . Courtney Lawes should add dynamism to England's back row . Behind the packs, England are more settled and threatening. Jonathan Joseph’s match-up with Gael Fickou will be intriguing, but only if the French threequarters are let off the leash. Ford can make holes in the Gallic defence but England cannot afford to be as wasteful as they were in beating Scotland. Replacements could also have a big say and England will look to the likes of Tom Youngs and Nick Easter to generate momentum, Tom Wood to provide physicality and leadership, and Richard Wigglesworth to make an impact with his astute kicking game. Whether or not Danny Cipriani and Billy Twelvetrees play a part in a points chase, time will tell. Amid the maelstrom, the primary demand from Lancaster will be for cool English heads. Robshaw should have plenty of leadership support, from Parling and a raft of club captains in the ranks: Joe Marler and Dylan Hartley, James Haskell and Ben Youngs. There may be several rookies in white, but there are also enough established players. Together, they can ensure that the plot is not lost and that the ‘main trophy’ is won.
England will know what they need to do to win the title when they kick off .
The agony of missing out on the title last year will be in the memories .
England are best placed to win the Six Nations title if they beat France .
מעטרת חלק גדול של קיר בחדר הכושר מתחת ליציע המערבי של טוויקנהאם, תמונה של נבחרת אנגליה מחייכת למצלמות ומציגה את הכתר המשולש. זה צולם בשנה שעברה והביטויים שלבשו הקפטן כריס רובשו ועמיתיו משדרים תחושת גאווה אמיתית. מגן הכסף הזה חמק מהנבחרת הלאומית השנה, בעקבות התבוסה בדבלין, אבל זו לא המתכת היקרה שהם חומדים בכל מקרה. במשמרת של המאמן הראשי סטיוארט לנקסטר, ארון הגביעים נשמר במלאי. במהלך שלוש שנים, בנוסף לכתר המשולש, אנגליה הניפה את גביע כלכותה (שנתי), את גביע המילניום, את גביע הקוק ואת הילרי שילד. הפרס האחרון, על שניצחה את ניו זילנד בדצמבר 2012, התקבל בהנאה מיוחדת. לותר בורל יוצא לריצה במהלך האימון בזמן שאנגליה מתכוננת להתמודד מול צרפת. אבל מה שהמאמנים והשחקנים באמת משתוקקים אליו הוא גביע שמשדר הישג משמעותי, וסוף סוף זה בהישג ידם. רובשו סיכם את מצב הרוח: 'כשחקן אתה רוצה להרים כלי כסף. אספנו את הקטע המוזר פה ושם, אבל לקחת את הגביע הראשי יהיה נהדר.' 'הגביע הראשי', שהוזמן לאחרונה, עבור זכייה ב-RBS 6 Nations הוא של אנגליה. הצלחה גם תסיים דור של תת הישגים. זה מדהים שלמדינת הרוגבי העשירה בעולם היה כל כך מעט מה להראות עבור כל כך הרבה מאמץ והשקעה בעידן המודרני. אנגליה זכתה בשלושה מתוך ארבעת התארים הראשונים של RBS 6 Nations (2000, 2001, 2003) אך מאז סיימה בראש רק פעם אחת ב-11 עונות. כל כך קרוב, אבל עד כה היה סיפורם של קמפיינים רבים באנגלית, לא מעט תחת המשטר הנוכחי. שלוש פעמים סיימו אנשי לנקסטר במקום השני, עם ארבעה ניצחונות מתוך חמישה. וויילס (פעמיים) וצרפת הורידו את המרכבה המתוקה במסלולה לגראנד סלאם. כולם במחנה ורד האדום התעייפו מהדיבורים הרב-שנתיים על הצורך בתגמול 'מוחשי', אם להשתמש בביטוי ההולם של ג'ף פארלינג. התבוסה מול אירלנד ריסקה את השאיפה האחרונה אחר סריקה נקייה כדי להניע את האומה המארחת למונדיאל שלה, אבל אנגליה עדיין נמצאת במיקום מעולה מבחינת מאבק התואר המשולש. השנה, ארבעה ניצחונות מתוך חמישה אמורים להספיק כדי לזכות בגביע, שיהיה בטוויקנהאם בציפייה להכתרה בערך בשעה 19:00. יש העתק במוריפילד, למקרה שאירלנד תשתולל ותנצח את סקוטלנד עם מקום פנוי ותעזוב את אנגליה רודפת אחרי ספירת הפרש נקודות שמוכיחה מעבר להן. בינתיים, ברומא, ויילס תצפה ליהנות מהיעדרו הכפוי של קפטן איטליה, סרחיו פאריס, אך הם ידרשו התנגדות צרפתית וסקוטית בקנה מידה אפי כדי לקחת את התואר. לוח הזמנים המדורג המיועד לטלוויזיה מעניק לצד של לנקסטר את המותרות של מטרה מדויקת, אבל זה יכול להיות ברכה או קללה. המודעות לתמונה הרחבה יותר עלולה להוות הסחת דעת עבור חלק משחקני אנגליה, ומכאן רצונם של המאמנים להעמיס רק על מעטים נבחרים את האחריות העיקרית של קבלת ההחלטות. זה יהיה תלוי ברובשאו ובחצי האחוריים שלו, בן יאנגס וג'ורג' פורד, לתת טון סבלני לאחר שהוסבר לכל הנבחרת מה שצריך לפני החימום שלהם לפני המשחק. הבגרות המדהימה של פורד מספר 10 של אנגליה, בגיל 22 בלבד, צריכה להיות נכס מובהק ביום שבו האתגר הוא חלקים מנטאליים ופיזיים שווים. שחקני אנגליה מסתכלים בחוסר אמון כשאירלנד משיגה את אליפות ששת האומות 2014 על ידי ניצחה של צרפת. ג'ורג' פורד הראה כמות עצומה של בגרות עבור מישהו שהוא רק בן 22. נבחרת צרפת של פיליפ סן אנדרה לא מתהדרת בכושר מפואר, רחוק מכך, למרות הניצחון המובהק 29-0 על איטליה ברומא בסוף השבוע האחרון. באופן מכריע, המשחק הזה התקיים 24 שעות אחרי שאנגליה ניצחה את סקוטלנד ומאז לס בלו נאלצו לטוס הביתה, להצמיד את עצמם ולתפוס את היורוסטאר ללונדון, תוך כדי התמודדות עם הסחת הדעת של מאבק בין מועדון למדינה על קמיל. לופז. מה שהמבקרים יביאו זה נוכחות פיזית. הצרפתים מאסיביים, אבל החבילה האנגלית הזו התמודדה עם כל-באים בתקופה האחרונה, והחזרה המדורגת של קורטני לאוס ופרלינג בשורה השנייה אמורה להוסיף דינמיות ו-line out nous למיקס. לניק איסטר יכול להיות תפקיד גדול כשהוא מגיע מהספסל עבור אנגליה. קורטני לאוס צריכה להוסיף דינמיות לשורה האחורית של אנגליה. מאחורי החפיסות, אנגליה מיושבת ומאיימת יותר. השידוך של ג'ונתן ג'וזף עם גאל פיקו יהיה מסקרן, אבל רק אם השלושה הצרפתים ישתחררו מהרצועה. פורד יכול לעשות חורים בהגנה הגאלית אבל אנגליה לא יכולה להרשות לעצמה להיות בזבזנית כמו שהייתה בניצחון על סקוטלנד. גם למחליפים יכולים להיות השפעה גדולה ואנגליה תחפש כמו טום יאנגס וניק איסטר כדי ליצור מומנטום, טום ווד יספק פיזיות ומנהיגות, וריצ'רד וויגלסוורת' ישפיע עם משחק הבעיטה החכמה שלו. האם דני ציפריאני ובילי טולבטריס ישחקו חלק במרדף נקודות או לא, הזמן יגיד. בתוך המערבולת, הדרישה העיקרית מלנקסטר תהיה לראשים אנגלים קרירים. רובשו צריך לקבל הרבה תמיכה מנהיגותית, מפרלינג ושורה של קפטני מועדון בשורות: ג'ו מרלר ודילן הארטלי, ג'יימס האסקל ובן יאנגס. אולי יש כמה טירונים בלבן, אבל יש גם מספיק שחקנים מבוססים. ביחד, הם יכולים להבטיח שהעלילה לא תאבד ושה'גביע הראשי' יזכה.
אנגליה תדע מה היא צריכה לעשות כדי לזכות בתואר כשהיא תצא לדרך.
הייסורים של החמצת התואר בשנה שעברה יהיו בזיכרונות.
אנגליה נמצאת במיקום הטוב ביותר לזכות בתואר ששת האומות אם תנצח את צרפת.