The wonderful thing with horses is that they know so little. Coneygree didn’t know he was a novice, didn’t know he was fragile, didn’t know he wasn’t worth anything at all. He didn’t know a first-timer hadn’t won the Gold Cup since 1974, or that winners of blue riband races are rarely so gauche that they lead from start to finish. And what he didn’t know couldn’t hurt him. It is different for humans. Sara Bradstock, wife of winning trainer Mark, and daughter of racing legend Lord Oaksey, who bred Coneygree, remembers every doubt, every raised eyebrow, every cruel remark on the road to one of the most remarkable victories in the history of this race. And one in particular. Nico de Boinville kisses the Cheltenham Gold Cup following Coneygree's length-and-a-half victory . De Boinville and trainer Mark Bradstock are all smiles with the 2015 trophy . On November 17, after two years out with injury, Coneygree was withdrawn by a vet at the start of the SIS Live Novices’ Chase at Plumpton. After 660 days off the track injured, the veterinary professional inspecting horses before the race decided Coneygree showed signs of lameness. ‘I said to him, “It’s not just any horse that you’re f****** me about with here”,’ said Mrs Bradstock, with a countryside earthiness that contrived to sound jolly, sporty and bloody furious at the same time. ‘And do you know what he said to me? He said, “He’s had two years off, he’s not worth anything anyway”.’ No doubt there is a vet in the South Downs area of Sussex who is feeling a little sheepish this morning. The diagnosis aside — Mrs Bradstock felt so angry about it she threatened to get her brother, a QC, to sue — Coneygree was worth something after all. He was the horse that could, overcoming newness, shyness and an ability to pick up the strangest injuries to beat a field that included Tony McCoy on his last Gold Cup ride, Carlingford Lough. To be fair, not even the love of the common people was present for McCoy’s horse, which went off at 14-1 and never contested, and some will say that Coneygree’s victory was evidence of a poor field. Mark Bradstock insisted there was no such thing — just the odd Gold Cup that was more open than in other years, and either way, the manner in which Coneygree came home made him one of the bravest, if not the best, Cheltenham has seen. There is something so marvellous about a front-runner. It is the honesty, for a start. Everything is out there. It is why the public warmed to Paula Radcliffe. By the time Coneygree came up the hill, any onlooker not financially involved will have been yearning for him to hold on. Doubly so if they knew his history . Coneygree clears the last hurdle to set up a grandstand finish at the Cheltenham showpiece . De Boinville and Coneygree clear a fence on their way to victory at the Cheltenham Gold Cup . ‘This little mare that only cost £3,000,’ said Mrs Bradstock of Coneygree’s mum, Plaid Maid. She had been bought to give her father, who suffered from Alzheimer’s late in life, a little interest in his retirement. He bred Coneygree from her, and another horse of note, Carruthers, which won the Hennessy Gold Cup at Newbury in 2011. ‘All of the big yards spend telephone numbers on horses,’ Mrs Bradstock added. ‘People quoted statistics at us, but this shows anyone can do it. I always said, when we win the Gold Cup we’ll win the lottery — it feels that amazing. Dad isn’t here, but he is looking down on us today, I know. ‘Before the race I spoke to Nico (de Boinville, the jockey). I was reminded of what David Elsworth said about Desert Orchid. Nobody thought he could step up from two miles to three for the Gold Cup but David said, “If you go 20 yards clear, go 30”. That’s what I told Nico. If he wants to go clear, let him go clear.’ And he went clear. Not by much, nothing like 20 lengths. The winning margin was one and a half lengths and Coneygree was made to fight by Djakadam and Road To Riches. De Boinville was told he did it the hard way. He said he did it the easy way. ‘He could go again,’ he said, admiringly. In the distance, Coneygree steamed happily. They are proper horsey people, the Bradstocks, and not just because Sara’s father was a rider and later a brilliant journalist and broadcaster. It is a small stable, no more than 10 horses, and whatever Mark spends the proceeds on, it isn’t a stylist. His hair looked like he had been dragged through a hurdle backwards. He said he wasn’t good at watching races and had spent Coneygree’s three miles, two furlongs and 110 yards pacing and smoking. Bradstock had the air of a man who could have given Alex Higgins a run for his money in a smoke-off. His wife said he had nearly been arrested by security when his horse won. De Boinville celebrates following his 2015 Gold Cup triumph at Cheltenham . Coneygree became the first novice to strike for 41 years when making most of the running in the Betfred Cheltenham Gold Cup . De Boinville is overcome with emotion on his way to the parade ring following Coneygree's thrilling victory . De Boinville is congratulated by the Cheltenham faithful as he makes his way to the winner's enclosure . Coneygree had been led up by the Bradstocks’ daughter Lily, whose junior riding career was curtailed by a neurological problem in her left leg following a kick from a horse. She wouldn’t have been able to walk two years ago, said Sara. Their son Alfie, who has a showjumping background, is credited with a lot of work, too. Coneygree jumped beautifully, testament to the effort Alfie has put in, along with rider De Boinville. Sara said they had sent the horse over hurdles four times this week to prepare him for the Gold Cup. One imagines Sara is the real driving force in the family. ‘I’m drinking champagne and Sara will be washing him down in his box,’ Mark said. ‘She does most of the work behind the scenes. She’s magical.’ For there to be 41 years between novice victories at the Gold Cup — the last one was Captain Christy —suggests this was a win steeped in horse sense. The Bradstocks knew Coneygree’s injuries made it more experienced than the average novice, and chose to run it here rather than in Wednesday’s RSA Chase. The wet weather, and the result it helped produce, vindicated the call. Captain Christy was seven when he outran The Dikler in 1974. Coneygree is a year older. Mrs Bradstock talked about his perceived fragility — the ‘ridiculous’ long legs and a feisty temperament she believes can be expressed at the Wantage stable, but would make him shrink in a big yard. ‘He’s different,’ she explained. ‘He got an injury to a small muscle at the top of one of his legs. The vet said he had never seen a horse hurt that muscle before.’ She smiled. This was a different memory, without the sneer of that afternoon at Plumpton. That vet said Coneygree had been nodding his head. ‘Of course he was, he was excited to be on a course again,’ Mrs Bradstock explained. Coneygree steamed on. He didn’t know he had won the Gold Cup. But whatever the hell had just happened, it definitely seemed like fun . The 2015 Gold Cup champion punches the air as he is led past the grandstand . Coneygree trainer Bradstock is overjoyed following his horse's Cheltenham result . Coneygree (right) did just enough to beat Djakadam and Road To Riches in a thrilling finish . AP McCoy looks dejected after Carlingford Lough finished ninth at the Cheltenham Gold Cup . It was the 19-times champion's final ride in the Gold Cup before his retirement . Chanelle McCoy (left) and Gillian Walsh were full of hope at the off and urge on husbands AP and Ruby as the race hots up . Zara Philips (right) was in attendance for the Cheltenham Gold Cup . Ruby Walsh (centre) had to contend with second place as Djakadam finished a length and a half behind Coneygree .
Coneygree became the first novice in 41 years to win the Gold Cup at Cheltenham .
The eight-year old vindicated trainer Mark Bradstock's decision to opt for a shot at the blue riband .
AP McCoy was ninth on Carlingford Lough in what was his final ride in the Gold Cup before retirement .
CLICK HERE to see how all the Cheltenham Festival 2015 action unfolded .
הדבר הנפלא עם סוסים הוא שהם יודעים כל כך מעט. קוניגרי לא ידע שהוא טירון, לא ידע שהוא שביר, לא ידע שהוא לא שווה כלום בכלל. הוא לא ידע שטיול ראשון לא זכה בגביע הזהב מאז 1974, או שמנצחים במרוצי סרט כחול הם רק לעתים נדירות כל כך נבונים שהם מובילים מההתחלה ועד הסוף. ומה שהוא לא ידע לא יכול להזיק לו. זה שונה עבור בני אדם. שרה ברדסטוק, אשתו של המאמן המנצח מארק, ובתו של אגדת המירוצים לורד אוקסי, שגידלה את קוניגרי, זוכרת כל ספק, כל גבה מורמת, כל הערה אכזרית בדרך לאחד הניצחונות המדהימים בתולדות המירוץ הזה. ואחד במיוחד. ניקו דה בוינוויל מנשק את גביע הזהב של צ'לטנהאם בעקבות הניצחון הארוך וחצי של קוניגרי. דה בוינוויל והמאמן מרק ברדסטוק כולם חיוכים עם הגביע לשנת 2015. ב-17 בנובמבר, לאחר שנתיים בחוץ עם פציעה, קוניגרי הודח על ידי וטרינר בתחילת מרדף המתחילים בשידור חי של SIS ב-Plumpton. לאחר 660 ימים מחוץ למסלול פצוע, איש המקצוע הווטרינרי שבודק סוסים לפני המירוץ החליט שקוניגרי מראה סימני צליעה. "אמרתי לו, "זה לא סתם סוס שאתה מזיין אותי איתו כאן", אמרה גברת ברדסטוק, באדמתיות כפרית שהצליחה להישמע עליז, ספורטיבי וזעם מדמם על אותו זמן. 'ואת יודעת מה הוא אמר לי? הוא אמר, "היו לו שנתיים חופש, הוא לא שווה כלום בכל מקרה".' אין ספק שיש וטרינר באזור סאות' דאונס בסאסקס שמרגיש קצת מבויש הבוקר. מלבד האבחנה - גברת ברדסטוק הרגישה כל כך כועסת על כך שהיא איימה לגרום לאחיה, בעל מקצוע QC, לתבוע - קוניגרי היה שווה משהו אחרי הכל. הוא היה הסוס שיכול, להתגבר על חדשנות, ביישנות ויכולת לספוג את הפציעות המוזרות ביותר כדי לנצח שדה שכלל את טוני מקוי ברכיבה האחרונה שלו בגביע הזהב, קרלינגפורד לו. למען ההגינות, אפילו אהבת האנשים הפשוטים לא הייתה נוכחת לסוס של מקוי, שיצא ב-14-1 ומעולם לא התמודד, ויש שיגידו שהניצחון של קוניגרי היה עדות למגרש גרוע. מארק ברדסטוק התעקש שאין דבר כזה - רק גביע הזהב המוזר שהיה פתוח יותר מאשר בשנים אחרות, ובכל מקרה, האופן שבו קוניגרי חזר הביתה הפך אותו לאחד האמיצים, אם לא הטובים ביותר, שצ'לטנהאם ראתה. יש משהו כל כך נפלא במועמד מוביל. זו הכנות, בתור התחלה. הכל נמצא בחוץ. זו הסיבה שהציבור התחמם לפאולה רדקליף. עד שקוניגרי עלה על הגבעה, כל צופה שלא היה מעורב כלכלית היה משתוקק לו להחזיק מעמד. כפליים אם ידעו את ההיסטוריה שלו. קוניגרי מפנה את המשוכה האחרונה כדי להגדיר סיום ביציע במופע הראווה של צ'לטנהאם. דה בוינוויל וקוניגרי מנקים גדר בדרך לניצחון בגביע הזהב של צ'לטנהאם. "הסוסה הקטנה הזו שעלתה רק 3,000 פאונד," אמרה גברת ברדסטוק מאמו של קוניגרי, המשרתת המשובצת. היא נקנתה כדי לתת לאביה, שסבל מאלצהיימר בגיל מאוחר, קצת עניין בפרישה שלו. הוא גידל ממנה את קוניגרי, ועוד סוס חשוב, קארות'רס, שזכה בגביע הזהב של הנסי בניוברי ב-2011. "כל החצרות הגדולות מוציאות מספרי טלפון על סוסים", הוסיפה גברת ברדסטוק. "אנשים ציטטו אצלנו סטטיסטיקות, אבל זה מראה שכל אחד יכול לעשות את זה. תמיד אמרתי, כשנזכה בגביע הזהב נזכה בלוטו - זה מרגיש כל כך מדהים. אבא לא כאן, אבל הוא מסתכל עלינו היום, אני יודע. "לפני המירוץ דיברתי עם ניקו (דה בוינוויל, הג'וקי). נזכרתי במה שדיוויד אלסוורת אמר על סחלב המדבר. אף אחד לא חשב שהוא יכול לעלות משני מיילים לשלושה עבור גביע הזהב, אבל דייוויד אמר, "אם אתה מתרחק 20 יארד, לך 30". זה מה שאמרתי לניקו. אם הוא רוצה להתפנות, תן לו להתפנות.’ והוא התפנה. לא בהרבה, כלום כמו 20 אורכים. מרווח הניצחון היה באורך אחד וחצי וקוניגרי נאלץ להילחם על ידי דג'קדאם ו-Road To Riches. לדה בוינוויל נאמר שהוא עשה את זה בדרך הקשה. הוא אמר שהוא עשה את זה בדרך הקלה. "הוא יכול ללכת שוב," הוא אמר בהערצה. מרחוק, קוניגרי אדים בשמחה. הם אנשים סוסים כמו שצריך, בני הזוג ברדסטוק, ולא רק בגלל שאביה של שרה היה רוכב ואחר כך עיתונאי ושדר מבריק. זו אורווה קטנה, לא יותר מ-10 סוסים, וכל מה שמארק מבזבז את ההכנסות עליו, זה לא סטייליסט. שערו נראה כאילו נגרר דרך משוכה לאחור. הוא אמר שהוא לא היה טוב בצפייה במרוצים ובילה את שלושת הקילומטרים של קוניגרי, שני פרקים ו-110 יארד בקצב ועישון. לברדסטוק היה אווירה של אדם שיכול היה לתת לאלכס היגינס לרוץ על כספו במעשן-אוף. אשתו אמרה שהוא כמעט נעצר על ידי האבטחה כשהסוס שלו ניצח. דה בוינוויל חוגג בעקבות ניצחון גביע הזהב ב-2015 בצ'לטנהאם. קוניגרי הפך לטירון הראשון שפגע במשך 41 שנים כאשר עשה את רוב ההתמודדות בגביע הזהב של בטפרד צ'לטנהאם. דה בוינוויל מוצף ברגשות בדרכו לזירת המצעד בעקבות הניצחון המרגש של קוניגרי. דה בוינוויל זוכה לברכה על ידי המאמינים של צ'לטנהאם כאשר הוא עושה את דרכו למתחם המנצח. קוניגרי הונהגה על ידי בתם של ברדסטוק לילי, שקריירת הרכיבה הצעירה שלה הצטמצמה בגלל בעיה נוירולוגית ברגלה השמאלית בעקבות בעיטה מסוס. היא לא הייתה מסוגלת ללכת לפני שנתיים, אמרה שרה. לבנם אלפי, בעל רקע קפיצות ראווה, זוכה גם להרבה עבודה. קוניגרי קפץ יפה, עדות למאמץ שאלפי השקיע, יחד עם הרוכב דה בוינוויל. שרה אמרה שהם שלחו את הסוס מעל משוכות ארבע פעמים השבוע כדי להכין אותו לגביע הזהב. אפשר לדמיין ששרה היא הכוח המניע האמיתי במשפחה. "אני שותה שמפניה ושרה תשטוף אותו בקופסה שלו," אמר מארק. "היא עושה את רוב העבודה מאחורי הקלעים. היא קסומה.' כדי שיהיו 41 שנים בין זכיות טירונים בגביע הזהב - האחרון היה קפטן כריסטי - מצביע על כך שזה היה ניצחון ספוג סוסים. הברדסטוק ידעו שהפציעות של קוניגרי הפכו אותו למנוסה יותר מהטירון הממוצע, ובחרו להפעיל אותו כאן ולא ב-RSA Chase של יום רביעי. מזג האוויר הרטוב, והתוצאה שהוא עזר להפיק, זיכו את הקריאה. קפטן כריסטי היה בן שבע כשגבר על דיקלר ב-1974. קוניגרי מבוגר ממנו בשנה. גברת ברדסטוק דיברה על השבריריות הנתפסת שלו - הרגליים הארוכות 'המגוחכות' והטמפרמנט הלוהט שלדעתה יכולים לבוא לידי ביטוי באורווה של וונטאז', אבל יגרמו לו להתכווץ בחצר גדולה. 'הוא שונה', הסבירה. "הוא נפצע בשריר קטן בחלק העליון של אחת מרגליו. הוטרינר אמר שהוא מעולם לא ראה סוס פוגע בשריר הזה לפני כן.’ היא חייכה. זה היה זיכרון אחר, בלי הלעג של אותו אחר הצהריים בפלומפטון. הווטרינר אמר שקוניגרי הנהן בראשו. "כמובן שכן, הוא היה נרגש להיות שוב בקורס," הסבירה גברת ברדסטוק. קוניגרי המשיך הלאה. הוא לא ידע שהוא זכה בגביע הזהב. אבל מה לעזאזל קרה זה עתה, זה בהחלט נראה כיף. אלוף גביע הזהב לשנת 2015 חובט באוויר כשהוא מובל על פני היציע. מאמן קוניגרי ברדסטוק מאושר מאוד בעקבות התוצאה של צ'לטנהאם של סוסו. קוניגרי (מימין) עשה מספיק כדי לנצח את דג'קדאם ו-Road To Riches בסיום מרגש. AP McCoy נראה מדוכדך לאחר שקרלינגפורד לואו סיים במקום התשיעי בגביע הזהב של צ'לטנהאם. זו הייתה הרכיבה האחרונה של האלוף 19 פעמים בגביע הזהב לפני פרישתו. שאנל מקוי (משמאל) וג'יליאן וולש היו מלאות תקווה ביציאה ודחיפות לבעלים AP ורובי כשהמירוץ מתלהט. זארה פיליפס (מימין) השתתפה בגביע הזהב של צ'לטנהאם. רובי וולש (במרכז) נאלץ להתמודד עם המקום השני מכיוון ש-Djakadam סיים אורך וחצי אחרי Coneygree.
קוניגרי הפך לטירון הראשון מזה 41 שנים שזוכה בגביע הזהב בצ'לטנהאם.
בן השמונה הצדיק את החלטתו של המאמן מארק ברדסטוק לבחור לזריקה ברצועה הכחולה.
AP McCoy היה תשיעי ב-Carlingford Lough במה שהיה הרכיבה האחרונה שלו בגביע הזהב לפני הפרישה.
לחץ כאן כדי לראות כיצד כל האקשן בפסטיבל צ'לטנהאם 2015 התגלגל.