Immigrants arrived in Britain at the rate of almost one every minute during the ‘open door’ years under New Labour, a devastating audit reveals. The influx caused the foreign population to swell by 3.6million between 1997 and 2010. The figure was four times higher than the previous 13 years and equivalent to the population of Britain’s five largest cities outside London – Birmingham, Leeds, Glasgow, Sheffield and Bradford. Scroll down for video . One-way ticket: Polish migrants from Zychlin board a coach in Warsaw to start a new life working in Britain . The report was released as immigration – ranked the second most important issue by voters – finally came to prominence in the general election campaign. Ukip leader Nigel Farage came under attack from both the Tories and Labour after ditching his party’s commitment to cap net immigration at 50,000. And Ed Miliband attempted to seize the initiative on the issue, ridiculing David Cameron at Prime Minister’s Questions over the Tories’ failure to reduce net migration to the ‘tens of thousands’. Today the spotlight switches back to Labour’s own record, following the publication of a comprehensive study by the think-tank MigrationWatch. It found that, through a combination of deliberate policies and ‘cock-up’, 7.23million immigrants were allowed to arrive in the UK – almost one every minute. The figure includes relatives and children who accompanied their parents – but not offspring born to parents since arrival in the UK. Ed Miliband attempted to seize the initiative on the immigration issue at Prime Minister’s Questions yesterday over the Tories’ failure to reduce net migration to the ‘tens of thousands’ Discounting the number who left over the same 13-year period, net foreign immigration was 3.6million. However, the figure also excludes the huge numbers who are suspected of sneaking into the country illegally. Factors behind the surge in arrivals included the relaxation of visa rules for non-EU workers, a five-fold rise in foreign students as bogus colleges flourished and an ‘amnesty’ for more than 200,000 asylum seekers and illegal immigrants. Labour also made it harder for border guards to stop suspected sham marriages. But the most decisive factor was the party’s decision not to impose controls in 2004 when Poland and seven other former Eastern Bloc countries joined the EU. Ministers predicted only 13,000 would arrive each year – yet more than one million came. The MigrationWatch study argues that the mass immigration policy had such huge implications it should have been outlined in Labour’s election manifestos. But in 1997 the only reference was that ‘every country must have firm control over immigration and Britain is no exception’. The think-tank’s report says: ‘The New Labour years were characterised by a change in culture that was not shared by the wider public. ‘The mood at the top of government circles... was distinctly internationalist in its outlook and viewed national borders as an increasingly archaic feature in this new globalised world.’ The BBC is blamed for stifling debate on the subject, while anyone who dared to voice their concerns risked being ‘thought to be racist’. Damagingly for Mr Miliband, the analysis concludes that Labour may pursue similar policies if it returns to power – pointing out that the party leader forgot to mention immigration in his conference speech last year. Labour refuses to impose a target for net migration and has said it would remove foreign students from figures. MigrationWatch also points out the failure of Mr Cameron to meet his ‘tens of thousands pledge’ – with official figures last week showing net migration was almost 300,000 in the year to September 2014. Ukip leader Nigel Farage came under attack from both the Tories and Labour after ditching his party’s commitment to cap net immigration at 50,000 . But it warns Labour is ‘unable to capitalise on the Conservative failure as their legacy on the issue is as close to toxic as is possible’. MigrationWatch chairman Lord Green of Deddington said: ‘This is a fascinating but very sad story of how a small but determined group appear to have manipulated immigration policy while deterring any opponents with false allegations of racism.’ It doubted Labour would reduce the scale of immigration to a ‘sensible level’ and said pressure from pro-immigration groups would ‘very likely lead to the gates being thrown open once more’. The report by the independent think-tank says one possible explanation for Labour’s policy was a desire to win future elections. Once settled in the UK, migrants were entitled to apply for citizenship and vote in general elections. Labour also decided not to strip voting rights from one million people from the Commonwealth living in Britain who do not have citizenship. Under arcane rules, they can register on the electoral roll as long as they have an address in Britain. Open borders dogma that led to anarchy . Through deliberate policy changes and rank incompetence, Labour presided over the largest wave of immigration in modern history. Here, JAMES SLACK examines the key decisions which brought 3.6million foreign nationals to Britain... EASTERN EUROPE . Labour, unlike in almost every other major European economy, opted not to impose transitional controls when eight former Eastern Bloc countries joined the EU in 2004. Officials predicted only 13,000 would arrive. What followed was one of the largest peacetime movements of people in European history. At the end of 2004, there were 167,000 Eastern Europeans in the UK. Within two years the number had increased by 250,000. The total now stands at 1.077 million. Under Labour, Britain developed a reputation as a soft touch for asylum seekers – with gangs massing at Calais to try to leap aboard lorries or Eurostar trains. Pictured, illegal immigrants attempt to board a lorry . ILLEGAL IMMIGRANT AMNESTY . More than 220,000 failed and delayed asylum-seekers and migrants were granted permission to stay permanently from 2006 onwards in what was dubbed an effective amnesty. In many cases, the applicants had been stuck in the system for so long that it would have been a breach of their human right to a family life to kick them out. The Tories inherited a backlog of a further 368,100 cases from Labour in 2010. WORK VISAS . The rules for letting non-EU workers into the UK were relaxed, allowing skilled migrants to come in without first having a job offer. This was a deliberate strategy designed to produce economic growth. In 1997, 62,975 visas were granted to non-EU migrants for work, plus their dependants. By 2005 that figure had more than doubled to at least 137,035 a year. Tony Blair launched his Prime Minister’s Initiative to in 2009 to increase dramatically the number of non-EU students - but 50,000 students were bogus . BOGUS STUDENTS . In 1999 Tony Blair launched his Prime Minister’s Initiative to increase dramatically the number of non-EU students. Numbers duly rocketed from 39,000 in 1997 to 180,000 a year by the time Labour lost power in 2010 – but little care was taken over who was coming in. The National Audit Office found that in 2009 as many as 50,000 bogus students may have entered the UK to work rather than study. PRIMARY PURPOSE RULE . One of the new Government’s first acts in 1997 was to abolish a rule that placed the burden on foreign spouses to prove that it was not the primary purpose of their marriage to a British citizen or settled person to obtain residency in the UK. Immediately, it led to a sharp jump in the number of marriage visas – 32,200 were given out in 1998 compared to 21,000 in 1996. ABOLITION OF EXIT CHECKS . In 1998 Labour abandoned the system of logging people out of the country. The report claims this is likely to have led to more people overstaying their visas and becoming illegal immigrants. In 1997 17,000 citizens of the New Commonwealth departed – this number fell to 10,000 in 1998 when the checks were scrapped. ASYLUM CHAOS . Under Labour, Britain developed a reputation as a soft touch for asylum seekers – with gangs massing at Calais to try to leap aboard lorries or Eurostar trains. In 2002 almost 85,000 applications were received – up from 32,500 in 1997. The Human Rights Act introduced in 1998 made it harder to remove failed claimants.
During 'open door' years of 1997 and 2001 the number of immigrants rose .
Population was equivalent to the population of Britain's five largest cities .
Report found 7.23million immigrants were allowed to arrive in that time .
Figure doesn't include offspring born in UK or those who entered illegally .
Relaxation of visas, bogus students and asylum seeker 'amnesty' blamed .
מהגרים הגיעו לבריטניה בקצב של כמעט אחד בכל דקה במהלך שנות 'הדלת הפתוחה' תחת ניו לייבור, מגלה ביקורת הרסנית. הזרם גרם לאוכלוסיית הזרה לתפוח ב-3.6 מיליון בין 1997 ל-2010. הנתון היה גבוה פי ארבעה מ-13 השנים הקודמות ושווה ערך לאוכלוסיית חמש הערים הגדולות בבריטניה מחוץ ללונדון - ברמינגהאם, לידס, גלזגו, שפילד ובראדפורד. גלול למטה לסרטון. כרטיס בכיוון אחד: מהגרים פולנים מזיקלין עולים על מאמן בוורשה כדי להתחיל חיים חדשים בעבודה בבריטניה. הדו"ח פורסם כאשר ההגירה - שדורגת הנושא השני בחשיבותו על ידי המצביעים - הגיעה לבסוף לבולטת במערכת הבחירות הכללית. מנהיג אוקיפ, נייג'ל פרג', הותקף הן מצד הטוריים והן מהלייבור לאחר שנטש את מחויבות מפלגתו להגביל את ההגירה נטו ל-50,000. ואד מיליבנד ניסה לתפוס את היוזמה בנושא, ולגלג על דיוויד קמרון בשאלות ראש הממשלה על כישלון הטוריים להפחית את ההגירה נטו ל"עשרות האלפים". היום הזרקור חוזר לרשומה של הלייבור עצמה, בעקבות פרסום מחקר מקיף של צוות החשיבה MigrationWatch. הוא מצא שבאמצעות שילוב של מדיניות מכוונת ו"קוק אפ", 7.23 מיליון מהגרים הורשו להגיע לבריטניה - כמעט אחד בכל דקה. הנתון כולל קרובי משפחה וילדים שליוו את הוריהם - אך לא צאצאים שנולדו להורים מאז הגעתם לבריטניה. אד מיליבנד ניסה לתפוס את היוזמה בנושא ההגירה בשאלות ראש הממשלה אתמול בשל כישלונם של הטוריים לצמצם את ההגירה נטו ל'עשרות האלפים' בהנחה של המספר שעזבו במהלך אותה תקופה של 13 שנים, ההגירה הזר נטו הייתה 3.6 מִילִיוֹן. עם זאת, הנתון אינו כולל גם את המספרים העצומים החשודים בהתגנבות לארץ באופן בלתי חוקי. הגורמים שמאחורי העלייה במספר הכניסות כללו את הקלת כללי הויזה לעובדים שאינם מהאיחוד האירופי, עלייה של פי חמישה במספר הסטודנטים הזרים עם פריחת המכללות המזויפות ו"חנינה" ליותר מ-200,000 מבקשי מקלט ומהגרים בלתי חוקיים. העבודה גם הקשתה על שומרי הגבול לעצור חשודים בנישואי מדומה. אבל הגורם המכריע ביותר היה החלטת המפלגה שלא להטיל פיקוח ב-2004, כאשר פולין ושבע מדינות אחרות בגוש המזרחי לשעבר הצטרפו לאיחוד האירופי. שרים חזו שרק 13,000 יגיעו בכל שנה - ובכל זאת הגיעו יותר ממיליון. המחקר של MigrationWatch טוען כי למדיניות ההגירה ההמונית היו השלכות כה עצומות שהייתה צריכה להיות מתווה במניפי הבחירות של הלייבור. אבל ב-1997 ההתייחסות היחידה הייתה ש"לכל מדינה חייבת להיות שליטה איתנה על ההגירה ובריטניה אינה יוצאת דופן". דו"ח צוות החשיבה אומר: "שנות העבודה החדשה אופיינו בשינוי בתרבות שלא היה משותף לציבור הרחב. "הלך הרוח בראש חוגי הממשל... היה בינלאומיסטי מובהק בהשקפתו וראה בגבולות הלאומיים תכונה ארכאית יותר ויותר בעולם הגלובלי החדש הזה." ה-BBC מואשם במחניק הוויכוח בנושא, בעוד כל מי שהעז להשמיע את דאגותיהם הסתכנו בכך ש'חשבו שהם גזענים'. באופן מזיק עבור מר מיליבנד, הניתוח מגיע למסקנה שהלייבור עשויה לנקוט במדיניות דומה אם היא תחזור לשלטון - תוך שהיא מציינת שמנהיג המפלגה שכח להזכיר את ההגירה בנאום הוועידה שלו בשנה שעברה. הלייבור מסרבת להטיל יעד להגירה נטו ואמרה שהיא תסיר סטודנטים זרים מהנתונים. MigrationWatch גם מציינת את כישלונו של מר קמרון לעמוד ב"הבטחת עשרות אלפים" שלו - כאשר נתונים רשמיים בשבוע שעבר מראים שההגירה נטו הייתה כמעט 300,000 בשנה עד ספטמבר 2014. מנהיג Ukip, נייג'ל פרג', הותקף הן מצד הטורים והן מהלייבור לאחר שנטש את המחויבות של מפלגתו להגביל את ההגירה נטו ל-50,000. אבל זה מזהיר שהלייבור "אינה מסוגלת לנצל את הכישלון השמרני מכיוון שהמורשת שלהם בנושא קרובה לרעילה ככל האפשר". יו"ר MigrationWatch, לורד גרין מדדינגטון, אמר: "זהו סיפור מרתק אך עצוב מאוד על האופן שבו נראה שקבוצה קטנה אך נחושה תמרנה את מדיניות ההגירה תוך הרתעת כל מתנגדים עם האשמות שווא של גזענות." היא ספקה שהלייבור תפחית את היקף ההגירה. ל"רמה הגיונית" ואמרו כי לחץ מצד קבוצות תומכות הגירה "יתכן מאוד שיוביל לכך שהשערים ייפתחו פעם נוספת". הדו"ח של צוות החשיבה העצמאי אומר שאחד ההסברים האפשריים למדיניות של הלייבור היה הרצון לנצח בבחירות עתידיות. לאחר שהתיישבו בבריטניה, המהגרים היו זכאים להגיש בקשה לאזרחות ולהצביע בבחירות כלליות. הלייבור החליטה גם לא לשלול את זכויות ההצבעה ממיליון אנשים מחבר העמים החיים בבריטניה שאין להם אזרחות. לפי חוקים קודרים, הם יכולים להירשם בפנקס הבחירות כל עוד יש להם כתובת בבריטניה. דוגמת גבולות פתוחים שהובילה לאנרכיה. באמצעות שינויי מדיניות מכוונים וחוסר יכולת בדרגה, הלייבור ניהל את גל ההגירה הגדול ביותר בהיסטוריה המודרנית. כאן, ג'יימס סלאק בוחן את החלטות המפתח שהביאו 3.6 מיליון אזרחים זרים לבריטניה... מזרח אירופה. הלייבור, שלא כמו כמעט בכל כלכלה אירופאית גדולה אחרת, בחרה שלא להטיל בקרות מעבר כאשר שמונה מדינות בגוש המזרחי לשעבר הצטרפו לאיחוד האירופי ב-2004. גורמים רשמיים חזו שרק 13,000 יגיעו. מה שבא לאחר מכן הייתה אחת מתנועות השלום הגדולות ביותר של אנשים בהיסטוריה האירופית. בסוף 2004 היו בבריטניה 167,000 מזרח אירופים. בתוך שנתיים המספר גדל ב-250,000. סך הכל עומד כעת על 1.077 מיליון. תחת הלייבור, בריטניה פיתחה מוניטין של מגע רך למבקשי מקלט - עם כנופיות שהתאספו בקאלה כדי לנסות לזנק על משאיות או רכבות יורוסטאר. בתמונה, מהגרים בלתי חוקיים מנסים לעלות על משאית. חנינת מהגרים בלתי חוקיים . יותר מ-220,000 כושלים ומעוכבים מבקשי מקלט ומהגרים קיבלו אישור להישאר לצמיתות משנת 2006 ואילך במה שזכה לכינוי חנינה יעילה. במקרים רבים, המבקשים היו תקועים במערכת זמן כה רב, עד כי הייתה זו הפרה של זכותם האנושית לחיי משפחה להעיף אותם החוצה. הטוריים ירשו צבר של 368,100 מקרים נוספים מהלייבור בשנת 2010. ויזות עבודה . הכללים להכנסת עובדים שאינם באיחוד האירופי לבריטניה הוקלו, ואפשרו למהגרים מיומנים להיכנס מבלי לקבל הצעת עבודה תחילה. זו הייתה אסטרטגיה מכוונת שנועדה לייצר צמיחה כלכלית. בשנת 1997 ניתנו 62,975 אשרות למהגרים שאינם מהאיחוד האירופי לעבודה, בתוספת לתלויים בהם. עד שנת 2005 הנתון הזה יותר מהכפיל את עצמו ל-137,035 לפחות בשנה. טוני בלייר השיק את יוזמת ראש הממשלה שלו ב-2009 להגדיל באופן דרמטי את מספר הסטודנטים שאינם מהאיחוד האירופי - אבל 50,000 סטודנטים היו מזויפים. סטודנטים מטומטמים. בשנת 1999 טוני בלייר השיק את יוזמת ראש הממשלה שלו להגדיל באופן דרמטי את מספר הסטודנטים שאינם מהאיחוד האירופי. המספרים זינקו כהלכה מ-39,000 ב-1997 ל-180,000 בשנה עד שהלייבור איבד את כוחו ב-2010 - אך לא נטפל בתשומת לב מי נכנס. משרד הביקורת הלאומי מצא שב-2009 אולי נכנסו לבריטניה כ-50,000 סטודנטים מזויפים. לעבוד במקום ללמוד. כלל מטרה עיקרית . אחת הפעולות הראשונות של הממשלה החדשה ב-1997 הייתה ביטול כלל שהטיל את הנטל על בני זוג זרים להוכיח כי זו לא המטרה העיקרית של נישואיהם לאזרח בריטי או אדם מיושב להשיג תושבות בבריטניה. זה הוביל מיד לזינוק חד במספר ויזות הנישואין - 32,200 ניתנו ב-1998 לעומת 21,000 ב-1996. ביטול בדיקות היציאה. בשנת 1998 נטשה הלייבור את מערכת הוצאת אנשים מהמדינה. הדו"ח טוען שהדבר כנראה הוביל לכך שיותר אנשים ימשכו את האשרה שלהם והופכים למהגרים בלתי חוקיים. בשנת 1997 עזבו 17,000 אזרחי חבר העמים החדש - מספר זה ירד ל-10,000 בשנת 1998 כאשר הצ'קים בוטלו. כאוס מקלט . תחת הלייבור, בריטניה פיתחה מוניטין של מגע רך למבקשי מקלט - עם כנופיות שהתאספו בקאלה כדי לנסות לזנק על משאיות או רכבות יורוסטאר. ב-2002 התקבלו כמעט 85,000 בקשות - לעומת 32,500 ב-1997. חוק זכויות האדם שהוכנס ב-1998 הקשה על הסרת תובעים שנכשלו.
במהלך שנות 'דלת פתוחה' של 1997 ו-2001 עלה מספר העולים.
האוכלוסייה הייתה שווה ערך לאוכלוסיית חמש הערים הגדולות בבריטניה.
הדיווח מצא ש-7.23 מיליון מהגרים הורשו להגיע בזמן הזה.
האיור אינו כולל צאצאים שנולדו בבריטניה או כאלה שנכנסו באופן לא חוקי.
הרפיית ויזות, סטודנטים מזויפים ומבקשי מקלט מאשימים 'חנינה' .