(CNN)I am a friendly, hard-working Ohio native. It's how a lot of my friends in New York describe Midwesterners. It's as if we're assembled at "The Flyover Wonder Bread Factory," devoid of color or depth. We supposedly represent all that is wholesome in America. That may be true, but "friendly and hard-working" is so ... bland. If you think I'm being a tad harsh, ask anyone who isn't from the Midwest to describe someone born and raised in America's Heartland. My favorite definition came from a colleague raised in Florida. She struggled to describe us at first, then said, "Simple." Um, like the Amish? "No," she said, flustered. Even my fellow Midwesterners have a hard time coming up with interesting descriptors. CNN legal analyst Danny Cevallos is a proud native of North Muskegon, Michigan. First thing out of his mouth, "Friendliness!" After that, he struggled, too. "Boy, let me see...um...not easily agitated?" I rolled my eyes. "That is so bland, Danny." He paused, then said, "I'll take bland over the rap Florida gets any day." Even my new friend, Jared Zak, from Wisconsin struggled. The best he could  come up with was "hearty." I asked these questions after interviewing Eric Dayton, who wants his native Minnesota to divorce itself from the Midwest. "We're Midwest if you're looking at it from New York City or from anywhere on [the East] Coast," Dayton told me. "But then again, that's someone else's definition. I think it's time for us to claim our own." Dayton and his brother, Andrew, whose father is the state's governor, are Minneapolis businessmen whose clothing store and restaurant have a decidedly local flavor. Eric Dayton, after touring Scandinavia (many Minnesotans are of Norwegian descent), became enthralled by the region's strong identity. It proudly embraced its chilly weather, its food, its culture, its... Northiness. So why, he questioned, didn't Minnesota? When Dayton got home he hired a Minnesota company to make stocking hats for his clothing boutique that said, "North." They sold out and Dayton's idea headed, well, north. Minnesotans just got it, he said. I admit, I didn't get it, until I thought more about it. Minnesota -- or should I say Minneapolis --  is criticized, by some of my compatriots, for being "Minnesota nice," the sort of "nice" (fake) that isn't remotely the kind of "nice" (sincere) for which Midwesterners are renowned. But, hey, I have an open mind. You could argue that Minnesota, along with North Dakota, parts of Illinois, Indiana, Wisconsin and Michigan, are in the Northern region of the United States. And, you could argue Ohio, Pennsylvania and West Virginia are Eastern states. The only truly Midwestern states are Illinois, Missouri, Iowa, Kansas, Nebraska and South Dakota. Go ahead, argue among yourselves, but know that Mr. Dayton isn't talking only about geography when it comes to labeling Minnesota -- "The North." He's talking about image and, although he won't say it, branding. "The New York Times had done an article highlighting different Thanksgiving side dishes," Dayton told me. "For Minnesota, they named grape salad as our signature side dish. And no one in Minnesota had ever heard of grape salad... it was kind of a harmless example, but if we don't tell the rest of the country who we are, we end up with grape salad." That story got under my skin, especially when I looked up the NYT idea of Ohio's signature side dish: English pea and onion salad. It gets worse. The Times extolled the salad's "deliciousness" by saying it "calls to mind the processed-food delights that, for decades, characterized the cooking of the Midwest." Seriously? The New York Times isn't solely to blame for the Midwest's image problem. Politicians are, too. Andrew Cayton is a distinguished professor of history at Miami University in Ohio. He wrote a book called "The Identity of the American Midwest: Essays on Regional History." "The Midwest," he told me, "has always been a dynamic and diverse place, but that image doesn't fit with what people want to believe." And, by people, Cayton means politicians who routinely use the Midwest as code for a place in time that never actually existed: crime-free and populated with hard-working people who all look and worship the same. "Arguing about the Midwest," Cayton says, "has become arguing about America as a whole." So, listen up, campaigning politicians! Stop trying to bond with the Midwest with your bowling prowess (or lack thereof) and for goodness' sake, stop eating corn dogs at state fairs. And while I'm at it, political reporters, please stop interviewing voters in diners! I'm not maligning bowling (my dad, Tony, is in the Amateur Bowling Hall of Fame) or corn dogs, but those things don't represent the modern Midwest. It is so much more dynamic and, yes, diverse. Chicago is not like Detroit. St. Louis is not like Pittsburgh. Indianapolis is not like Columbus, or Dayton or Cleveland or Cincinnati. And, Minneapolis is not like any of them, either. Minnesota boasts 10,000 lakes and a corresponding love of cold-weather sports, such as pond hockey. Yet, I'm from Canton, Ohio, and I have never touched a hockey stick (although those other "Northern" states certainly have excellent puck-handling abilities). Minneapolis also has a thriving cultural community, is home to 19 Fortune 500 companies and has a cuisine all its own that is not based on processed foods. And, at the moment -- it has what many polite Midwesterners can't abide by -- attitude. You know, Minnesota nice. Definition? As my pal from Wisconsin puts it, "sarcastic, pretentious and exclusionary." "I know. Arrogant Minnesota," Dayton joked. "That's what everyone thinks of when they think of Minnesota. Right? No, again, this isn't about being better. It's not a relative thing. It's just I think there are a lot of great things happening in Minnesota. It's not being recognized. I think it's important for the reasons we've discussed that there is recognition of what we have to offer. And so it's just putting forth our story. It's not trying to make it look better than it is. It's not comparing ourselves to anyone else." I don't know if Dayton will be successful, but I do understand why he wants Minnesota to define Minnesota. You don't attract the best and the brightest with "friendly." "There is a competition for talent," Dayton said. "And it's a national competition, even an international competition." Maybe Ohio should join the rebranding club and become "The East." 'Cause you know what? I may be friendly and hard-working, but I'm not simple. So stop asking me if I've ever gone "cow tipping." Or I just might go all Minnesota on you.
Costello: The Midwest is not 'flyover country' and has more to offer than friendliness.
The region need rebranding, as two guys from Minneapolis are attempting, she says .
(CNN) אני יליד אוהיו ידידותי ועובד קשה. כך מתארים רבים מחבריי בניו יורק את אנשי המערב התיכון. כאילו התאספנו ב"מפעל הלחם הפלאובר", נטולי צבע או עומק. אנחנו כביכול מייצגים את כל מה שהוא בריא באמריקה. זה אולי נכון, אבל "ידידותי ועובד קשה" זה כל כך... תפל. אם אתה חושב שאני קצת קשוח, בקש מכל מי שאינו מהמערב התיכון לתאר מישהו שנולד וגדל ב-America's Heartland. ההגדרה האהובה עלי הגיעה מעמית שגדל בפלורידה. היא נאבקה לתאר אותנו בהתחלה, ואז אמרה, "פשוט". אה, כמו האמיש? "לא," היא אמרה, מבוהלת. אפילו חבריי למערב התיכון מתקשים להמציא תיאורים מעניינים. האנליסט המשפטי של CNN דני סוואלוס הוא יליד גאה מצפון מוסקגון, מישיגן. דבר ראשון שיצא מפיו, "ידידות!" לאחר מכן, גם הוא נאבק. "ילד, תן לי לראות... אממ... לא נסער בקלות?" גלגלתי עיניים. "זה כל כך תפל, דני." הוא עצר, ואז אמר, "אני אסתפק בראפ שפלורידה מקבלת בכל יום." אפילו החבר החדש שלי, ג'ארד זאק, מוויסקונסין נאבק. הטוב ביותר שהוא יכול היה להמציא היה "לבבי". שאלתי את השאלות האלה אחרי שראינתי את אריק דייטון, שרוצה שמולדתו מינסוטה תתגרש מהמערב התיכון. "אנחנו במערב התיכון אם אתה מסתכל על זה מניו יורק או מכל מקום בחוף [המזרחי]", אמר לי דייטון. "אבל שוב, זו ההגדרה של מישהו אחר. אני חושב שהגיע הזמן שנתבע את שלנו". דייטון ואחיו, אנדרו, שאביו הוא מושל המדינה, הם אנשי עסקים במיניאפוליס שלחנות הבגדים והמסעדה שלהם יש ניחוח מקומי מובהק. אריק דייטון, לאחר סיור בסקנדינביה (רבים מתושבי מינסוטה הם ממוצא נורבגי), התלהב מהזהות החזקה של האזור. היא אימצה בגאווה את מזג האוויר הקריר שלה, האוכל שלה, התרבות שלה, ה... הצפוניות שלה. אז למה, הוא שאל, לא מינסוטה? כשדייטון חזר הביתה הוא שכר חברה של מינסוטה כדי לייצר כובעי גרב לבוטיק הבגדים שלו שכתוב עליהם "צפון". הם אזלו והרעיון של דייטון פנה, ובכן, צפונה. תושבי מינסוטה פשוט קיבלו את זה, הוא אמר. אני מודה, לא הבנתי את זה, עד שחשבתי על זה יותר. מינסוטה - או שמא עלי לומר מיניאפוליס - זוכה לביקורת, על ידי כמה מבני ארצי, על היותה "נחמדה של מינסוטה", מסוג ה"נחמדות" (מזויפות) שאינן בגדר הסוג של ה"נחמדות" (הכנות) עבורן. שתושבי המערב התיכון הם בעלי שם. אבל, היי, יש לי ראש פתוח. אפשר לטעון שמינסוטה, יחד עם צפון דקוטה, חלקים מאילינוי, אינדיאנה, ויסקונסין ומישיגן, נמצאים באזור הצפוני של ארצות הברית. ואפשר לטעון שאוהיו, פנסילבניה ומערב וירג'יניה הן מדינות מזרחיות. המדינות היחידות באמת במערב התיכון הן אילינוי, מיזורי, איווה, קנזס, נברסקה ודרום דקוטה. קדימה, התווכחו ביניכם, אבל דעו שמר דייטון לא מדבר רק על גיאוגרפיה כשזה מגיע לתיוג של מינסוטה - "הצפון". הוא מדבר על תדמית ולמרות שהוא לא יגיד על מיתוג. "הניו יורק טיימס עשה מאמר שהדגיש תוספות שונות לחג ההודיה," אמר לי דייטון. "עבור מינסוטה, הם קראו לסלט ענבים בתור התוספת החתומה שלנו. ואף אחד במינסוטה לא שמע מעולם על סלט ענבים... זה היה סוג של דוגמה לא מזיקה, אבל אם לא נגיד לשאר המדינה מי אנחנו הם, אנחנו מסיימים עם סלט ענבים." הסיפור הזה נכנס לי מתחת לעור, במיוחד כשחיפשתי את הרעיון של NYT של התוספת המיוחדת של אוהיו: סלט אפונה ובצל אנגלי. זה מחמיר. ה"טיימס" העלה את "הטעימות" של הסלט באומרו שהוא "מזכיר את תענוגות המזון המעובד שבמשך עשרות שנים אפיינו את הבישול של המערב התיכון". ברצינות? הניו יורק טיימס לא אשם רק בבעיית התדמית של המערב התיכון. גם פוליטיקאים. אנדרו קאייטון הוא פרופסור מכובד להיסטוריה באוניברסיטת מיאמי באוהיו. הוא כתב ספר בשם "זהות המערב התיכון האמריקאי: מסות על היסטוריה אזורית". "המערב התיכון", הוא אמר לי, "תמיד היה מקום דינמי ומגוון, אבל הדימוי הזה לא מתאים למה שאנשים רוצים להאמין". ובפי אנשים, קאייטון מתכוון לפוליטיקאים שנוהגים להשתמש במערב התיכון כקוד למקום בזמן שמעולם לא היה קיים: נטול פשע ומאוכלס באנשים חרוצים שכולם נראים וסוגדים אותו דבר. "הויכוח על המערב התיכון", אומר קייטון, "הפך לוויכוח על אמריקה כולה." אז, תקשיבו, פוליטיקאים בקמפיין! תפסיקו לנסות להתחבר למערב התיכון עם יכולת הבאולינג שלכם (או היעדרה) ולמען השם, תפסיקו לאכול כלבי תירס בירידים של המדינה. ובזמן שאני בזה, כתבים פוליטיים, בבקשה תפסיקו לראיין מצביעים בדיינרים! אני לא מכפיש באולינג (אבא שלי, טוני, נמצא בהיכל התהילה של באולינג חובבים) או כלבי תירס, אבל הדברים האלה לא מייצגים את המערב התיכון המודרני. זה הרבה יותר דינמי, וכן, מגוון. שיקגו היא לא כמו דטרויט. סנט לואיס היא לא כמו פיטסבורג. אינדיאנפוליס היא לא כמו קולומבוס, או דייטון או קליבלנד או סינסינטי. וגם מיניאפוליס אינה דומה לאף אחת מהן. מינסוטה מתגאה ב-10,000 אגמים ואהבה מקבילה לספורט במזג אוויר קר, כמו הוקי בריכות. עם זאת, אני מקנטון, אוהיו, ומעולם לא נגעתי במקל הוקי (אם כי למדינות ה"צפוניות" האחרות הללו יש בהחלט יכולות מצוינות לטיפול בדיס). למיניאפוליס יש גם קהילה תרבותית משגשגת, היא ביתן של 19 חברות Fortune 500 ויש לה מטבח משלו שאינו מבוסס על מזון מעובד. וכרגע - יש לו מה שרבים מהמערב התיכון מנומסים לא יכולים לעמוד בו - גישה. אתה יודע, מינסוטה נחמדה. הַגדָרָה? כפי שחבר שלי מוויסקונסין מגדיר זאת, "סרקסטי, יומרני והדרה". "אני יודע. מינסוטה יהירה," התבדח דייטון. "זה מה שכולם חושבים עליו כשהם חושבים על מינסוטה. נכון? לא, שוב, זה לא קשור להיות טוב יותר. זה לא דבר יחסי. רק אני חושב שיש הרבה דברים נהדרים שקורים במינסוטה. זה לא להיות טוב יותר. מוכר. אני חושב שחשוב מהסיבות שדיברנו על כך שיש הכרה במה שיש לנו להציע. ולכן זה רק הצגת הסיפור שלנו. זה לא מנסה לגרום לזה להיראות טוב יותר ממה שהוא. זה לא להשוות את עצמנו ל כל אחד אחר." אני לא יודע אם דייטון יצליח, אבל אני כן מבין למה הוא רוצה שמינסוטה תגדיר את מינסוטה. אתה לא מושך את הטובים והמבריקים ביותר עם "ידידותי". "יש תחרות על כישרון", אמר דייטון. "וזו תחרות לאומית, אפילו תחרות בינלאומית". אולי אוהיו צריכה להצטרף למועדון המיתוג מחדש ולהפוך ל"המזרח". כי אתה יודע מה? אני אולי ידידותי וחרוצה, אבל אני לא פשוט. אז תפסיק לשאול אותי אם אי פעם הלכתי ל"המלטת פרות". או שפשוט אני אעבור עליך את כל מינסוטה.
קוסטלו: המערב התיכון הוא לא 'ארץ טיסה' ויש לו יותר מה להציע מאשר ידידותיות.
האזור זקוק למיתוג מחדש, שכן שני בחורים ממיניאפוליס מנסים, היא אומרת.