In the months before John Lennon was tragically gunned down outside The Dakota in New York City on December 8, 1980, by deranged killer Mark David Chapman, life for the ex Beatle and his bride Yoko Ono was full of 'unclouded happiness'. And those moments, during the creation of what would be their last album together, are captured in the collection of photographs of the couple, published for the first time in the book, Double Fantasy. The photographs were taken by Kishin Shinoyama, who has now written about them in a book by him and Yoko Ono, published by Taschen Books in multiple international editions. The touching and beautiful collection of never-before-seen photographs were shot while they were making their last album together: the Double Fantasy Album. Scroll down for video . Woman: John confided to the photographer who shot these pictures that he had been obsessed with alcohol, women and drugs until Yoko came into into his life . Double Fantasy, which won the Grammy award for album of the year, was a love story in song . Cozy: John and Yoko schmooze in the outdoor patio of a Manhattan restaurant. 'John couldn't go out anywhere while he was in the UK because of his fame,' writes Yoko. 'Coming to New York gave him freedom. I think this was the moment when he took off his armor.' Ironically, John was killed in front of the New York City apartments building behind the couple, where they lived . John and Yoko leave their apartment at The Dakota and head to Central Park across the street . The Beatles had broken up a decade before. John had embraced a new life he described as 'househusband' and he was now focused on creative, political and musical projects. The couple had made international news in 1969 with their Vietnam War protest, the Bed-In in Amsterdam and Montreal. The Double Fantasy album was going to be John's comeback at age forty, reflecting his personal growth in music and self that he attributed to Yoko, now 82, the first woman who told him that his previous lifestyle of wantonly pursuing women, alcohol and drugs was meaningless. Paul McCartney and John had finally resolved a bitter rift that dissolved when both men bonded over fatherhood and baking bread. They were once again 'good friends', McCartney told Jonathan Ross on his show last December. McCartney was one of three people that Yoko called when she returned home from the hospital that fateful night to say that John had not survived the five hollow-point bullets Mark David Chapman fired at the singer just outside their apartment at The Dakota, across the street from Central Park. 'It was just so horrific that you couldn't take it in – I couldn't take it in', McCartney said. 'Just for days, you just couldn't think that he was gone. It was just a huge shock and then I had to tell Linda and the kids. It was very difficult for everyone. That was like a really big shock, I think, in most people's lives. A bit like Kennedy there were certain moments like that.' Beautiful boy: John relaxing with son Sean Lennon at their Dakota apartment . Hanging out: The couple, in the New York living room, loved living in the city . At work: The couple worked intensely for over a month, recording 28 songs  - 14 of John's and 14 of Yoko's . The concept of Double Fantasy was a back-and-forth dialogue, a kind of musical conversation between them . George Harrison was deeply shocked by his bandmate's murder but had had little contact with him in the years prior to the murder. Broken up emotionally, Ringo Starr and his wife, Barbara Bach, immediately flew to New York to offer comfort to Yoko. 'They were two people in one,' Ringo said. Lennon was the unofficial leader of the Beatles, 'the cheeky wit and sardonic soul of the Beatles', Newsweek wrote in 2014. His death was the end of an era. Yoko remembers the last time the couple went into the studio together in 1978, the Hit Factory in New York. Yoko introduces the collection of photos in the book. 'When John and I decided to make the album Double Fantasy, breaking a five-year silence, we wondered whom we should ask to take the photographs. As the two of us thought about it, suddenly the face of Kishin Shinoyama came to mind. 'I said, "For once, I'd really like to have a Japanese photographer." John quickly agreed, saying, "Right, that sounds good." I never expected that "for once" would turn out to be the last album John and I made together, and that "for once" would live on forever'. Kishin Shinoyama remembers that last recording session: 'I checked in at the Hotel Lexington, and by early afternoon I was down the street at the door of The Hit Factory on West 48th Street, the recording studio where John and Yoko were working on the final parts of the record, inserting choruses and other additional layers of sounds. 'The two had been working intensely for over a month, recording 28 songs — 14 of John's and 14 of Yoko's. The concept of Double Fantasy was a back-and-forth dialogue, a kind of musical conversation between them. 'As I entered the studio, the atmosphere was of creativity and concentration. Yoko greeted me and immediatelyintroduced me to John. He was slim and dressed all in black. His demeanor was very sweet, gentle . . . almost tender. He welcomed me warmly and then returned his attention to four backup singers, directing them as they laid down the chorus to a song he had written called "Woman". Chill: John was trying to clear away those feelings - of fame, of the past - in order to become a new person, says the photographer . 'Throughout the sessions, I noticed that John always spoke with the staff and the studio musicians in a quiet, clear manner, remaining calm and focused, despite the seemingly endless days and nights of work. Overall, there was a feeling of both relief and exhaustion in the air, a sense that this important and cathartic project was finally nearing completion'. While dining later at Mr Chow's, Kishin learned that he and John were both 40 years old.John revealed 'he was at a turning point, that he wanted to forget everything that had come before and start again', Kishin writes.'He was trying to clear away those feelings — of fame, of the past — in order to become a new person. 'He explained to me that without Yoko, he wouldn't be there now -  that the first part of his life he had been obsessed with alcohol and women and drugs, and that Yoko had been the first woman to tell him that what he was obsessed with was meaningless. 'He felt that those words had changed him, and this new album was going to celebrate that change'. A month after Kishin returned to Japan, John was shot and killed. 'I look back at these photos, so many years later, and I feel that I captured John and Yoko at their happiest moment. They were doing creative work, working on the album, recording together. And they were raising their son and loving each other and living a full life together,' Kishin offers. 'It was such a lucky time for me to be there, a moment of unclouded happiness for John and Yoko.'
Before John was murdered in 1980, his days with Yoko were captured on camera by noted photographer Kishin Shinoyama .
John had been obsessed with alcohol, women and drugs, John told the photographer, until Yoko came into into his life .
The couple worked tirelessly on Double Fantasy - John's last album .
'Coming to New York gave him freedom. I think this was the moment when he took off his armor,' writes Yoko,  in what proved to be tragic irony .
בחודשים לפני שג'ון לנון נורה בצורה טראגית מחוץ לדקוטה בניו יורק ב-8 בדצמבר 1980, על ידי הרוצח המטורלל מארק דיוויד צ'פמן, החיים של האקסית ביטל וכלתו יוקו אונו היו מלאים ב'אושר לא ענן'. והרגעים האלה, במהלך היצירה של מה שיהיה אלבומם האחרון ביחד, נלכדים באוסף התמונות של בני הזוג, שפורסם לראשונה בספר, פנטזיה כפולה. התמונות צולמו על ידי קישין שינויאמה, שכתב עליהן כעת בספר שלו ושל יוקו אונו, בהוצאת Taschen Books במהדורות בינלאומיות מרובות. האוסף הנוגע והיפהפה של תצלומים שטרם נראו צולמו בזמן שהם עשו את אלבומם האחרון ביחד: אלבום הפנטזיה הכפול. גלול למטה לסרטון. אישה: ג'ון הודה לצלם שצילם את התמונות האלה שהוא היה אובססיבי לאלכוהול, נשים וסמים עד שיוקו נכנסה לחייו. Double Fantasy, שזכה בפרס הגראמי עבור אלבום השנה, היה סיפור אהבה בשיר. נעים: ג'ון ויוקו משתבחים בפטיו החיצוני של מסעדה במנהטן. "ג'ון לא יכול היה לצאת לשום מקום בזמן שהיה בבריטניה בגלל התהילה שלו", כותב יוקו. ״ההגעה לניו יורק נתנה לו חופש. אני חושב שזה היה הרגע שבו הוא הוריד את השריון שלו״. למרבה האירוניה, ג'ון נהרג מול בניין הדירות בעיר ניו יורק מאחורי בני הזוג, שם הם גרו. ג'ון ויוקו עוזבים את דירתם בדקוטה ופונים לסנטרל פארק ממול. הביטלס נפרדו עשור לפני כן. ג'ון אימץ חיים חדשים שהוא תיאר כ'בעל בית' וכעת הוא התמקד בפרויקטים יצירתיים, פוליטיים ומוזיקליים. בני הזוג הגיעו לחדשות בינלאומיות ב-1969 עם מחאתם במלחמת וייטנאם, ה-Bed-In באמסטרדם ומונטריאול. האלבום Double Fantasy עמד להיות הקאמבק של ג'ון בגיל ארבעים, שמשקף את הצמיחה האישית שלו במוזיקה ובעצמי שהוא ייחס ליוקו, כיום בת 82, האישה הראשונה שסיפרה לו שאורח החיים הקודם שלו של רדיפת נשים, אלכוהול וסמים היה חֲסַר מַשְׁמָעוּת. פול מקרטני וג'ון פתרו סוף סוף קרע מר שהתפוגג כאשר שני הגברים התחברו על אבהות ואפיית לחם. הם שוב היו 'חברים טובים', אמר מקרטני לג'ונתן רוס בתוכנית שלו בדצמבר האחרון. מקרטני הייתה אחת משלושה אנשים שיוקו התקשרה אליהם כשחזרה הביתה מבית החולים באותו לילה גורלי כדי לומר שג'ון לא שרד את חמשת הכדורים החלולים שמרק דיוויד צ'פמן ירה לעבר הזמר ממש מחוץ לדירתם בדקוטה, מעבר לרחוב. מסנטרל פארק. "זה היה כל כך נורא שלא יכולת לקחת את זה פנימה - לא יכולתי לקחת את זה פנימה", אמר מקרטני. ״רק לימים, פשוט לא יכולת לחשוב שהוא איננו. זה היה פשוט הלם עצום ואז הייתי צריך לספר ללינדה ולילדים. לכולם זה היה מאוד קשה. זה היה כמו הלם ממש גדול, אני חושב, בחייהם של רוב האנשים. קצת כמו קנדי ​​היו רגעים כאלה'. ילד יפה: ג'ון נרגע עם הבן שון לנון בדירתם בדקוטה. בילוי: בני הזוג, בסלון בניו יורק, אהבו לגור בעיר. בעבודה: בני הזוג עבדו באינטנסיביות במשך יותר מחודש, והקליטו 28 שירים - 14 של ג'ון ו-14 של יוקו. הקונספט של פנטזיה כפולה היה דיאלוג הלוך ושוב, מעין שיחה מוזיקלית ביניהם. ג'ורג' הריסון היה מזועזע עמוקות מהרצח של חברו ללהקה, אך לא היה איתו קשר מועט בשנים שקדמו לרצח. נפרדים רגשית, רינגו סטאר ואשתו, ברברה באך, טסו מיד לניו יורק כדי להעניק נחמה ליוקו. "הם היו שני אנשים באחד," אמר רינגו. לנון היה המנהיג הבלתי רשמי של הביטלס, 'שנינותם החצופה והנשמה העוקצנית של הביטלס', כתב ניוזוויק ב-2014. מותו היה סוף עידן. יוקו זוכרת את הפעם האחרונה שבה בני הזוג נכנסו יחד לאולפן ב-1978, מפעל הלהיטים בניו יורק. יוקו מציגה את אוסף התמונות בספר. "כשג'ון ואני החלטנו לעשות את האלבום Double Fantasy, שוברים שתיקה של חמש שנים, תהינו ממי עלינו לבקש שיצלם את התמונות. כששנינו חשבנו על זה, פתאום עלו בראשו פניו של קישין שינוימה. "אמרתי, "פעם אחת, הייתי מאוד רוצה שיהיה לי צלם יפני." ג'ון הסכים במהירות ואמר, "נכון, זה נשמע טוב." מעולם לא ציפיתי ש"לפעם אחת" יתגלה כאלבום האחרון שג'ון ואני עשינו יחד, וש"לפעם אחת" יחיה לנצח'. קישין שינויאמה זוכר את ההקלטה האחרונה ההיא: "עשיתי צ'ק-אין במלון לקסינגטון, ובצהריים המוקדמים הייתי ברחוב ליד הדלת של The Hit Factory ב-West 48th Street, אולפן ההקלטות שבו עבדו ג'ון ויוקו על הגמר. חלקים מהתקליט, הכנסת פזמונים ושכבות נוספות של צלילים. "השניים עבדו באינטנסיביות במשך יותר מחודש, והקליטו 28 שירים - 14 של ג'ון ו-14 של יוקו. הקונספט של Double Fantasy היה דיאלוג הלוך ושוב, מעין שיחה מוזיקלית ביניהם. ״כשנכנסתי לסטודיו, האווירה הייתה של יצירתיות וריכוז. יוקו בירכה אותי ומיד הציגה אותי עם ג'ון. הוא היה רזה ולבוש כולו בשחור. ההתנהגות שלו הייתה מאוד מתוקה, עדינה. . . כמעט רך. הוא קיבל אותי בחום ואז החזיר את תשומת לבו לארבעה זמרות גיבוי, מכוון אותן כשהן מניבות את הפזמון לשיר שכתב בשם "אישה". צ'יל: ג'ון ניסה לנקות את הרגשות האלה - של תהילה, של העבר - כדי להפוך לאדם חדש, אומר הצלם. "לאורך כל הפגישות, שמתי לב שג'ון תמיד דיבר עם הצוות ומוזיקאי האולפן בשקט וברור, נשאר רגוע וממוקד, למרות הימים והלילות האינסופיים לכאורה של עבודה. בסך הכל, הייתה תחושה של הקלה ותשישות באוויר, תחושה שהפרויקט החשוב והקטרזי הזה סוף סוף לקראת סיום. בזמן שסעד מאוחר יותר אצל מר צ'או, לקישין נודע שהוא וג'ון שניהם בני 40. ג'ון גילה 'הוא היה בנקודת מפנה, שהוא רצה לשכוח את כל מה שקרה קודם ולהתחיל מחדש', כותב קישין. מנסה לנקות את הרגשות האלה - של תהילה, של העבר - כדי להפוך לאדם חדש. "הוא הסביר לי שללא יוקו, הוא לא יהיה שם עכשיו - שבחלק הראשון של חייו הוא היה אובססיבי לאלכוהול ולנשים ולסמים, ושיוקו הייתה האישה הראשונה שאמרה לו מה הוא אובססיבי היה חסר משמעות. "הוא הרגיש שהמילים האלה שינו אותו, והאלבום החדש הזה הולך לחגוג את השינוי הזה". חודש לאחר שקישין חזר ליפן, ג'ון נורה ונהרג. "אני מסתכל אחורה על התמונות האלה, כל כך הרבה שנים מאוחר יותר, ואני מרגיש שתפסתי את ג'ון ויוקו ברגע המאושר שלהם. הם עשו עבודה יצירתית, עבדו על האלבום, הקליטו יחד. והם גידלו את בנם ואוהבו זה את זה וחיו חיים מלאים ביחד', מציע קישין. 'זו הייתה תקופה כל כך ברת מזל בשבילי להיות שם, רגע של אושר לא ענן עבור ג'ון ויוקו.'
לפני שג'ון נרצח ב-1980, ימיו עם יוקו נלכדו במצלמה על ידי הצלם הידוע קישין שינויאמה.
ג'ון היה אובססיבי לאלכוהול, נשים וסמים, אמר ג'ון לצלם, עד שיוקו נכנסה לחייו.
בני הזוג עבדו ללא לאות על Double Fantasy - האלבום האחרון של ג'ון.
״ההגעה לניו יורק נתנה לו חופש. אני חושב שזה היה הרגע שבו הוא הוריד את השריון שלו", כותב יוקו, במה שהתגלה כאירוניה טרגית.