American explorer Theodore Morde (pictured) claimed to have found the lost city in 1940 . The headline in the New York Times was tantalisingly mysterious: ‘City of the Monkey God is believed located: Expedition reports success in Honduras exploration’. If readers were a little puzzled as to the huge significance of this announcement, they were soon put right by the man who had made it. The date was July 12, 1940, and American explorer Theodore Morde had just emerged from the darkest jungles of Central America with an incredible story about what he’d found there. Morde, a real-life Indiana Jones who later became a wartime U.S. spy, had been recruited by the founder of New York’s prestigious Museum of the American Indian to try to find a mythical lost ‘White City’ dripping in gold that had been founded by a mysterious civilisation as great as the Aztecs and the Mayans. Adventurers had been searching for La Ciudad Blanca for centuries, ever since Spanish conquistador and explorer Hernando Cortes conquered Central America in the early 16th century and heard rumours of its riches. But it remained hidden for hundreds of years until Morde insisted he had found it deep in the rain forests of Mosquitia, more than 32,000 square miles of hellishly inhospitable wilderness in Honduras and Nicaragua. He described how, armed only with a revolver and a machete, he and a companion named Lawrence Brown had spent four months hacking their way through ‘almost inaccessible’ jungle, swamps, rivers and mountains before coming upon a hidden valley that contained the remains of a white-stoned, walled city. There, the local Indians told him, a long-vanished people, who were contemporaries of the Ancient Mayans, had once worshipped a strange Monkey God whose giant statue was still buried under centuries of vegetation. They made bloody human sacrifices to their simian deity, then ate the victims in an act of ritualised cannibalism. Morde said that on his own brief visit he had himself seen a disturbing rite in which local natives ritually slaughtered and ate monkeys in a twisted hangover from the cult. To back his astonishing claims, Morde — who was only 29 but had already sailed around the world five times — brought back several thousand artefacts to America such as stone utensils and tiny carved monkey masks. A team of U.S. and Honduran archaeologists have announced that they have discovered the remains of what they believe to be the City of the Monkey God, in a crater-shaped rainforest valley . He never revealed the precise location of the ruined city for fear it would be looted before he could go back. However, he never returned and died mysteriously in 1954, taking the secret of its location with him. It remained a compelling mystery, seemingly lifted from the pages of H. Rider Haggard. Generations of adventurers plunged into the jungle to search for the city, and experts dismissed Morde’s discovery as a self-promoting fantasy. Explorers who reported glimpsing the tops of white buildings peeking through the forest canopy were told they were just limestone cliffs. But now the sceptics may have to eat their words. A team of U.S. and Honduran archaeologists have just returned from La Mosquitia. They have announced that — like Morde — they have discovered the remains of what they believe to be the City of the Monkey God, in a crater-shaped rainforest valley encircled by steep mountains. According to the National Geographic magazine, which accompanied the expedition, the archaeologists have surveyed and mapped ‘extensive plazas, earthworks, mounds and an earthen pyramid belonging to a culture that thrived 1,000 years ago, and then vanished’. The team also discovered a breathtaking collection of stone sculptures that had lain untouched since the city was abandoned. Christopher Fisher, an archaeologist from Colorado State University and team member, believes the sculptures — found at the base of the pyramid — may have been offerings to the Monkey God. The team first found the ruins nearly three years ago during an aerial survey using a high-tech scanner that was able to pierce the jungle canopy with laser light and reveal archaeological features. The city had been a shrine to the monkey God akin to Hindu's Hanuman who is pictured hiding Rama and Sita, two Hindu deities, in his heart to protect them. But the Honduran monkey God is more menacing . It showed ruins that stretched for more than a mile along a river through the valley. The remote, rugged area is a major cocaine smuggling route and the scientists, who were ferried to the site by helicopter, were accompanied by Honduran special forces and former members of Britain’s SAS. Wild animals routinely wandered through their camp, clearly never having encountered humans before. Even without excavation, the scientists found 52 artefacts sticking out from the ground with many more clearly lying in the earth and vegetation beneath. They included stone ceremonial seats, and finely carved vessels decorated with snakes, vultures and animal-like figures. The most arresting find was a viciously fanged stone head, part-man and part-beast. Fisher believes it to be not a ‘were-wolf’ but a spirit-like ‘were-jaguar’— the giant cat still prowls the jungles — representing a priest in a transformed state. The ancient culture that created the city, say the scientists, is so little known that it doesn’t even have a proper name — although Morde called its people the Chorotegans. He was just one of many men to search for the ruins after the aviator Charles Lindbergh reportedly claimed that he saw the expansive white remains of an ‘amazing ancient metropolis’ when he flew over the region in 1927. In the Thirties, George Heye, multi-millionaire founder of New York’s Museum of the American Indian, paid for two expeditions to find it led by a pith-helmeted Fellow of the Royal Geographical Society named Capt R. Stuart Murray. He found nothing except dark rumours that the natives were ‘devil worshippers’ who spoke of a lost ‘City of the Monkey God’. The University of Houston and National Center for Airborne Laser Mapping team produced this 3D digital topological map which when examined shows a man-made plaza ringed in red . And there was another myth — that the Monkey God had produced offspring, a half-man and half-simian race dubbed the ‘hairy people’. Locals believed apes from the jungle had long ago stolen virgins from their villages to produce the mongrel offspring; they also insisted the ruins were cursed. Theodore Morde was the leader of Mr Heye’s third expedition and, as he explained later, after months of starvation, sickness and exhaustion, they were about to give up when he saw something from the top of a small cliff. It was the stone ruins of a walled ‘great city . . . that at its height must have held many thousands of inhabitants’, he wrote. The jungle-choked city walls originally would have risen, he estimated, to 30ft and on almost everything he found, said Morde, was carved the likeness of a monkey. While they were there, he said, real spider monkeys peered curiously at the expedition’s team from the trees above. Although the vegetation was too thick to see much, local guides showed him a huge mound they said lay at the centre of the city. Buried deep within was an enormous temple with a vast staircase leading to a ‘high stone dais on which was the statue of the Monkey God himself’. This, they claimed, had been ‘the place of sacrifice’. Locals believed apes from the jungle had stolen virgins from their villages to produce mongrel offspring . As to what had been sacrificed, Morde and ethnologists he consulted were convinced the people had practised a barbaric tradition that was later adopted by the warlike Aztecs to the north in Mexico. Every year, a physically perfect young man, usually a priest, would be selected to be the Monkey God for that year. He would be worshipped, pampered and given the most beautiful girls. But after 12 months, he would be ritually slaughtered at the top of the pyramid temple, his heart torn out and his body thrown down the steps where it would be cut into pieces. Priests would distribute it among the worshippers who would each take a small piece home to eat. One night Morde watched a group of natives perform a morbid ritual dance in which each of them brandished a spear on which were impaled three spider monkeys. The monkeys were roasted over a fire in such a way that their limbs contracted and writhed in the flames as if still alive, and the whole tribe settled down later to eat them. Officiating was the local head medicine man or shaman — the Dama Suk-ya Tara. Naked except for a loincloth and his body painted with white chalk, he made a blood-curdling spectacle with a necklace laced with the minute skulls of unborn monkeys, yellow human teeth and the poison sacks of lethal jungle snakes. Adventurers had been searching for La Ciudad Blanca for centuries, ever since Spanish conquistador and explorer Hernando Cortes conquered Central America in the early 16th century and heard rumours of it . To his fingertips he had fixed the fangs of huge alligators. At one point he brandished a long arrow on which was impaled a large spider monkey. At another, he stuck a hollow bamboo rod into the eye socket of each roasted monkey, ritually sucking out their brain fluid. Was this monstrous man the spiritual successor to the chief priest of the Monkey God? The natives said the ceremony was a dance of revenge for the theft by monkeys of their virgins all those years ago. Morde spent just two days at the ruins because the monsoon season started suddenly, forcing him to leave the place before conducting any excavations which might have enabled him to prove his theories. Only now, with this new expedition, does it look like his discovery may finally be verified. And if The White City really is cursed, as the natives had warned Morde, he may have belatedly paid the price. He committed suicide in circumstances that have never been satisfactorily explained.
American explorer Theodore Morde claimed he had found mythical lost city .
Adventurers had been searching for La Ciudad Blanca for centuries .
In 1940 Morde went exploring the remote jungles of Central America .
When he returned he said he'd found it deep in the rain forests of Mosquitia .
Now archaeologists have announced they have discovered the remains of what they believe to be the City of the Monkey God in Honduran rainforest .
החוקר האמריקאי תיאודור מורד (בתמונה) טען שמצא את העיר האבודה ב-1940. הכותרת ב"ניו יורק טיימס" הייתה מסתורית בצורה מגרה: "מניחים שעיר האל הקוף ממוקמת: משלחת מדווחת על הצלחה בחקר הונדורס". אם הקוראים היו מעט מבולבלים באשר למשמעות העצומה של הכרזה זו, עד מהרה צדקו על ידי האיש שהוציא אותה. התאריך היה 12 ביולי 1940, והחוקר האמריקאי תיאודור מורד בדיוק הגיח מהג'ונגלים האפלים ביותר של מרכז אמריקה עם סיפור מדהים על מה שמצא שם. מורד, אינדיאנה ג'ונס מהחיים האמיתיים שהפך מאוחר יותר למרגל אמריקאי בתקופת מלחמה, גויס על ידי מייסד המוזיאון היוקרתי של אינדיאן אמריקאי בניו יורק כדי לנסות למצוא 'עיר לבנה' מיתית אבודה נוטפת זהב שהוקמה על ידי ציוויליזציה מסתורית גדולה כמו האצטקים והמאיה. הרפתקנים חיפשו את לה סיודד בלנקה במשך מאות שנים, מאז הכובש והחוקר הספרדי הרננדו קורטס כבש את מרכז אמריקה בתחילת המאה ה-16 ושמע שמועות על עושרה. אבל הוא נשאר נסתר במשך מאות שנים עד שמורד התעקש שמצא אותו עמוק ביערות הגשם של Mosquitia, יותר מ-32,000 קילומטרים רבועים של שממה לא מסבירת פנים בהונדורס ובניקרגואה. הוא תיאר כיצד, חמושים רק באקדח ובמצ'טה, הוא ובן לוויה בשם לורנס בראון בילו ארבעה חודשים בפריצה דרך ג'ונגל, ביצות, נהרות והרים "כמעט בלתי נגישים", לפני שהגיעו לעמק נסתר שהכיל את שרידי עיר אבנים לבנות, מוקפת חומה. שם, סיפרו לו האינדיאנים המקומיים, עם שנעלם מזמן, שהיו בני דורם של בני המאיה העתיקים, סגד פעם לאל קוף מוזר שפסל הענק שלו עדיין קבור תחת מאות שנים של צמחייה. הם הקריבו קורבנות אנושיים עקובים מדם לאלוהות הקומית שלהם, ואז אכלו את הקורבנות באקט של קניבליזם טקסי. מורד סיפר שבביקורו הקצר עצמו הוא ראה בעצמו טקס מטריד שבו ילידים מקומיים שחטו ואכלו קופים בהנגאובר מעוות מהכת. כדי לגבות את טענותיו המדהימות, מורד - שהיה רק ​​בן 29 אבל כבר הפליג מסביב לעולם חמש פעמים - החזיר כמה אלפי חפצים לאמריקה כמו כלי אבן ומסכות קופים מגולפות זעירות. צוות של ארכיאולוגים אמריקאים והונדורסים הודיעו שהם גילו את השרידים של מה שהם מאמינים כעיר האל הקופים, בעמק יער גשם בצורת מכתש. הוא מעולם לא חשף את מיקומה המדויק של העיר ההרוסה מחשש שהיא תיבזז לפני שיוכל לחזור. עם זאת, הוא מעולם לא חזר ומת באופן מסתורי ב-1954, ולקח איתו את סוד מיקומו. זה נשאר בגדר תעלומה משכנעת, שנראה כאילו הוסר מדפי ה. ריידר הגארד. דורות של הרפתקנים צללו לתוך הג'ונגל כדי לחפש את העיר, ומומחים דחו את הגילוי של מורד כפנטזיה לקידום עצמי. לחוקרים שדיווחו שהציצו בצמרות בניינים לבנים המציצים דרך חופת היער, נאמר שהם רק צוקי אבן גיר. אבל עכשיו הספקנים אולי יצטרכו לאכול את דבריהם. צוות של ארכיאולוגים אמריקאים והונדורסים חזר זה עתה מ-La Mosquitia. הם הכריזו כי - כמו מורד - הם גילו את השרידים של מה שהם מאמינים כעיר אל הקופים, בעמק יער גשם בצורת מכתש מוקף בהרים תלולים. לפי המגזין "נשיונל ג'יאוגרפיק", שליווה את המשלחת, הארכיאולוגים סקרו ומיפו "כיכרות נרחבות, עבודות עפר, תלים ופירמידת עפר השייכת לתרבות ששגשגה לפני 1,000 שנה, ואז נעלמה". הצוות גם גילה אוסף עוצר נשימה של פסלי אבן שלא נפגעו מאז שהעיר ננטשה. כריסטופר פישר, ארכיאולוג מאוניברסיטת קולורדו סטייט וחבר צוות, מאמין שהפסלים - שנמצאו בבסיס הפירמידה - עשויים להיות מנחות לאל הקוף. הצוות מצא את ההריסות לראשונה לפני כמעט שלוש שנים במהלך סקר אווירי באמצעות סורק היי-טק שהצליח לחורר את חופת הג'ונגל באור לייזר ולחשוף מאפיינים ארכיאולוגיים. העיר הייתה מקדש לאל הקוף בדומה להאנומן של ההינדי, המצולם מחביא בלבו את ראמה וסיטה, שני אלים הינדיים, כדי להגן עליהם. אבל קוף הונדורס אלוהים מאיים יותר. הוא הראה חורבות שנמתחו לאורך יותר מקילומטר לאורך נהר דרך העמק. האזור המרוחק והמחוספס הוא נתיב הברחת קוקאין מרכזי והמדענים, שהועברו למקום במסוק, לוו על ידי כוחות מיוחדים של הונדורס וחברים לשעבר ב-SAS של בריטניה. חיות בר שוטטו דרך קבע במחנה שלהם, ברור שלא נתקלו בבני אדם קודם לכן. אפילו ללא חפירה, המדענים מצאו 52 חפצי אמנות מבצבצים מהאדמה ורבים נוספים מונחים בבירור באדמה ובצמחייה מתחת. הם כללו מושבים טקסיים מאבן, וכלים מגולפים דק המעוטרים בנחשים, נשרים ודמויות דמויות חיות. הממצא המעצר ביותר היה ראש אבן בעל ניבים מרושעים, חלקו אדם וחלקו חיה. פישר מאמין שזה לא 'היה-זאב' אלא 'היה-יגואר' דמוי-רוח - החתול הענק עדיין מסתובב בג'ונגלים - המייצג כומר במצב שעבר שינוי. התרבות העתיקה שיצרה את העיר, אומרים המדענים, כל כך מעט ידועה עד שאין לה אפילו שם פרטי - למרות שמורד כינה את אנשיה "הצ'ורוטגנים". הוא היה רק ​​אחד מני רבים שחיפשו את ההריסות לאחר שהטייס צ'ארלס לינדברג טען כי ראה את השרידים הלבנים רחבי הידיים של 'מטרופולין עתיק מדהים' כאשר טס מעל האזור ב-1927. בשנות השלושים, ג'ורג' היי, רב מיליונר מייסד המוזיאון לאינדיאנים בניו יורק, שילם עבור שתי משלחות כדי למצוא אותו בהובלת עמית בעל קסדה מהאגודה הגיאוגרפית המלכותית בשם קפטן ר. סטיוארט מאריי. הוא לא מצא דבר מלבד שמועות אפלות לפיהן הילידים היו 'עובדי שטן' שדיברו על 'עיר האל הקופים' אבודה. צוות אוניברסיטת יוסטון והמרכז הלאומי למיפוי לייזר מוטס הפיק את המפה הטופולוגית הדיגיטלית התלת-ממדית הזו, שכאשר היא נבדקת מראה כיכר מעשה ידי אדם מוקפת באדום. והיה עוד מיתוס - שאלוהים הקופים הוליד צאצאים, גזע חצי אדם וחצי סימיאן המכונה 'האנשים השעירים'. המקומיים האמינו שקופי אדם מהג'ונגל גנבו לפני זמן רב בתולות מהכפרים שלהם כדי להוליד את צאצאי התערובת; הם גם התעקשו שהחורבות היו מקוללות. תיאודור מורד היה מנהיג המשלחת השלישית של מר היי, וכפי שהסביר מאוחר יותר, לאחר חודשים של רעב, מחלה ותשישות, הם עמדו לוותר כשראה משהו מראש צוק קטן. זה היה חורבות האבן של 'עיר גדולה' מוקפת חומה. . . שבשיאו החזיק בוודאי אלפים רבים של תושבים', כתב. חומות העיר החנוקות בג'ונגל היו מתנשאות במקור, להערכתו, לגובה של 30 רגל וכמעט על כל מה שמצא, אמר מורד, נחצבה דמות של קוף. בזמן שהם היו שם, הוא אמר, קופי עכביש אמיתיים הציצו בסקרנות אל צוות המשלחת מהעצים שמעל. למרות שהצמחייה הייתה עבה מכדי לראות הרבה, מדריכים מקומיים הראו לו תל ענק שלדבריהם נמצא במרכז העיר. עמוק בפנים היה קבור מקדש עצום עם גרם מדרגות עצום המוביל אל "בימת אבן גבוהה שעליה היה פסלו של אל הקוף עצמו". זה, לטענתם, היה 'מקום ההקרבה'. המקומיים האמינו שקופי אדם מהג'ונגל גנבו בתולות מהכפרים שלהם כדי להוליד צאצאים תערובת. באשר למה שהוקרב, מורד ואתנולוגים שהוא התייעץ איתו היו משוכנעים שהעם נהג במסורת ברברית שאומצה מאוחר יותר על ידי האצטקים הלוחמים מצפון במקסיקו. בכל שנה, צעיר מושלם פיזית, בדרך כלל כומר, ייבחר להיות אל הקופים לאותה שנה. יסגדו לו, יפנקו אותו ויתנו לו את הבנות הכי יפות. אבל לאחר 12 חודשים, הוא היה נשחט טקסית בראש מקדש הפירמידה, ליבו נקרע וגופו נזרק במורד המדרגות שם ייחתך לחתיכות. כמרים היו מחלקים אותו בין המתפללים שכל אחד היה לוקח חתיכה קטנה הביתה לאכול. לילה אחד צפה מורד בקבוצת ילידים מבצעת ריקוד פולחני חולני שבו כל אחד מהם הניף חנית שעליה משופדים שלושה קופי עכביש. הקופים נצלו על אש באופן שאיבריהם התכווצו והתפתלו בלהבות כאילו עדיין חיים, וכל השבט התיישב אחר כך לאכול אותם. כיהן היה איש הרפואה או השמאן הראשי המקומי - ה-Dama Suk-ya Tara. עירום חוץ מבד חלציים וגופו צבוע בגיר לבן, הוא עשה מחזה מקפיא דם עם שרשרת עם גולגולות דקות של קופים שטרם נולדו, שיני אדם צהובות ושקי רעל של נחשי ג'ונגל קטלניים. הרפתקנים חיפשו את לה סיודד בלנקה במשך מאות שנים, מאז שהכובש והחוקר הספרדי הרננדו קורטס כבש את מרכז אמריקה בתחילת המאה ה-16 ושמע על כך שמועות. עד קצות אצבעותיו הוא קיבע ניבים של תנינים ענקיים. בשלב מסוים הוא הניף חץ ארוך שעליו משופד קוף עכביש גדול. באחר, הוא תקע מוט במבוק חלול לתוך ארובת העין של כל קוף צלוי, תוך שהוא מוצץ טקסית את נוזל המוח שלו. האם האיש המפלצתי הזה היה היורש הרוחני של הכהן הראשי של אל הקופים? הילידים אמרו שהטקס היה ריקוד נקמה על הגניבה על ידי קופים של בתולותיהם לפני כל אותן שנים. מורד בילה רק יומיים בהריסות מכיוון שעונת המונסון החלה בפתאומיות, ואילצה אותו לעזוב את המקום לפני לערוך חפירות כלשהן שאולי אפשרו לו להוכיח את התיאוריות שלו. רק עכשיו, עם המשלחת החדשה הזו, נראה שסוף סוף יתכן שהתגלית שלו תאומת. ואם העיר הלבנה באמת מקוללת, כפי שהזהירו הילידים את מורד, ייתכן שהוא שילם את המחיר באיחור. הוא התאבד בנסיבות שמעולם לא הוסברו באופן משביע רצון.
החוקר האמריקאי תיאודור מורד טען שהוא מצא עיר אבודה מיתית.
הרפתקנים חיפשו את לה סיודד בלנקה במשך מאות שנים.
בשנת 1940 יצא מורד לחקור את הג'ונגלים הנידחים של מרכז אמריקה.
כשחזר הוא אמר שהוא מצא אותו עמוק ביערות הגשם של Mosquitia.
כעת הודיעו ארכיאולוגים שהם גילו את השרידים של מה שהם מאמינים כעיר האל הקופים ביער הגשם של הונדורס.