(CNN)How do Republicans try to breathe new life into an old scandal? We've seen it time and time again. Here's how it works: . Step One: Republicans, with nothing in their arsenal to use against Hillary Clinton, selectively leak to reporters a "scandalous" tidbit -- often one that has been previously reported. Step Two: The new media bites. Step Three: The media hyperventilates and suffocates the airwaves with repetition of the same story. Step Four: Upon further examination, the story falls apart. This is exactly how the latest media hype, this time over Hillary Clinton's use of emails at the State Department, has played out. And it presents yet another chapter in the Benghazi hoax. The New York Times story about Hillary Clinton's use of a private email account at the State Department is a perfect example of "gotcha" journalism, where reporters will take any bait the Republicans give them without proper vetting. The New York Times has a history of this. (Whitewater, anyone?) The Times story suggests Secretary Clinton broke federal rules in relation to her email. But the Times' main source for this allegation says Clinton violated no laws. Yes, Clinton used a private email account to communicate while she was secretary of state. But so did secretaries of state before her. According to the State Department spokesman Marie Harf, John Kerry is the first secretary of state ever to rely primarily on official State Department email. Clinton asks State to release emails: What you need to know . In October 2014, 18 months after Clinton left, the State Department was engaged in the process of updating its records preservation policies.  The State Department asked every secretary of state dating back to Madeleine Albright to provide records, including emails, from their time in office. Clinton responded to the State Department's request for emails, providing the department with over 55,000 pages of emails. She did so months ago. Clinton has been fully transparent and has asked the State Department for these emails to be made public. Republican investigators seeking to hype the current Benghazi investigation leaked the issue to keep a dying investigation alive. And once again, reporters bit. In the days since The New York Times posted its story, there have been dozens and dozens of stories written on the topic. Why? Because the Clintons are held to a double standard when it comes to media scrutiny. Their perfectly usual, above board behavior is spun as secretive and unaccountable -- while Republicans are left relatively unscathed. Mitt Romney used his private email account to discuss political business, and when he left the governor's office, his administration destroyed records rather than turn them over to state archives. Scott Walker's County Executive's office used a secret email system, which investigators determined was being used to engage in campaign work on county time and to avoid public records disclosure laws. Mike Huckabee's office had files, including emails, cleaned and physically destroyed, including "travel records, calendars, call logs, and emails." Why hasn't their behavior been scrutinized over and over again? Because their last name isn't Clinton. In the end, all we are left with is the benign fact that Hillary Clinton used a personal email account at the State Department. This isn't even a revelation -- it has been known for years. Looks like the Republicans wasted their breath, once again, for nothing.
David Brock: The story is another example of GOP efforts to create a phony controversy .
Hillary Clinton's email practices didn't break the law, he says .
(CNN) איך הרפובליקנים מנסים להפיח חיים חדשים בשערורייה ישנה? ראינו את זה פעם אחר פעם. ככה זה עובד: . שלב ראשון: הרפובליקנים, בלי שום דבר בארסנל שלהם לשימוש נגד הילרי קלינטון, מדליפים באופן סלקטיבי לכתבים קטע "שערורייתי" - לעתים קרובות כזה שדווח בעבר. שלב שני: המדיה החדשה נושכת. שלב שלישי: התקשורת מבצעת היפר-ונטילציה וחונקת את גלי האתר עם חזרה על אותו סיפור. שלב רביעי: לאחר בדיקה נוספת, הסיפור מתפרק. כך בדיוק התנהל ההייפ התקשורתי האחרון, הפעם על השימוש של הילרי קלינטון במיילים במחלקת המדינה. והוא מציג עוד פרק במתיחה של בנגאזי. הסיפור של הניו יורק טיימס על השימוש של הילרי קלינטון בחשבון אימייל פרטי במשרד החוץ הוא דוגמה מושלמת לעיתונאות "גוצ'ה", שבה כתבים יקחו כל פיתיון שהרפובליקנים נותנים להם בלי בדיקה נאותה. לניו יורק טיימס יש היסטוריה של זה. (Whitewater, מישהו?) הסיפור של טיימס מעלה שהמזכירה קלינטון הפרה את הכללים הפדרליים ביחס לדוא"ל שלה. אבל המקור העיקרי של הטיימס להאשמה זו אומר שקלינטון לא הפר שום חוקים. כן, קלינטון השתמשה בחשבון דוא"ל פרטי כדי לתקשר בזמן שהייתה מזכירת המדינה. אבל כך עשו מזכירי המדינה לפניה. לפי דוברת מחלקת המדינה, מארי הארף, ג'ון קרי הוא מזכיר המדינה הראשון אי פעם שהסתמך בעיקר על אימייל רשמי של מחלקת המדינה. קלינטון מבקשת מהמדינה לשחרר מיילים: מה שאתה צריך לדעת. באוקטובר 2014, 18 חודשים לאחר עזיבתו של קלינטון, מחלקת המדינה הייתה מעורבת בתהליך של עדכון מדיניות שימור הרישומים שלה. מחלקת המדינה ביקשה מכל מזכירת המדינה שמקורה במדלן אולברייט לספק תיעוד, כולל מיילים, מתקופת כהונתם. קלינטון הגיבה לבקשת משרד החוץ לקבל מיילים, וסיפקה למשרד יותר מ-55,000 דפי מיילים. היא עשתה זאת לפני חודשים. קלינטון הייתה שקוף לחלוטין וביקשה ממשרד החוץ לפרסם את המיילים הללו. חוקרים רפובליקאים שביקשו לעודד את החקירה הנוכחית של בנגאזי הדליפו את הנושא כדי לשמור על חקירה גוססת בחיים. ושוב, עיתונאים נשכו. בימים מאז פרסם הניו יורק טיימס את סיפורו, נכתבו עשרות ועשרות סיפורים בנושא. למה? כי הקלינטונים מחזיקים בסטנדרט כפול בכל הנוגע לביקורת תקשורתית. התנהגותם הרגילה לחלוטין, מעל הלוח, מסתובבת כסודית וחסרת דין וחשבון - בעוד הרפובליקנים נותרים יחסית ללא פגע. מיט רומני השתמש בחשבון האימייל הפרטי שלו כדי לדון בעסקים פוליטיים, וכאשר עזב את משרד המושל, הממשל שלו השמיד רשומות במקום להעביר אותם לארכיון המדינה. משרדו של מנהל המחוז של סקוט ווקר השתמש במערכת דוא"ל סודית, שהחוקרים קבעו שהשתמשו בה כדי לעסוק בעבודת קמפיין בזמן המחוז וכדי להימנע מחוקי חשיפת רשומות ציבוריות. במשרדו של מייק האקבי היו קבצים, כולל מיילים, שניקו והושמדו פיזית, כולל "רשומות נסיעות, לוחות שנה, יומני שיחות ומיילים". מדוע ההתנהגות שלהם לא נבדקה שוב ושוב? כי שם המשפחה שלהם הוא לא קלינטון. בסופו של דבר, כל שנותר לנו הוא העובדה המיטיבה שהילרי קלינטון השתמשה בחשבון אימייל אישי במחלקת המדינה. זה אפילו לא גילוי - זה ידוע כבר שנים. נראה שהרפובליקנים בזבזו את נשימתם, שוב, לחינם.
דיוויד ברוק: הסיפור הוא דוגמה נוספת למאמצי הרפובליקה הארגונית ליצור מחלוקת מזויפת.
שיטות הדוא"ל של הילרי קלינטון לא עברו על החוק, הוא אומר.