Being at Old Trafford on Saturday was a surreal experience – and I’m not even referring to the Wes Brown-John O’Shea red card cock-up. Manchester United dominated the game, were by far the better side, and they won comfortably. But their fans were not satisfied. At one point in the first half, a deep United corner found its way back to David de Gea in goal. Boos echoed around Old Trafford, and then a loud chant rang out: 'Attack! Attack! Attack, attack, attack!' Wayne Rooney leaps for joy after scoring a brace against Sunderland on Saturday as Manchester United won . United only took control of the game after Wes Brown was sent off against his former club . There is a lack of realism among United’s critics and some of the supporters this season. They need to understand and accept that it used to be champagne and caviar with Fergie; last season was bread and water; this season it’s a bag of chips with one of those little bottles of cheap, weak continental beer. David Moyes took the club in the wrong direction in so many ways. We’re waiting to see if Louis van Gaal is the right man, but United’s football doesn’t look good when compared with the recent greatness. Between 2007 and 2013 Manchester United had the most successful period in their history. They won the title five times in that period. They made the Champions League final three times in a four-year period, winning it once. It would not be wrong to say United in that spell were second only to Barcelona in the world, and that Barca side under Pep Guardiola is the best club side I have ever seen. In the years before Sir Alex Ferguson retired, United were phenomenal. That side was arguably their best ever. Despite the win there were sections of the home crowd that were not totally satisfied with the performance . The champagne and caviar days that supporters were used to under Sir Alex Ferguson are over . Some great players contributed to that run of success – Cristiano Ronaldo, Carlos Tevez and Wayne Rooney up front. Rio Ferdinand and Nemanja Vidic – possibly the Premier League’s greatest ever centre-half partnership – were rocks at the back. Edwin van der Sar was the long-awaited replacement for Peter Schmeichel in goal. And of course Paul Scholes and Ryan Giggs were still weaving magic spells on the pitch in that side, while Gary Neville was as solid and dependable off the pitch as on it. Of all those names only one is still playing for United, and he scored both goals in Saturday’s win. Another – Michael Carrick – has been injured for most of this season. There is an array of talent and character listed there, and that cannot easily be replaced. Shorn of such star quality, a massive rebuild job is now underway. And having sunk to an unimaginable low last season under frankly the wrong manager, expectations of Manchester United need readjustment. Many of Ferguson's title-winning team in 2013 have left the club and it is hard to replace those players . Ferguson celebrates winning his final Premier League title in 2013 before retiring . Some United observers seem to think that the signing of a £60million player should automatically return the side to the breathtaking football from a few years ago. It doesn’t work like that – it’s about building a team after that glorious side under Ferguson was decimated. The football has been far from brilliant but it will take time. Angel di Maria started life at Old Trafford on fire, but injuries affected him badly, and a burglary has unsettled his young family in a new foreign country, and that’s clearly impacted on the player (although his pass to set up Ander Herrera’s goal at Swansea was sublime). In the first half on Saturday he was pretty awful but he was also targeted by Sunderland. First Lee Cattermole, then Jordi Gomez, clattered into him, yet somehow escaped bookings. It’s too easy to break Di Maria’s spirit on the pitch at the moment. But as Gus Poyet said after Saturday’s game, United fans have nothing to worry about if they remember this is Di Maria, who is actually one of the world’s best players most of the time. Louis van Gaal is rebuilding the Manchester United team and it is a work in progress . Angel di Maria has been criticised in recent weeks and was awful in the first half against Sunderland . There are some surprising positives for United this season – notably Ashley Young, who has been consistently impressive and effective out wide. But it’s a work very much in progress. I understand that United fans want to play football the Fergie way. But you’re asking too much too soon. A few years ago the most successful United side in the club’s rich history dominated domestically and were the only side to challenge the brilliance of Barcelona. Fast forward a couple of seasons and that team has been ripped to shreds. The rebuild is underway. But it’s unfair to expect 'Fergie football' so soon.
Manchester United beat Sunderland 2-0 at Old Trafford on Saturday .
Sections of supporters were not satisfied with the performance .
United fans must accept they are not the team they were under Fergie .
Louis van Gaal is rebuilding the team and it is a work in progress .
READ: Adrian Durham on the difficulties of replacing John Terry .
READ: Adrian Durham on Adam Lallana being better than Steven Gerrard .
להיות באולד טראפורד בשבת הייתה חוויה סוריאליסטית - ואני אפילו לא מתכוון לכרטיס האדום של ווס בראון-ג'ון אושיי. מנצ'סטר יונייטד שלטה במשחק, הייתה הצד הטוב ביותר, והיא ניצחה בנוחות. אבל המעריצים שלהם לא היו מרוצים. בשלב מסוים במחצית הראשונה, קרן עמוקה של יונייטד מצאה את דרכה חזרה אל דויד דה חאה בשער. בוז הדהד סביב אולד טראפורד, ואז נשמעה קריאת שמע חזקה: 'תקוף! לִתְקוֹף! לתקוף, לתקוף, לתקוף!' וויין רוני מזנק מאושר לאחר שהבקיע צמד מול סנדרלנד בשבת כשמנצ'סטר יונייטד ניצחה. יונייטד השתלטה על המשחק רק לאחר שהווס בראון הורחק מול המועדון הקודם שלו. יש חוסר ריאליזם בקרב המבקרים של יונייטד וכמה מהתומכים העונה. הם צריכים להבין ולקבל שפעם זה היה שמפניה וקוויאר עם פרגי; העונה שעברה הייתה לחם ומים; העונה זו שקית צ'יפס עם אחד מאותם בקבוקים קטנים של בירה קונטיננטלית זולה וחלשה. דייוויד מויס לקח את המועדון לכיוון הלא נכון בכל כך הרבה דרכים. אנחנו מחכים לראות אם לואיס ואן חאל הוא האיש הנכון, אבל הכדורגל של יונייטד נראה לא טוב בהשוואה לגדולה האחרונה. בין 2007 ל-2013 הייתה למנצ'סטר יונייטד את התקופה המוצלחת ביותר בתולדותיה. הם זכו בתואר חמש פעמים באותה תקופה. הם הגיעו לגמר ליגת האלופות שלוש פעמים בתקופה של ארבע שנים, וזכו בו פעם אחת. זה לא יהיה שגוי לומר שיונייטד בתקופה ההיא הייתה שנייה רק ​​לברצלונה בעולם, ושקבוצת בארסה תחת פפ גווארדיולה היא הקבוצה הטובה ביותר במועדון שראיתי אי פעם. בשנים שלפני פרישתו של סר אלכס פרגוסון, יונייטד הייתה פנומנלית. הצד הזה היה ללא ספק הטוב ביותר שלהם אי פעם. למרות הניצחון היו חלקים מהקהל הביתי שלא היו מרוצים לגמרי מהביצועים. ימי השמפניה והקוויאר שהתומכים היו רגילים אליהם תחת סר אלכס פרגוסון הסתיימו. כמה שחקנים גדולים תרמו לרצף ההצלחה הזה - כריסטיאנו רונאלדו, קרלוס טבס וויין רוני מלפנים. ריו פרדיננד ונמניה וידיץ' - אולי השותפות הגדולה ביותר של הפרמיירליג אי פעם במרכז המחצית - היו אבנים מאחור. אדווין ואן דר סאר היה המחליף המיוחל של פיטר שמייכל בשער. וכמובן פול סקולס וריאן גיגס עדיין טווים כישופי קסם על המגרש בצד הזה, בעוד גארי נוויל היה יציב ואמין מחוץ למגרש כמו עליו. מכל השמות האלה רק אחד עדיין משחק ביונייטד, והוא כבש את שני השערים בניצחון בשבת. אחר - מייקל קאריק - היה פצוע במשך רוב העונה הזו. יש שם מערך של כישרון ואופי, וזה לא ניתן להחליף בקלות. לאחר שכזה באיכות כוכבים, מתבצעת כעת עבודת שיקום מסיבית. ואחרי שירד לשפל בלתי נתפס בעונה שעברה תחת המנג'ר הלא נכון, הציפיות ממנצ'סטר יונייטד זקוקות להתאמה מחדש. רבים מהקבוצה הזוכה בתואר של פרגוסון ב-2013 עזבו את המועדון וקשה להחליף את השחקנים האלה. פרגוסון חוגג את זכייתו האחרונה בתואר הפרמייר ליג ב-2013 לפני שפרש. נראה שחלק מהמשקיפים ביונייטד חושבים שהחתמתו של שחקן 60 מיליון ליש"ט אמורה להחזיר אוטומטית את הקבוצה לכדורגל עוצר הנשימה מלפני כמה שנים. זה לא עובד ככה - מדובר בבניית קבוצה אחרי שהצד המפואר הזה תחת פרגוסון הושמד. הכדורגל היה רחוק מלהיות מבריק אבל זה ייקח זמן. אנחל די מריה התחיל את החיים באולד טראפורד על האש, אבל פציעות השפיעו עליו קשות, ופריצה ערערה את משפחתו הצעירה במדינה זרה חדשה, וזה השפיע בבירור על השחקן (למרות שהמסירה שלו קבעה את השער של אנדר הררה בסוונסי היה נשגב). במחצית הראשונה בשבת הוא היה די נורא אבל הוא היה מטרה גם על ידי סנדרלנד. קודם לי קטרמול, אחר כך ג'ורדי גומז, נקששו לתוכו, ובכל זאת איכשהו נמלטו מהזמנות. קל מדי לשבור את רוחו של די מריה על המגרש כרגע. אבל כמו שאמר גאס פוייט אחרי המשחק בשבת, לאוהדי יונייטד אין מה לדאוג אם הם זוכרים שזה די מריה, שהוא למעשה אחד השחקנים הטובים בעולם רוב הזמן. לואי ואן חאל בונה מחדש את קבוצת מנצ'סטר יונייטד וזו עבודה בתהליך. אנחל די מריה ספג ביקורת בשבועות האחרונים והיה נורא במחצית הראשונה מול סנדרלנד. יש כמה נקודות חיוביות מפתיעות עבור יונייטד העונה - בעיקר אשלי יאנג, שהייתה מרשימה ויעילה באופן עקבי בחוץ. אבל זו עבודה מאוד בתהליך. אני מבין שאוהדי יונייטד רוצים לשחק כדורגל בדרך של פרגי. אבל אתה מבקש יותר מדי מוקדם מדי. לפני כמה שנים הקבוצה המצליחה ביותר של יונייטד בהיסטוריה העשירה של המועדון שלטה בארץ והייתה הצד היחיד שקרא תיגר על הזוהר של ברצלונה. הילוך כמה עונות והקבוצה הזו נקרעה לגזרים. הבנייה מחדש בעיצומה. אבל זה לא הוגן לצפות ל'פוטבול פרגי' כל כך מהר.
מנצ'סטר יונייטד ניצחה את סנדרלנד 2-0 באולד טראפורד ביום שבת.
חלקים מהתומכים לא היו מרוצים מהביצועים.
אוהדי יונייטד חייבים לקבל שהם לא הקבוצה בה היו תחת פרגי.
לואי ואן חאל בונה מחדש את הצוות וזו עבודה בתהליך.
קרא: אדריאן דורהאם על הקשיים בהחלפת ג'ון טרי.
קרא: אדריאן דורהאם על אדם לאלנה טוב יותר מסטיבן ג'רארד.