‘My wrist had started to get uncomfortable, so I decided to get it checked out,’ said Lucy Norman . As she looked at the piece of paper in front of her, Lucy Norman massaged her fingers and puzzled over the spidery, illegible writing. As a personal assistant, she relied on her ability to take accurate, concise notes and was proud of her neat handwriting. Yet the words she’d just written were no better than a scrawl. ‘I’d start writing as normal, but within just a few words, it would fade into little more than a scribble,’ says Lucy, 42, who lives in Barford St Michael, Oxfordshire, with her husband Angus, 64, an engineer. ‘It was as if my hand would just stop working. ‘I’d also been having trouble typing, hitting the wrong letters — previously, I’d been able to touch type accurately at high speed.’ Initially, Lucy blamed the problem on tiredness from long working hours and her commute into Central London to work at an energy company. But after six months of suffering these symptoms, she made an appointment to see her GP. ‘My wrist had started to get uncomfortable, so I decided to get it checked out,’ she says. ‘At the time I was 36, so I didn’t suspect anything sinister, but I couldn’t ignore something that affected the skills that were so intrinsic to my work. 'If I couldn’t write or type, how could I continue to be a PA?’ Her doctor diagnosed repetitive strain injury (RSI) in the wrist, caused by typing and writing over 20 years, and told her there was nothing they could do. ‘I accepted the diagnosis without question,’ says Lucy. ‘It seemed to make perfect sense given my line of work.’ RSI is an umbrella term for pain in the muscles, nerves and tendons caused by repetitive movement and over-use. It is extremely common — research shows as many as 73 per cent of people who use a computer at work experience it, with an estimated 200,000 cases of work-related musculoskeletal complaints in the hand, wrist, arm, elbow, shoulder and neck last year alone, according to official statistics. Typical RSI conditions include carpal tunnel syndrome, where a nerve in the wrist becomes compressed. Other common causes include tendonitis (inflammation of a tendon) or tenosynovitis (inflammation of a tendon sheath). Lucy began to experience tremors in her leg 18 months after being diagnosed with RSI. ‘I’d also started having difficulty with simple tasks, such as brushing my teeth, so I began to get concerned,’ she said . Since there is no test for RSI, diagnosis is usually made on the basis that the condition developed following a repetitive task and is relieved by resting from it. But experts warn that the term RSI is increasingly being used as a blanket diagnosis, and could mask other more serious conditions, such as rheumatoid arthritis, multiple sclerosis (MS), diabetes and even Parkinson’s disease. That’s because the early signs of each of these conditions are so similar to RSI that doctors often consider it first. For example, with diabetes, long-term poor management of blood sugar levels (often because the condition hasn’t been diagnosed) can lead to tingling, numbness and pain in the fingers — all symptoms of RSI, too. ‘The term RSI is really very vague,’ says Professor Tony Kochhar, a consultant orthopaedic surgeon. ‘Because it covers such a wide range of ambiguous symptoms, it is easy to see how doctors can attribute them to the condition when they are, in fact, indicative of something else entirely. ‘The most common are rheumatoid arthritis and MS, but it could be a different neurological condition, such as Parkinson’s, or diabetes.’ ‘The consultant seemed to be taking it far more seriously than 18 months previously,' said Lucy . He says that when RSI is suspected, and particularly where there is pain but no sign of injury, such as inflammation, swelling or problems with nerve function, this should be the starting point of investigations to pin down the root cause. ‘I don’t think that to simply identify that a patient has pain and accept it as a condition in its own right is helpful,’ says Professor Kochhar, visiting professor of sports science at the University of Greenwich. He says that once the specific cause has been worked out, each individual condition that may be put under the umbrella of RSI is ‘absolutely treatable’. ‘However, the term “RSI” is so nebulous, treatment is very varied depending on the root cause of the pain. In fact, I think the term should be banned. ‘The key is getting an accurate diagnosis, with all therapists and doctors working together to treat the problem, rather than just accepting it.’ Lucy’s was a classic case of RSI misdiagnosis. After seeing her GP, she tried her best to ignore her symptoms, typing more slowly to maintain her accuracy and using a ruler to keep her writing straight. But 18 months later, she began to experience tremors in her leg, so returned to her GP. ‘I’d also started having difficulty with simple tasks, such as brushing my teeth, so I began to get concerned,’ she says. After walking and writing tests at the GP surgery, she was immediately referred to a neurologist at the Nuffield Hospital in Warwickshire, near where she lived at the time. ‘The consultant seemed to be taking it far more seriously than 18 months previously, but they still didn’t give me any indication of what it could be,’ says Lucy. She was sent for an MRI scan on her brain, which was normal. A week later, she had a DaT scan, which determines the level of dopamine in the brain — this chemical plays a vital role in regulating movement. Lack of dopamine is characteristic of Parkinson’s disease, causing tremors, slowed movement and stiff, inflexible muscles. The DaT scan confirmed that Lucy did have Parkinson’s, and she was put on medication to slow the progression. But four years since her correct diagnosis, she has had to give up work. ‘I can’t write very well or type any more, and I tend to stammer and drop things, but I can honestly say I have a better quality of life,’ she says. ‘Before, I was working long hours and felt permanently stressed — now, I can spend time with my husband and relax and enjoy life. ‘I’m chairman of our village hall committee and run a Saturday food market, which keeps me busy. 'My symptoms are very mild and progressing very slowly, so I consider myself lucky.’ 'My symptoms are very mild and progressing very slowly, so I consider myself lucky,’ said Lucy . Lucy also insists she has no anger or animosity towards the GP who misdiagnosed RSI. ‘It’s notoriously difficult to diagnose Parkinson’s in its early stages — and even if I had been diagnosed earlier, it’s unlikely it would have made any difference to the progression of my illness. It’s an easy mistake to make.’ Indeed, it can be difficult for any GP to pick up on the wide variety of symptoms of Parkinson’s, says Professor David Burn, a neurologist and clinical director of the charity Parkinson’s UK. The problem is that many of its symptoms, such as loss of smell, constipation, a frozen shoulder and spidery writing, can be signs of other conditions. And they can appear up to a decade before motor symptoms, such as a tremor, slowness or rigidity of movement. Trishna Bharadia is another patient whose RSI turned out to be something far more serious. Eleven years ago, she went to her GP after her grip inexplicably became weaker — she needed help using a knife and fork to cut up her food. Having been diagnosed with RSI, she was referred to a physiotherapist for strengthening exercises. ‘My job involved working on a computer a lot, so I accepted what I was told,’ says Trishna, 35, a translator and media analyst from Marlow, Buckinghamshire. ‘But within three years, my symptoms had progressed quite significantly and I’d gradually lost all sensation down my left side, starting in a small area of my leg and then spreading from my toe to my shoulder blades.’ She adds: ‘That lasted for three months. But then I went back to my GP and was referred to a neurologist, who sent me for an MRI scan.’ After further testing, she was diagnosed with multiple sclerosis. This affects nerves in the brain and spinal cord, causing a wide range of symptoms, including uncontrolled muscle movement, balance and vision problems and fatigue. ‘It wasn’t until that point that my neurologist looked back at my history and said the first episode of “RSI” was likely to have been MS,’ says Trishna, who volunteers for the MS Trust and other charities. ‘I now know that the symptoms of MS can easily be attributed to other things if you look at them in isolation, so it’s easy to ignore them or accept that it’s something else.’ Parkinson’s Awareness Week runs from April 20 to 26. Visit parkinsons.org.uk .
At 36, Lucy Norman was diagnosed with repetitive strain injury (RSI)
But 18 months later, she began to experience tremors in her leg .
She had a DaT scan, which determines the level of dopamine in the brain .
Lack of dopamine is characteristic of Parkinson’s disease .
It confirmed she had Parkinson’s, and she was put on medication .
"שורש כף היד שלי התחיל להיות לא נוח, אז החלטתי לבדוק את זה", אמרה לוסי נורמן. כשהסתכלה על פיסת הנייר שלפניה, לוסי נורמן עיסה את אצבעותיה ותמהה על הכתובת העכבישית והבלתי קריא. כעוזרת אישית, היא הסתמכה על יכולתה לרשום הערות מדויקות ותמציתיות והייתה גאה בכתב ידה המסודר. עם זאת, המילים שכתבה זה עתה לא היו טובות יותר משרבוט. "הייתי מתחיל לכתוב כרגיל, אבל תוך כמה מילים זה יתפוגג למעט יותר משרבוט", אומרת לוסי, בת 42, המתגוררת בבארפורד סיינט מייקל, אוקספורדשייר, עם בעלה אנגוס, בן 64, מהנדס. . 'זה היה כאילו היד שלי פשוט מפסיקה לעבוד. "התקלתי גם בהקלדה, פגעתי באותיות הלא נכונות - בעבר הצלחתי לגעת בהקלדה במדויק במהירות גבוהה." בתחילה, לוסי האשימה את הבעיה בעייפות משעות עבודה ארוכות ונסיעתה למרכז לונדון לעבוד בחברת אנרגיה. אבל אחרי שישה חודשים של סבלה מתסמינים אלה, היא קבעה תור לרופא המשפחה שלה. "שורש כף היד שלי התחיל להיות לא נוח, אז החלטתי לבדוק את זה", היא אומרת. "באותו זמן הייתי בן 36, אז לא חשדתי במשהו מרושע, אבל לא יכולתי להתעלם ממשהו שהשפיע על הכישורים שהיו כה מהותיים לעבודה שלי. 'אם לא יכולתי לכתוב או להקליד, איך אוכל להמשיך להיות רשות הפלסטינית?' הרופא שלה איבחן פציעת מאמץ חוזרת (RSI) בפרק כף היד, שנגרמה מהקלדה וכתיבה במשך 20 שנה, ואמר לה שאין דבר שהם יכולים לַעֲשׂוֹת. "קיבלתי את האבחנה ללא עוררין", אומרת לוסי. 'זה נראה הגיוני לגמרי בהתחשב בקו העבודה שלי.' RSI הוא כינוי גג לכאב בשרירים, בעצבים ובגידים הנגרמים מתנועה חוזרת ונשנית ושימוש יתר. זה נפוץ ביותר - מחקרים מראים שעד 73% מהאנשים שמשתמשים במחשב בעבודה חווים את זה, עם הערכה של 200,000 מקרים של תלונות שרירים ושלד הקשורות לעבודה ביד, בפרק כף היד, בזרוע, במרפק, בכתף ​​ובצוואר. לבד, לפי הסטטיסטיקה הרשמית. מצבי RSI אופייניים כוללים תסמונת התעלה הקרפלית, שבה עצב בפרק כף היד נדחס. סיבות נפוצות אחרות כוללות דלקת גיד (דלקת בגיד) או טנוסינוביטיס (דלקת של מעטפת הגיד). לוסי החלה לחוות רעידות ברגלה 18 חודשים לאחר שאובחנה עם RSI. "התחלתי גם להתקשות במשימות פשוטות, כמו צחצוח שיניים, אז התחלתי לדאוג", אמרה. מכיוון שאין בדיקה ל-RSI, האבחנה נעשית לרוב על בסיס שהמצב התפתח בעקבות מטלה חוזרת ומוקל על ידי מנוחה ממנה. אבל מומחים מזהירים שהמונח RSI נמצא יותר ויותר בשימוש כאבחנה גורפת, ועלול להסוות מצבים חמורים יותר, כגון דלקת מפרקים שגרונית, טרשת נפוצה (MS), סוכרת ואפילו מחלת פרקינסון. הסיבה לכך היא שהסימנים המוקדמים של כל אחד מהמצבים הללו כל כך דומים ל-RSI, עד שרופאים שוקלים זאת תחילה. לדוגמה, עם סוכרת, ניהול לקוי לטווח ארוך של רמות הסוכר בדם (לעיתים קרובות בגלל שהמצב לא אובחן) יכול להוביל לעקצוצים, חוסר תחושה וכאב באצבעות - כל הסימפטומים של RSI, גם. "המונח RSI הוא באמת מעורפל מאוד", אומר פרופסור טוני קוצ'אר, אורטופד יועץ. "מכיוון שהוא מכסה מגוון כה רחב של סימפטומים מעורפלים, קל לראות כיצד רופאים יכולים לייחס אותם למצב כשהם, למעשה, מעידים על משהו אחר לגמרי. "הנפוצים ביותר הם דלקת מפרקים שגרונית וטרשת נפוצה, אבל זה יכול להיות מצב נוירולוגי אחר, כמו פרקינסון או סוכרת." "נראה היה שהיועץ מתייחס לזה הרבה יותר ברצינות מאשר 18 חודשים קודם לכן," אמרה לוסי. הוא אומר שכאשר יש חשד ל-RSI, ובמיוחד כאשר יש כאב אך אין סימן לפציעה, כגון דלקת, נפיחות או בעיות בתפקוד עצבי, זו צריכה להיות נקודת ההתחלה של חקירות כדי לקבוע את שורש הסיבה. "אני לא חושב שפשוט לזהות שלמטופל יש כאב ולקבל אותו כמצב בפני עצמו זה מועיל", אומר פרופסור קוצ'אר, פרופסור אורח למדעי הספורט באוניברסיטת גריניץ'. הוא אומר שברגע שהסיבה הספציפית התבררה, כל מצב פרטני שעלול להיות תחת המטרייה של RSI הוא 'ניתן לטפל לחלוטין'. "עם זאת, המונח "RSI" הוא כה מעורפל, הטיפול מגוון מאוד בהתאם לשורש הכאב. למעשה, אני חושב שצריך לאסור את המונח. "המפתח הוא לקבל אבחנה מדויקת, כאשר כל המטפלים והרופאים עובדים יחד כדי לטפל בבעיה, ולא רק לקבל אותה." מקרה של לוסי היה מקרה קלאסי של אבחנה שגויה של RSI. לאחר שפגשה את רופא המשפחה שלה, היא ניסתה כמיטב יכולתה להתעלם מהתסמינים שלה, הקלדה לאט יותר כדי לשמור על הדיוק שלה והשתמשה בסרגל כדי לשמור על כתיבה ישרה. אבל 18 חודשים לאחר מכן, היא החלה לחוות רעידות ברגלה, אז חזרה לרופא המשפחה שלה. "התחלתי גם להתקשות במשימות פשוטות, כמו צחצוח שיניים, אז התחלתי לדאוג", היא אומרת. לאחר הליכה וכתיבת בדיקות בניתוח רופא המשפחה, היא הופנתה מיד לנוירולוג בבית החולים נופילד בוורוויקשייר, בסמוך למקום מגוריה באותה עת. "נראה היה שהיועץ התייחס לזה הרבה יותר ברצינות מאשר 18 חודשים קודם לכן, אבל הם עדיין לא נתנו לי שום אינדיקציה למה זה יכול להיות", אומרת לוסי. היא נשלחה לבדיקת MRI במוח, שהיה תקין. שבוע לאחר מכן, היא עברה סריקת DaT, שקובעת את רמת הדופמין במוח - הכימיקל הזה ממלא תפקיד חיוני בוויסות התנועה. חוסר בדופמין אופייני למחלת פרקינסון, הגורם לרעד, האטה בתנועה ושרירים נוקשים ובלתי גמישים. סריקת ה-DaT אישרה שלוסי אכן חולה בפרקינסון, והיא קיבלה תרופות כדי להאט את ההתקדמות. אבל ארבע שנים מאז האבחנה הנכונה שלה, היא נאלצה לוותר על העבודה. "אני לא יכולה לכתוב טוב יותר או להקליד יותר, ואני נוטה לגמגם ולהפיל דברים, אבל אני יכולה לומר בכנות שיש לי איכות חיים טובה יותר", היא אומרת. "קודם לכן עבדתי שעות ארוכות והרגשתי לחוצה תמידית - עכשיו אני יכולה לבלות זמן עם בעלי ולהירגע וליהנות מהחיים. "אני יו"ר ועד בית הכפר שלנו ומנהל שוק אוכל בשבת, שמעסיק אותי. "התסמינים שלי קלים מאוד ומתקדמים לאט מאוד, אז אני מחשיבה את עצמי בת מזל." "התסמינים שלי מאוד קלים ומתקדמים לאט מאוד, אז אני רואה את עצמי בת מזל", אמרה לוסי. לוסי גם מתעקשת שאין לה כעס או איבה כלפי רופא המשפחה שאבחן RSI שגוי. "זה ידוע לשמצה קשה לאבחן פרקינסון בשלבים המוקדמים שלו - וגם אם הייתי מאובחן מוקדם יותר, לא סביר שזה היה משנה את התקדמות המחלה שלי. זו טעות קלה לעשות.' ואכן, זה יכול להיות קשה לכל רופא משפחה לקלוט את המגוון הרחב של תסמינים של פרקינסון, אומר פרופסור דיוויד ברן, נוירולוג ומנהל קליני של ארגון הצדקה פרקינסון בריטניה. הבעיה היא שרבים מהתסמינים שלו, כמו אובדן ריח, עצירות, כתף קפואה וכתב עכביש, יכולים להיות סימנים למצבים אחרים. והם יכולים להופיע עד עשור לפני תסמינים מוטוריים, כגון רעד, איטיות או נוקשות בתנועה. טרישנה בהראדיה היא עוד מטופלת שה-RSI שלו התברר כמשהו רציני הרבה יותר. לפני 11 שנים, היא הלכה לרופא המשפחה שלה לאחר שהאחיזה שלה נחלשה באופן בלתי מוסבר - היא נזקקה לעזרה באמצעות סכין ומזלג כדי לחתוך את האוכל שלה. לאחר שאובחנה עם RSI, היא הופנתה לפיזיותרפיסט לצורך תרגילי חיזוק. "העבודה שלי כללה הרבה עבודה על מחשב, אז קיבלתי את מה שאמרו לי", אומרת טרישנה, ​​35, מתרגמת ואנליסטית מדיה ממארלו, בקינגהמשייר. "אבל תוך שלוש שנים, הסימפטומים שלי התקדמו בצורה משמעותית למדי ואיבדתי בהדרגה את כל התחושה במורד הצד השמאלי שלי, מתחיל באזור קטן של הרגל שלי ואז התפשטתי מהבוהן ועד השכמות שלי." היא מוסיפה: "זה נמשך שלושה חודשים. אבל אז חזרתי לרופא המשפחה שלי והפניתי לנוירולוג, ששלח אותי לבדיקת MRI.' לאחר בדיקות נוספות אובחנה אצלה טרשת נפוצה. זה משפיע על העצבים במוח ובחוט השדרה, וגורם למגוון רחב של תסמינים, כולל תנועת שרירים בלתי מבוקרת, בעיות שיווי משקל וראייה ועייפות. "רק עד אותה נקודה, הנוירולוג שלי הסתכל אחורה על ההיסטוריה שלי ואמר שהפרק הראשון של "RSI" היה כנראה טרשת נפוצה", אומרת טרישנה, ​​שמתנדבת ל-MS Trust ולארגוני צדקה אחרים. "עכשיו אני יודע שאפשר בקלות לייחס את הסימפטומים של טרשת נפוצה לדברים אחרים אם מסתכלים עליהם בבידוד, אז קל להתעלם מהם או לקבל שזה משהו אחר." שבוע המודעות לפרקינסון נמשך בין ה-20 ל-26 באפריל. בקר בפרקינסון .org.uk .
בגיל 36, לוסי נורמן אובחנה עם פציעת מאמץ חוזרת (RSI)
אבל 18 חודשים לאחר מכן, היא החלה לחוות רעידות ברגלה.
היא עברה סריקת DaT, שקובעת את רמת הדופמין במוח.
חוסר בדופמין אופייני למחלת פרקינסון.
זה אישר שהיא חולה פרקינסון, והיא קיבלה תרופות.