They stood alongside each other, peering anxiously towards The Kop. As a sea of red and white jerseys jostled and pointed fingers, Sir Alex Ferguson and Sir Bobby Charlton never blinked. Then, as referee Martin Atkinson restored order, Ferguson cracked. Turning to see who was on the row behind him in Anfield’s Directors Box, Ferguson could not help himself. Suddenly he was beaming, his smile born of elation and contentment: victory had been confirmed. Winning at Anfield mattered more to Ferguson than anything else when he shaped Manchester United’s destiny and retirement hasn’t dulled the desire. That smile and subsequent tap on Charlton’s shoulder, told you everything about how he was feeling. Sir Alex Ferguson looked delighted by Manchester United's victory over Liverpool at Anfield on Sunday . Sir Alex Ferguson acknowledges United supporters upon his arrival for the game against Liverpool . Sir Bobby Charlton (centre) and Ed Woodward (left) were also at Anfield to see United win . Ferguson takes his seat at Anfield before United's game against Liverpool in the Premier League . Mind you, he wasn’t alone. Crammed into the Anfield Road end, 3,000 United fans were exultant, noisily acclaiming the finest performance of the Louis Van Gaal era: their team had not played with such panache and arrogance here since the mid-1990s. They were going to enjoy this. ‘We played them off the pitch in the first half, I think,’ Van Gaal mused afterwards. ‘It was the best 45 minutes (of the season). We scored a fantastic goal, we gave nothing away. It really was a superb first half. In the dressing room, I gave the players all my compliments.’ Van Gaal might have been less than impressed by what he in the second half but do not doubt how much satisfaction this win provided. As he walked out of Anfield later to catch the team bus, he stopped and took look around the famous old stadium. His contentment was beyond question. As well it might have been. This was the afternoon when the Van Gaal masterplan started to come together. For all the Liverpool had shortcomings, the simple truth was that they couldn’t get near United and were lucky that only one goal separated them at the break. All over the pitch, United players stood out like beacons. Phil Jones, for starters, was terrific in the centre of defence, keeping Daniel Sturridge under wraps for much of the game; Antonio Valencia personified diligence at right back. It was in midfield, however, were United stamped their class. Maroune Fellaini dominated, setting an aggressive tone; Daley Blind was impressively solid while Ander Herrara passed the ball with purpose and precision, most devastatingly when he set Juan Mata free for the opening goal. Juan Mata (left) acrobatically scores United's second goal against Liverpool on Sunday . Mata (right) slots past Liverpool goalkeeper Simon Mignolet to give United the lead in the first half . Mata (left) applauds the United supporters at Anfield after securing the three points over Liverpool . Ander Herrera provided a sublime assist for Mata's opener for United in the 14th minute at Anfield . Ah, Mata. For large parts of the 15 months he has been at Old Traffford, you have wondered why they spent £37million on him – then you see how he played here, like when scoring that glorious second, and can understand why Michael Carrick called Mata “Little Magician”. Ed Woodward, for one, was certainly impressed after he had exchanged passes with Angel Di Maria and capped the move with a bicycle kick that arrowed past Simon Mignolet. ‘What a goal!’ Woodward exclaimed, as he gave Charlton a hug. Mata, by contrast, was slightly more circumspect. ‘In the last few months I’ve not had the best moments but I am the same player that I was when I came to England,’ he said. ‘I have the same passion, the same illusion, but it is the manager who decides. But obviously I’m happy because we played well in a very difficult game.’ Much has been spoken about United this year, largely about how they are a pale shadow compared to what has gone before. In some respects that is absolutely right: how many of this starting line-up would have got into the treble winning side of 1999? Probably only Wayne Rooney. But time moves on and the 2014-15 squad are beginning to move in the right direction and what has been most impressive is the reaction they have produced since that chastening night against Arsenal two weeks ago when they were bounced out of the FA Cup. A 3-0 demolition of Tottenham Hotspur followed by a win against their most bitter rivals has made fourth place United’s to lose and that will ensure Van Gaal has achieved the objective that he was set by Ed Woodward when arriving last summer. ‘We are coming back and we beat Liverpool again,’ said van Gaal. ‘We beat them with their own weapons and pressure on the ball. Now the gap is five points ahead of Liverpool and six ahead of Tottenham and Southampton so the moment to win is one of the most important in my career.’ United manager Louis van Gaal (centre) described the win as one of the most important of his career . United's players applaud their supporters after their 2-1 win against arch rivals Liverpool . When he talks about points gaps, maybe Van Gaal should really be looking forward than studying what lurks behind. After all, they are only eight points behind league leaders Chelsea and there are still eight matches to play. Manchester United to be league champions? Perhaps not this year. But why can’t they finish runners-up? Should Van Gaal’s play as they did at Anfield on the run to the line, nobody will enjoy to facing them. And that, more than anything, will give Ferguson reason to smile again.
Manchester United moved five points above Liverpool with Anfield win .
Sir Alex Ferguson was visibly delighted with the victory on Sunday .
Louis van Gaal described the win as one of the best of his career .
הם עמדו זה לצד זה, מציצים בדאגה לעבר הקופ. בעוד ים של חולצות אדומות ולבנות נדחף והצביע באצבעות, סר אלכס פרגוסון וסר בובי צ'רלטון מעולם לא מצמצו. ואז, כשהשופט מרטין אטקינסון החזיר את הסדר על כנו, פרגוסון נסדק. כשפנה לראות מי נמצא בשורה מאחוריו בתיבת המנהלים של אנפילד, פרגוסון לא יכול היה להתאפק. לפתע הוא קורן, חיוכו נולד מהתרוממות רוח ושביעות רצון: הניצחון אושר. הניצחון באנפילד היה חשוב יותר לפרגוסון מכל דבר אחר כאשר הוא עיצב את גורלה של מנצ'סטר יונייטד והפרישה לא הקהה את הרצון. החיוך הזה והנקה על כתפו של צ'רלטון, סיפרו לך הכל על איך הוא מרגיש. סר אלכס פרגוסון נראה מאושר מהניצחון של מנצ'סטר יונייטד על ליברפול באנפילד ביום ראשון. סר אלכס פרגוסון מודה לתומכי יונייטד עם הגעתו למשחק מול ליברפול. גם סר בובי צ'רלטון (במרכז) ואד וודוורד (משמאל) היו באנפילד כדי לראות את יונייטד מנצחת. פרגוסון תופס את מקומו באנפילד לפני המשחק של יונייטד מול ליברפול בפרמיירליג. שימו לב, הוא לא היה לבד. דחוסים בקצה אנפילד רואד, 3,000 אוהדי יונייטד היו צוהלים, שיבחו ברעש את ההופעה המשובחת ביותר של עידן לואי ואן חאל: הקבוצה שלהם לא שיחקה כאן בכזו חוצפה ויהירות מאז אמצע שנות ה-90. הם התכוונו ליהנות מזה. "שיחקנו אותם מחוץ למגרש במחצית הראשונה, אני חושב", הרהר ואן חאל לאחר מכן. "אלה היו 45 הדקות הטובות ביותר (של העונה). כבשנו שער פנטסטי, לא נתנו כלום. זו באמת הייתה מחצית ראשונה מעולה. בחדר ההלבשה, נתתי לשחקנים את כל המחמאות שלי. ואן חאל אולי התרשם פחות ממה שהוא במחצית השנייה אבל אל תטיל ספק בכמה סיפוק הניצחון הזה סיפק. כשיצא מאנפילד מאוחר יותר כדי לתפוס את האוטובוס של הקבוצה, הוא עצר והסתכל סביב האיצטדיון הישן המפורסם. שביעות הרצון שלו הייתה ללא ספק. גם זה יכול היה להיות. זה היה אחר הצהריים שבו החלה תוכנית האב של ואן חאל להתגבש. למרות כל החסרונות של ליברפול, האמת הפשוטה היא שהם לא יכלו להתקרב ליונייטד והיה להם מזל שרק שער אחד הפריד ביניהם בהפסקה. בכל רחבי המגרש בלטו שחקני יונייטד כמו משואות. פיל ג'ונס, בתור התחלה, היה נהדר במרכז ההגנה, והשאיר את דניאל סטארידג' תחת עוטף במשך רוב המשחק; אנטוניו ולנסיה גילם חריצות בעמדת המגן הימני. עם זאת, זה היה במרכז השדה, כאשר יונייטד החתימה את המעמד שלהם. מארון פלאיני שלטה, נתנה טון אגרסיבי; דיילי בלינד היה סולידי בצורה מרשימה בעוד אנדר הררה העביר את הכדור במטרה ובדיוק, בצורה הרסנית ביותר כאשר שחרר את חואן מאטה לשער הפתיחה. חואן מאטה (משמאל) מבקיע באקרובטיות את השער השני של יונייטד מול ליברפול ביום ראשון. מאטה (מימין) חלף על פני שוער ליברפול, סיימון מינולט, כדי להעלות את יונייטד ליתרון במחצית הראשונה. מאטה (משמאל) מוחא כפיים לתומכי יונייטד באנפילד לאחר שהבטיח את שלוש הנקודות על ליברפול. אנדר הררה סיפק אסיסט מעולה לפתיחה של מאטה ביונייטד בדקה ה-14 באנפילד. אה, מאטה. במשך חלקים נרחבים מ-15 החודשים שהוא היה באולד טראפורד, תהיתם למה הם הוציאו עליו 37 מיליון ליש"ט - ואז אתם רואים איך הוא שיחק כאן, כמו כשהבקיע את השנייה המפוארת הזו, ותוכל להבין למה מייקל קאריק קרא למטה "קטן" קוֹסֵם". אד וודוורד, למשל, בהחלט התרשם אחרי שהחליף מסירות עם אנחל די מריה וחתם את המהלך עם בעיטת אופניים שחצה על פני סיימון מינולט. 'איזה גול!' קרא וודוורד, בעודו חיבק את צ'רלטון. מאטה, לעומת זאת, היה קצת יותר זהיר. "בחודשים האחרונים לא היו לי הרגעים הכי טובים אבל אני אותו שחקן שהייתי כשהגעתי לאנגליה", אמר. "יש לי אותה תשוקה, אותה אשליה, אבל המנהל הוא זה שמחליט. אבל ברור שאני שמח כי שיחקנו טוב במשחק מאוד קשה.' הרבה דובר על יונייטד השנה, בעיקר על איך הם צל חיוור בהשוואה למה שהיה קודם. במובנים מסוימים זה נכון לחלוטין: כמה מההרכב הפותח הזה היו נכנסים לצד המנצח בטרבל של 1999? כנראה רק וויין רוני. אבל הזמן ממשיך והסגל של 2014-15 מתחיל לנוע בכיוון הנכון ומה שהכי מרשים הוא התגובה שהם יצרו מאז אותו ערב ייסורים נגד ארסנל לפני שבועיים, כשהודחה מהגביע האנגלי. הריסה 3-0 של טוטנהאם הוטספר ואחריה ניצחון מול יריבותיה המרות ביותר הפכה את המקום הרביעי של יונייטד להפסיד וזה יבטיח ואן חאל ישיג את המטרה שהציב לו אד וודוורד כשהגיע בקיץ שעבר. "אנחנו חוזרים וניצחנו את ליברפול שוב", אמר ואן חאל. "ניצחנו אותם עם הנשק שלהם ועם לחץ על הכדור. כעת הפער הוא חמש נקודות לפני ליברפול ושש לפני טוטנהאם וסאות'המפטון, כך שהרגע לניצחון הוא אחד החשובים בקריירה שלי.' מנג'ר יונייטד לואיס ואן חאל (במרכז) תיאר את הניצחון כאחד החשובים ביותר הקריירה שלו . שחקני יונייטד מוחאים כפיים לתומכיהם לאחר הניצחון 2-1 שלהם מול היריבה המושבעת ליברפול. כשהוא מדבר על פערי נקודות, אולי ואן חאל באמת צריך להסתכל קדימה מאשר ללמוד מה מסתתר מאחור. אחרי הכל, הם נמצאים רק שמונה נקודות אחרי מוליכת הליגה צ'לסי ועדיין נותרו שמונה משחקים. מנצ'סטר יונייטד תהיה אלופת הליגה? אולי לא השנה. אבל למה הם לא יכולים לסיים במקום השני? אם ואן חאל ישחק כפי ששיחקו באנפילד בריצה אל הקו, אף אחד לא יהנה להתמודד מולם. וזה, יותר מהכל, ייתן לפרגוסון סיבה לחייך שוב.
מנצ'סטר יונייטד עלתה חמש נקודות מעל ליברפול עם ניצחון באנפילד.
סר אלכס פרגוסון היה מאושר בעליל מהניצחון ביום ראשון.
לואי ואן חאל תיאר את הניצחון כאחד הטובים בקריירה שלו.