Having left home at 16 to pursue football against his mum’s wishes, Brown Ideye is thankful he can smile now. So much so he is able to give a highly animated impression of her watching him play for West Bromwich Albion. Squinting to study an imaginary television back home in Nigeria, his arms flap wildly. ‘Don’t kick him!’ he shouts, mimicking his mother Teresa’s voice. ‘Ref can’t you see!’ he jabs his fingers. ‘Each time West Brom play my mother is wearing my shirt, sitting down in front of the telly, and she is like this,’ Ideye laughs. Brown Ideye told Sportsmail about his journey from Nigeria to West Bromwich Albion . Ideye's success story is one for West Brom fans and football supporters in general to truly admire . The Baggies striker left his home at 16 to pursue a career in football against his mother’s wishes . The 26-year-old is beginning to make his stamp as the west Midlands club's most expensive signing . Ideye (centre) scores West Brom's third goal in their hammering of West Ham in the FA Cup fifth round . It is quite some turnaround given she banned him from playing the game as a 14-year-old through fears he would get caught up with criminal gangs on the streets of Lagos. After his father Joel died, she even sent him to her sister’s remote village eight hours away to keep him from football and, as she saw it, trouble. A decade later Ideye, 26, is West Brom’s £10million record buy and, after initial difficulties, beginning to make good on his pricetag. He faces Aston Villa in the FA Cup quarter-final on Saturday, looking for revenge on the local rivals who triumphed in a dramatic Premier League match on Tuesday night. He scored two goals in the last round to do more than any in the 4-0 destruction of West Ham United, and is allowing himself dreams of Wembley. A May date at the grand stadium might present the chance for his mum to support her son in person for the first time. ‘In summer it’s possible, right now it’s cold for her,’ he says. ‘I want us to get to the final. If we do then I can arrange it.’ Had she got her way all those years ago, however, Ideye would not be a Premier League player. ‘It’s hard growing up in Lagos,’ he says. ‘There is always a story to tell in a city like that. My friends were involved in crazy stuff. They were bad boys of the area. I was picked up once by the police. Ideye experienced a frustrating start to his West Brom career and attracted criticism for his lack of goals . The Baggies front man was on the verge of a cut-price deal on deadline day to Qatar side Al-Gharafa . But Ideye is willing to overcome the obstacles he has faced in the Premier League since joining West Brom . ‘My mum stopped me going out with them. She was upset. Each time I told her I wanted to play football she would say, “No you’re going to be with your friends”.’ Ideye was sent to live with his aunt but eventually ran away to train with his old coach and finally told his mum he wanted to make a 200-mile trip to Bayelsa State to play regularly. ‘She didn’t accept. That’s how I left. I went to Bayelsa State then Ocean Boys. Then bam, bam, bam.’ The bams are Neuchatel Xamax in Switzerland, Sochaux in France, and Dynamo Kiev in Ukraine, where he scored 33 goals in 74 games and earned most of his 24 Nigeria caps. Once he had signed professional forms, Ideye patched up his relationship with his mum. Tears flowed. ‘When I got the contract in Switzerland I went back home, sat with my family and had breakfast, dinner, lunch, everyone happy. ‘Afterwards she called me into her room and said, “I’m sorry about everything, your dad is late and I am the only person who can guide you. I looked at what your friends were doing and believed if I left you that is how you’d become.” I said, “I get that.” She started crying. She could not believe she tried to stop me becoming what she is enjoying today.’ Ideye spoke frankly about being sent to live with his aunt in order to keep him out of trouble as a youth . Having looked well short of his pedigree in the opening months of the season and on the verge of a cut-price deal on deadline day to Qatar side Al-Gharafa, a glorious spell of four goals in six days (three games) followed. Cultivating an understanding alongside Saido Berahino and with guidance from Tony Pulis, Ideye looks to have found his feet in England. ‘I took a lot of time to adapt,’ he admits. ‘I was overwhelmed that I am the record signing. I put a lot of pressure on myself. People are not patient. ‘The game doesn’t turn out the way I want, I become frustrated, I keep on pushing when I am supposed to calm down. Things were going so fast. ‘As for the social media, you can’t expect everyone to like you. They will say what they want. I don’t see what can shake me given what has happened before. ‘It’s inspiration. They are pushing me to my success. I like people criticising me. Baggies supporters were annoyed by comments made by Aston Villa manager Tim Sherwood on Tuesday . ‘That one week turned out to be something I dreamt. I felt this day would come. Getting back to the Brown Ideye people know. ‘One day the people who are saying, “He’s no good” are the same people who will say, “Don’t let him go.”’ He denies he would ever have gone to the Middle East in a £3.8m deal. ‘I do not have to run to anywhere.’ He hopes to be running in celebration at Villa Park, performing the somersault tumble that marked his last goal. ‘I always did that when I was a child,’ he says. ‘When you’re excited you find yourself doing things you don’t plan. The fans love it so I will keep on doing it.’ He also wants to make Tim Sherwood reassess his belief that West Brom are a ‘good little club’, a throwaway comment not intended to disparage that has irked their supporters. ‘I think it’s not the right thing to say,’ says Ideye. 'But I guess if he sees us as a small club and Villa as a big club and on Tuesday we lost, then he will have the upper hand to say what he wants. To make him realise West Brom is far higher than Villa we have to win. We have a game where we can redeem our image by winning.’ Villa striker Gabriel Agbonlahor celebrates his goal against local rivals West Brom earlier this week . Defeat on Tuesday night stung, particularly as it was Ben Foster’s error in the final minute which proved costly and that Alan Hutton’s high challenge on Berahino was not met with a red card. ‘Ben is a great guy, a lot of people make mistakes in football,’ says Ideye. ‘He apologised to everyone, but it is already done. We accept it.’ On Hutton he adds: ‘I didn’t really see it at the time but I was watching Match of the Day, I called my wife and said, “Look at this”. I feel a little bit scared that a defender would go in like that. ‘It’s the pressure of the game, everyone wants to go hard. But you still have to respect the fact it is football. You have to respect each other. For me I do not see that as a good thing. There are for sure going to be tackles but not that high.’ The image of Wembley provides most motivation though. ‘The Villa game was just a reminder for us that we could lose a game in that manner, it is for us to sit up and know that to get to Wembley we need to work hard. ‘Every game we play under Tony we give our all, sometimes we win sometimes we lose. Saturday is no different. We just have to add more than what we did on Tuesday.’
At 16, his mum sent him to live with his aunt to keep him away from trouble .
Ideye said: 'My friends did crazy stuff.  I was once picked up by the police'
The young striker then ran away to train with his old coach in Bayelsa State .
לאחר שעזב את הבית בגיל 16 כדי להמשיך בכדורגל בניגוד לרצונה של אמו, בראון אידיאי אסיר תודה שהוא יכול לחייך עכשיו. עד כדי כך הוא מסוגל לתת רושם מונפש מאוד של היא צופה בו משחק עבור ווסט ברומיץ'. פוזל כדי ללמוד טלוויזיה דמיונית בבית בניגריה, זרועותיו מתנופפות בפראות. 'אל תבעט בו!' הוא צועק, מחקה את קולה של אמו תרזה. 'רפ' אינך רואה!' הוא נועץ באצבעותיו. "בכל פעם שוסט ברום משחקת, אמא שלי לובשת את החולצה שלי, מתיישבת מול הטלוויזיה, והיא כזו", צוחקת אידיי. בראון אידיי סיפר ל-Sportsmail על המסע שלו מניגריה לווסט ברומיץ'. סיפור ההצלחה של Ideye הוא סיפור שאוהדי ווסט ברום ותומכי כדורגל בכלל יכולים להעריץ באמת. חלוץ באגיס עזב את ביתו בגיל 16 כדי להמשיך בקריירה בכדורגל בניגוד לרצונה של אמו. השחקן בן ה-26 מתחיל לעשות את חותמו כהחתמה היקרה ביותר של מועדון מערב מידלנדס. אידיי (במרכז) מבקיע את השער השלישי של ווסט ברום בנגיחה על ווסטהאם בסיבוב החמישי של הגביע האנגלי. זה לא מעט מהפך בהתחשב בכך שהיא אסרה עליו לשחק במשחק כילד בן 14 מתוך חשש שייתפס עם כנופיות פשע ברחובות לאגוס. לאחר שאביו ג'ואל מת, היא אפילו שלחה אותו לכפר המרוחק של אחותה במרחק שמונה שעות כדי למנוע ממנו כדורגל וכפי שהיא ראתה זאת, צרות. עשור לאחר מכן, Ideye, 26, הוא קניית השיא של ווסט ברום של 10 מיליון ליש"ט, ולאחר קשיים ראשוניים, מתחיל להסתדר עם המחיר שלו. הוא יתמודד עם אסטון וילה ברבע גמר הגביע האנגלי ביום שבת, ומחפש נקמה ביריבות המקומיות שניצחו במשחק פרמיירליג דרמטי ביום שלישי בלילה. הוא כבש שני שערים במחזור האחרון כדי לעשות יותר מכל אחד בהרס ה-4:0 של ווסטהאם יונייטד, ומרשה לעצמו לחלום על וומבלי. דייט במאי באצטדיון הגדול עשוי להוות הזדמנות עבור אמו לתמוך בבנה באופן אישי בפעם הראשונה. "בקיץ זה אפשרי, כרגע קר לה", הוא אומר. "אני רוצה שנגיע לגמר. אם נעשה את זה אז אני יכול לארגן את זה.' אם היא קיבלה את דרכה כל השנים האלה, לעומת זאת, אידיי לא היה שחקן ליגת העל. "קשה לגדול בלאגוס", הוא אומר. "תמיד יש סיפור לספר בעיר כזו. החברים שלי היו מעורבים בדברים מטורפים. הם היו ילדים רעים של האזור. אספו אותי פעם אחת המשטרה. אידיי חווה התחלה מתסכלת בקריירה שלו ווסט ברום וגרר ביקורת על חוסר השערים שלו. איש החזית של באגיס היה על סף עסקה מוזלת ביום המועד האחרון לאל-גראפה מצד קטאר. אבל אידיי מוכן להתגבר על המכשולים שעמד בפניו בפרמייר ליג מאז שהצטרף לווסט ברום. 'אמא שלי עצרה אותי לצאת איתם. היא הייתה נסערת. בכל פעם שאמרתי לה שאני רוצה לשחק כדורגל היא הייתה אומרת, "לא, את הולכת להיות עם החברים שלך".' אידיי נשלח לגור עם דודתו אבל לבסוף ברח להתאמן עם מאמנו הישן ולבסוף אמר לו אמא, הוא רצה לעשות טיול של 200 מייל למדינת ביילסה כדי לשחק בקביעות. 'היא לא קיבלה. ככה עזבתי. הלכתי לביילסה סטייט ואז אושן בויז. ואז באם, באם, באם.' הבאמים הם Neuchatel Xamax בשוויץ, Sochaux בצרפת, ודינמו קייב באוקראינה, שם כבש 33 שערים ב-74 משחקים והרוויח את רוב 24 משחקיו בניגריה. לאחר שהוא חתם על טפסים מקצועיים, אידיי סידר את מערכת היחסים שלו עם אמו. דמעות זלגו. "כשקיבלתי את החוזה בשוויץ חזרתי הביתה, ישבתי עם המשפחה שלי ואכלתי ארוחות בוקר, ערב, צהריים, כולם מרוצים. "לאחר מכן היא קראה לי לחדר שלה ואמרה, "אני מצטערת על הכל, אבא שלך מאחר ואני האדם היחיד שיכול להדריך אותך. הסתכלתי על מה שהחברים שלך עושים והאמנתי שאם אעזוב אותך ככה תהיי". אמרתי, "הבנתי את זה." היא התחילה לבכות. היא לא האמינה שניסתה למנוע ממני להפוך למה שהיא נהנית היום.' אידיי דיבר בכנות על כך שנשלח לגור עם דודתו כדי להרחיק אותו מצרות כנער. לאחר שנראה נמוך מהייחוס שלו בחודשי פתיחת העונה ועל סף עסקה מוזלת ביום הדד-ליין מול אל-גראפה הקטארית, הגיעה תקופה מפוארת של ארבעה שערים בשישה ימים (שלושה משחקים). מטפח הבנה לצד סיידו ברחינו ועם הדרכה של טוני פוליס, אידיי נראה שמצא את רגליו באנגליה. "לקח לי הרבה זמן להסתגל", הוא מודה. "הייתי המום מכך שאני חתימת השיא. הפעלתי המון לחץ על עצמי. אנשים לא סבלניים. "המשחק לא יוצא כמו שאני רוצה, אני מתוסכל, אני ממשיך ללחוץ כשאני אמור להירגע. הדברים הלכו כל כך מהר. "לגבי המדיה החברתית, אתה לא יכול לצפות שכולם יאהבו אותך. הם יגידו מה שהם רוצים. אני לא רואה מה יכול לזעזע אותי בהתחשב במה שקרה קודם. 'זו השראה. הם דוחפים אותי להצלחה שלי. אני אוהב שאנשים מבקרים אותי. תומכי באגיס התעצבנו מההערות שהשמיע מנהל אסטון וילה טים שרווד ביום שלישי. "השבוע ההוא התברר כמשהו שחלמתי. הרגשתי שהיום הזה יגיע. נחזור ל-Brown Ideye שאנשים מכירים. "יום אחד האנשים שאומרים, "הוא לא טוב" הם אותם אנשים שיגידו, "אל תתנו לו ללכת." הוא מכחיש שאי פעם היה נוסע למזרח התיכון בעסקה של 3.8 מיליון ליש"ט. 'אני לא צריך לרוץ לשום מקום.' הוא מקווה לרוץ בחגיגות בוילה פארק, לבצע את נפילת הסלטה שסימנה את המטרה האחרונה שלו. 'תמיד עשיתי את זה כשהייתי ילד', הוא אומר. "כשאתה מתרגש אתה מוצא את עצמך עושה דברים שאתה לא מתכנן. האוהדים אוהבים את זה אז אני אמשיך לעשות את זה.' הוא גם רוצה לגרום לטים שרווד להעריך מחדש את אמונתו שווסט ברום הוא 'מועדון קטן וטוב', הערה מיותרת שלא נועדה לזלזל שהרגיזה את תומכיהם. "אני חושב שזה לא הדבר הנכון להגיד", אומר אידיי. "אבל אני מניח שאם הוא יראה בנו מועדון קטן ובווילה כמועדון גדול וביום שלישי הפסדנו, אז תהיה לו על העליונה להגיד מה שהוא רוצה. כדי לגרום לו להבין ווסט ברום הוא הרבה יותר גבוה מווילה אנחנו צריכים לנצח. יש לנו משחק שבו אנחנו יכולים לגאול את התדמית שלנו על ידי ניצחון.' חלוץ וילה גבריאל אגבונלהור חוגג את השער שלו מול היריבה המקומית ווסט ברום מוקדם יותר השבוע. התבוסה ביום שלישי בלילה צרתה, במיוחד מכיוון שזו הייתה טעות של בן פוסטר בדקה האחרונה שהתגלתה יקרה ושהאתגר הגבוה של אלן האטון על בראהינו לא נתקל בכרטיס אדום. "בן הוא בחור נהדר, הרבה אנשים עושים טעויות בכדורגל", אומר אידיי. "הוא התנצל בפני כולם, אבל זה כבר נעשה. אנחנו מקבלים את זה.' על האטון הוא מוסיף: 'לא ממש ראיתי את זה באותו זמן אבל צפיתי במשחק של היום, התקשרתי לאשתי ואמרתי, "תראי את זה". אני קצת מפחד שמגן ייכנס ככה. 'זה הלחץ של המשחק, כולם רוצים ללכת קשה. אבל אתה עדיין צריך לכבד את העובדה שזה כדורגל. צריך לכבד אחד את השני. מבחינתי אני לא רואה בזה דבר טוב. אין ספק שיהיו התמודדויות אבל לא כל כך גבוהות.' התמונה של וומבלי מספקת את רוב המוטיבציה. "המשחק של וילה היה רק ​​תזכורת עבורנו שאנחנו יכולים להפסיד משחק בצורה כזו, זה בשבילנו לשבת ולדעת שכדי להגיע לוומבלי אנחנו צריכים לעבוד קשה. "בכל משחק שאנחנו משחקים תחת טוני אנחנו נותנים הכל, לפעמים אנחנו מנצחים לפעמים אנחנו מפסידים. שבת לא שונה. אנחנו רק צריכים להוסיף יותר ממה שעשינו ביום שלישי'.
בגיל 16, אמא שלו שלחה אותו לגור עם דודתו כדי להרחיק אותו מצרות.
אידיי אמר: 'החברים שלי עשו דברים מטורפים. פעם אספו אותי המשטרה'
החלוץ הצעיר ברח לאחר מכן להתאמן עם מאמנו הוותיק ב-Bayelsa State.