Giant deer that once roamed the prehistoric British Isles were thought to have been wiped out towards the end of the Ice Age. But scientists have discovered that Irish elk lived on in Siberia for around 2,000 years after it was presumed they had gone extinct. Tests on bones found scattered across the frozen Russian wilderness are rewriting the evolutionary history of the animal, which stood seven feet (two metres) tall and had majestic antlers with a 10 foot (three-metre) span. Scientists have discovered that the Irish elk lived on in Siberia for around 2,000 years after it was presumed to have become extinct. This image shows the skull of the large moose- like animal . It had been assumed previously the moose-like animal, which was prevalent in Ireland and parts of continental Europe, was wiped out around 10,300 years ago along with the likes of sabre-tooth cats and giant sloths. But tests carried out on remains have concluded that not only did the species travel to the other side of the world, but also survived for at least another two millennia. Analysis of bones unearthed in Western Siberia revealed they are just 8,800 years old and date back to about 6,800BC. Dr Yaroslav Kuzmin, a Senior Researcher at the Institute of Geology and Mineralogy in Siberia, said the discovery will ‘significantly update’ theories on the deer's extinction, The Siberian Times reported. It had been assumed previously the moose-like animal (illustrated), which was prevalent in Ireland and parts of continental Europe, was wiped out around 10,300 years ago along with  sabre-tooth cats and giant sloths . It was thought that the last habitat of the species was in western and north Europe, including the British Isles and Scandinavia, 10,300 years ago (marked on the map at 1), but new analysis has shown that another population lived on in Western Siberia between 8,800 and 7,900 years ago (marked at 3) ‘Previously we knew that the population of the giant deer was being dramatically reduced from about 12,000 years ago,’ he said. ‘It was also known that the last habitat of the species in western and north Europe, including the British Isles and Scandinavia, was about 10,300 years ago. ‘But now we have shown that there were at least two habitats: the European and Siberian.’ A distant relative of the modern-day fallow deer, the Irish elk was a giant animal that lived solely on vegetation. Tests on bones found scattered across the frozen Russian wilderness are re-writing the evolutionary history of the animal, which stood seven feet (two metres) tall and had majestic antlers with a 10 foot (three metre) span. A skeleton is shown left and diagram illustrating its height, right . Existence of Irish elks first became apparent in the 17th and 18th centuries when scientists realised that fossilised specimens did not belong to any living creature on Earth. An antler from a giant deer is shown . Neither an elk nor exclusive to Ireland, it was given its name because the most well-preserved fossils were located in peat bogs in the country. Their existence first became apparent in the 17th and 18th centuries when scientists realised that fossilised specimens did not belong to any living creature on Earth. Various studies concluded they became prevalent in Europe and parts of Asia and Africa. A set of remains found in 1886 near Yekaterinburg, in the Urals region of Russia, were analysed in 2004 by Dr Anthony Stuart, who is now at Durham University. His team said they believed they dated back 7,500 years. That theory has now been confirmed by new tests on other bones and fossils uncovered across Siberia over the past 15 years. A distant relative of the modern-day fallow deer, the Irish elk was a giant animal that lived solely on vegetation. A fossil of its upper jaw bone is shown . The next step for the scientists in Russia is to compile data on every set of giant deer remains found in Siberia to see if that can provide further clues to the animal's evolution. A skeleton is shown . Among the remains examined as part of the new research were fragments of antlers discovered in Baraba steppe, in Western Siberia, and a jaw complete with teeth in a burial ground called Preobrazhenka 6 in the same region. Both sets were found to be between 8,800 and 8,900 years old. It means the Irish elk, presumed to have become extinct in Europe, was alive and well in Siberia thousands of years later. The findings are published in the April edition of the journal, Quaternary Science Reviews. The next step for the scientists in Russia is to compile data on every set of giant deer remains found in Siberia to see if that can provide further clues to the animal's evolution. Dr Kuzmin said: ‘We do not know if the Siberian habitat was continuous or consisted of two separate sub-habitats: one in central Western Siberia and the Trans-Urals, and a second one in the middle course of the Angara River. ‘We need somehow to fill in the gaps in our knowledge about the giant deer habitat and its migration and so on.’ A huge step towards recreating the woolly mammoth has been taken by scientists who inserted more than a dozen of its genes into the live DNA of an elephant. Researchers studied the structure of DNA from mammoths preserved in the Arctic to reproduce exact copies of 14 of the extinct animal’s genes. These were then integrated by experts at Harvard University in Massachusetts into the elephant genome - and functioned as normal DNA. Recreation: Researchers studied the structure of DNA from woolly mammoths (file illustration) preserved in the Arctic to reproduce exact copies of 14 of the extinct animal’s genes . A new method known as 'Crispr' - helping scientists make accurate changes to DNA - was used by genetics professor George Church, who replaced parts of elephant DNA with the mammoth genes. He said: ‘We prioritised genes associated with cold resistance including hairiness, ear size, subcutaneous fat and, especially, haemoglobin (the protein that carries oxygen around the body).’ ‘De-extinction’ enthusiast Mr Church, who was speaking to The Sunday Times science editor Jonathan Leake, added: ‘We now have functioning elephant cells with mammoth DNA in them.’
Irish elk were thought to have been wiped out during the Ice Age .
They were five ft (2metres) tall and had antlers with a 10 ft (3 metre) span .
Fossils reveal they lived on in Siberia for around 2,000 years afterwards .
Bones studied were found in various locations in western Siberia .
צבאים ענקיים ששוטטו בעבר באי הבריטי הפרהיסטורי נחשבו שנמחקו לקראת סוף עידן הקרח. אבל מדענים גילו שאיילים איריים חיו בסיביר במשך כ-2,000 שנה לאחר שהניח שהם נכחדו. בדיקות על עצמות שנמצאו מפוזרות ברחבי השממה הרוסית הקפואה משכתבות את ההיסטוריה האבולוציונית של בעל החיים, שהתנשא לגובה של שבעה רגל (שני מטרים) והיו לה קרניים מלכותיות בטווח של 10 רגל (שלושה מטרים). מדענים גילו שהאייל האירי חי בסיביר במשך כ-2,000 שנה לאחר שנראה כי נכחד. תמונה זו מציגה את הגולגולת של החיה הגדולה דמוית האיילים. ההנחה הייתה בעבר שהחיה דמוית האיילים, שהייתה נפוצה באירלנד ובחלקים מיבשת אירופה, נמחתה לפני כ-10,300 שנה יחד עם חתולים כמו שן חרב ועצלנים ענקיים. אבל בדיקות שבוצעו על שרידים הגיעו למסקנה שלא רק שהמין נסע לצד השני של העולם, אלא גם שרד לפחות עוד אלפיים שנה. ניתוח של עצמות שנחשפו במערב סיביר גילה שהן רק בנות 8,800 שנים ומתוארכות בערך לשנת 6,800 לפני הספירה. ד"ר ירוסלב קוזמין, חוקר בכיר במכון לגיאולוגיה ומינרלוגיה בסיביר, אמר כי התגלית "תעדכן באופן משמעותי" את התיאוריות על הכחדת הצבי, כך דיווח ה-Siberian Times. ההנחה הייתה בעבר שהחיה דמוית האיילים (בציור), שהייתה נפוצה באירלנד ובחלקים מיבשת אירופה, נמחתה לפני כ-10,300 שנים יחד עם חתולים בעלי שיני חרב ועצלנים ענקיים. חשבו שבית הגידול האחרון של המין נמצא במערב ובצפון אירופה, כולל האיים הבריטיים וסקנדינביה, לפני 10,300 שנה (מסומן במפה ב-1), אך ניתוח חדש הראה שאוכלוסיה נוספת חיה במערב סיביר בין לפני 8,800 ו-7,900 שנים (מסומן ב-3) "קודם לכן ידענו שאוכלוסיית הצבי הענק מצטמצמת באופן דרמטי מלפני כ-12,000 שנה", אמר. כמו כן, היה ידוע כי בית הגידול האחרון של המין במערב ובצפון אירופה, כולל האיים הבריטיים וסקנדינביה, היה לפני כ-10,300 שנים. ‘אבל עכשיו הראינו שהיו לפחות שני בתי גידול: האירופי והסיבירי.’ האייל האירי, קרוב משפחה רחוק של הצבאים החורים של ימינו, היה חיה ענקית שחיה על צמחייה בלבד. בדיקות על עצמות שנמצאו מפוזרות על פני השממה הרוסית הקפואה כותבות מחדש את ההיסטוריה האבולוציונית של בעל החיים, שהתנשא לגובה של שבעה רגל (שני מטרים) והיו לה קרניים מלכותיות בטווח של 10 רגל (שלושה מטרים). שלד מוצג משמאל ותרשים הממחיש את גובהו, מימין. קיומם של איילים איריים התברר לראשונה במאות ה-17 וה-18 כאשר מדענים הבינו שדגימות מאובנות אינן שייכות לשום יצור חי על פני כדור הארץ. מוצגת קרנה של צבי ענק. לא אייל ולא בלעדי לאירלנד, הוא קיבל את שמו מכיוון שהמאובנים השמורים ביותר היו ממוקמים בביצות כבול במדינה. קיומם התברר לראשונה במאות ה-17 וה-18 כאשר מדענים הבינו שדגימות מאובנות אינן שייכות לשום יצור חי על פני כדור הארץ. מחקרים שונים הגיעו למסקנה שהם הפכו נפוצים באירופה ובחלקים של אסיה ואפריקה. קבוצה של שרידים שנמצאה בשנת 1886 ליד יקטרינבורג, באזור אוראל ברוסיה, נותחה בשנת 2004 על ידי ד"ר אנתוני סטיוארט, שנמצא כעת באוניברסיטת דורהאם. הצוות שלו אמר שהם מאמינים שהם מתוארכים 7,500 שנה אחורה. תיאוריה זו אושרה כעת על ידי בדיקות חדשות על עצמות ומאובנים אחרים שנחשפו ברחבי סיביר במהלך 15 השנים האחרונות. האייל האירי, קרוב משפחה רחוק של צבי השלווה של ימינו, היה חיה ענקית שחיה אך ורק על צמחייה. מוצג מאובן של עצם הלסת העליונה שלו. השלב הבא של המדענים ברוסיה הוא לאסוף נתונים על כל קבוצה של שרידי צבי ענק שנמצאו בסיביר כדי לראות אם זה יכול לספק רמזים נוספים לאבולוציה של החיה. מוצג שלד. בין השרידים שנבדקו במסגרת המחקר החדש היו שברי קרניים שהתגלו בערבות ברבא, במערב סיביר, ולסת שלמה עם שיניים באדמת קבורה בשם Preobrazhenka 6 באותו אזור. שני הסטים נמצאו בני 8,800 עד 8,900 שנים. זה אומר שהאייל האירי, שנכחד מאירופה, היה חי וקיים בסיביר אלפי שנים מאוחר יותר. הממצאים מתפרסמים במהדורת אפריל של כתב העת, Quaternary Science Reviews. השלב הבא של המדענים ברוסיה הוא לאסוף נתונים על כל קבוצה של שרידי צבי ענק שנמצאו בסיביר כדי לראות אם זה יכול לספק רמזים נוספים לאבולוציה של החיה. ד"ר קוזמין אמר: "איננו יודעים אם בית הגידול הסיבירי היה רציף או מורכב משני בתי גידול נפרדים: אחד במרכז מערב סיביר ובטרנס-אורל, והשני במסלול האמצעי של נהר האנגרה. "אנחנו צריכים איכשהו להשלים את הפערים בידע שלנו על בית הגידול של הצבי הענק והגירה שלו וכן הלאה." צעד ענק לקראת יצירת הממותה הצמרית ננקט על ידי מדענים שהחדירו יותר מתריסר מהגנים שלה לחיים. DNA של פיל. חוקרים חקרו את מבנה ה-DNA מממותות שנשמרו באזור הארקטי כדי לשחזר עותקים מדויקים של 14 מהגנים של החיה שנכחדה. אלה שולבו אז על ידי מומחים מאוניברסיטת הרווארד במסצ'וסטס בגנום הפיל - ותפקדו כ-DNA רגיל. בילוי: חוקרים חקרו את מבנה ה-DNA מממותות צמרניות (איור קובץ) שנשמר בקוטב הצפוני כדי לשחזר עותקים מדויקים של 14 מהגנים של החיה שנכחדה. שיטה חדשה המכונה 'Crispr' - עוזרת למדענים לבצע שינויים מדויקים ב-DNA - שימשה את הפרופסור לגנטיקה ג'ורג' צ'רץ', שהחליף חלקים מ-DNA של פילים בגנים ממותה. הוא אמר: "נתנו עדיפות לגנים הקשורים לעמידות בפני קור, כולל שעירות, גודל אוזניים, שומן תת עורי ובמיוחד המוגלובין (החלבון הנושא חמצן בגוף)." חובב "דה-הכחדה", מר צ'רץ', שדיבר עם עורך המדע של סאנדיי טיימס ג'ונתן לייק, הוסיף: "יש לנו כעת תאי פיל מתפקדים עם DNA ממותה בתוכם."
חשבו שאיילים איריים נמחקו במהלך עידן הקרח.
גובהם היה חמישה רגל (2 מטרים) והיו להם קרניים בטווח של 10 רגל (3 מטרים).
מאובנים מגלים שהם חיו בסיביר במשך כ-2,000 שנה לאחר מכן.
עצמות שנחקרו נמצאו במקומות שונים במערב סיביר.