Passover matzos have rolled out of a century-old bakery on Manhattan's Lower East Side for the last time. The Streit's factory is the oldest in the nation still churning out the unleavened flatbread that's essential for Jewish holidays - about 2.5 million pounds of matzos were baked for April's Passover holiday and distributed worldwide. But Streit's is planning to shut down its nine-decade-old ovens by the year's end to move into a 21st-century computerized plant located in a different part of the New York area. The contract has yet to be signed. Scroll down for video . Leonides Negron loads up racks with fresh baked matzos at the Streit's matzo factory in New York's Lower East Side in early March . Worker Michael Adramov adjusts a machine that rolls the dough at the factory on Rivington Street that will close its doors by the year's end and open a new 21st-century computerized plant . Matzos straight from the oven are loaded onto racks at the century-old factory. About 2.5 million pounds of matzos were baked for April's Passover holiday and distributed worldwide . Packages of matzos roll off the assembly line at the factory. The factory has annual sales topping $20million as Streit's matzos are sold around the country and worldwide . 'For decades, immigrant Jews and their descendants have made pilgrimages back to the Lower East Side, the Jewish Plymouth Rock, to reconnect with their history and, of course, delight in the shopping and eating that gives the neighborhood its flavor,' said Annie Polland, a historian at the Lower East Side Tenement Museum. 'With the Streit's closure, you have a significant chapter of Jewish Lower East Side history closing.' Tradition is quickly disappearing in the neighborhood that was home to Jewish immigrants for much of the 20th century. Property values have skyrocketed, with galleries, boutiques and restaurants opening in renovated tenements. The Streit's property, up for sale, is worth tens of millions of dollars. In the neighborhood, the factory will leave behind places like Katz's Delicatessen, Russ and Daughters and Yonah Schimmel among the remnants of the traditional Lower East Side, according to the New York Times. The pressure of gentrification, however, is not what has caused the closing of the factor, said Alan M. Adler, a great-grandson of Aron Streit, who started the business after emigrating from Austria. 'The reality is that operating a modern factory in four old buildings has finally caught up with us,' Adler told the New York Times in January. Worker Aharon Yakov loads fresh baked matzos into a packaging machine at Streit's matzo factory . This early 1960s photo shows the storefront of the matzo factory at the corner of Rivington St. and Suffolk St. in New York's Lower East Side . Another photo from the early 1960s shows a rabbi, center, supervising the Passover matzo production at the factory, and pictured right is Aron Gross, the great-great grandson of the company founder Aron Streit . For many workers like Adramov, the Streit's factory has provided a steady job for 25 years, in fact, his only job since coming to America from Uzbekistan . The bakery first opened during World War I, serving struggling Jewish immigrants. By 1925, the business moved to Rivington Street, where the original assembly line winds through four six-story buildings — once overcrowded tenements with narrow, rickety stairs that are still used. However, the 48,000-square-foot factory does not live off nostalgia, as it is a smartly run family business with annual sales topping $20million on about 5million pounds of matzos sold around the country and worldwide. The other mass U.S. manufacturer of matzos is Manischewitz, with Israeli imports and traditional round handmade crackers also filling store shelves. Demand is growing for matzos even among non-Jews who enjoy them as a healthy snack baked with no fat or artificial additives. The old factory simply cannot keep up with demand, said Aaron Gross, head of sales and marketing at Streit's and one of three cousins running the day-to-day operations. 'I'm fifth generation, and if we want this to last another five generations, we need to make sure that we strengthen the company to remain relevant in a very competitive market,' said Gross, the great-great grandson of Streit. 'The name Streit's conjures up so many happy memories of not only my childhood but of the decades since,' says Karen Kriendler Nelson, whose relatives organized a pre-Passover family reunion at the factory. The current Streit's production line dates back to the 1930s and the baking process is strictly timed. It may take no more than 18 minutes from the moment the flour and water are mixed to when matzos emerge from a gas-fired, tunnel-like oven to cool in metal baskets that hang off rusty tracks, inching slowly to the packaging operation. Workers from the Lower East Side factory have already been offered jobs at the new location (above a pallet of matzos sits in the factory) Operations on Rivington Street will continue until the new plant is up and running (above Caballeros loads fresh baked matzos into a packaging machine) Beyond the 18 minutes, the dough rises, forbidden for this food that symbolizes the biblical flight of the Jews from Egypt, who were so rushed they had no time to finish baking their 'bread of affliction.' 'Nothing changes at Streit's,' declared Rabbi Mayer Kirshner, who oversees the factory's kosher certification. Some of the nearly 60 workers represent a wave of immigrants from former Soviet republics, like machine operator Michael Abramov, who was born in Uzbekistan. He has been at Streit's for 25 years — the only job he has ever had in America. 'I'm not bored. I love this work. This is important. It's our religion, it's the history of the Jews,' said the 61-year-old Queens resident. Operations on Rivington Street will proceed until the new plant is running with state-of-the-art equipment that will speed up production. These are not your great-grandmother's matzos, kneaded and shaped by hand. Mass-produced and machine-packaged, they are a modern effort to preserve tradition. The employees are all being offered jobs at the new location, where Streit's will preserve its motto — 'the taste of a memory.' In the neighborhood, property values have skyrocketed, with galleries, boutiques and restaurants opening in renovated tenements (above the iconic Katz's Deli in New York shares the same neighborhood as Streit's factory) As the factory closes its doors, it leaves behind places like Russ and Daughters (above) and Yonah Schimmel among the remnants of the traditional Lower East Side .
Streit's matzos factory in Manhattan is shutting down its nine-decade-old ovens by year's end to move to 21st century computerized plant in another part of the New York area .
Bakery on Rivington Street was opened by Aron Streit during World War I and served struggling Jewish immigrants .
The 48,000 sq ft factory has annual sales topping $20million based on 5million pounds of matzos sold .
About 2.5million pounds of matzos were baked for April's Passover holiday .
מצות לפסח התגלגלו ממאפייה בת מאה שנים בלואר איסט סייד במנהטן בפעם האחרונה. המפעל של שטרייט הוא הוותיק ביותר במדינה שעדיין חוצב את הלחם השטוח המצות החיוני לחגים יהודיים - כ-2.5 מיליון פאונד של מצות נאפו לרגל חג הפסח של אפריל והופצו ברחבי העולם. אבל Streit's מתכננת לסגור את התנורים בני תשעה העשורים שלה עד סוף השנה כדי לעבור למפעל ממוחשב מהמאה ה-21 הממוקם בחלק אחר של אזור ניו יורק. החוזה טרם נחתם. גלול למטה לסרטון. ליאונידס נגרון מעמיס מדפים עם מצות אפויות טריות במפעל המצות של Streit בלואר איסט סייד בניו יורק בתחילת מרץ. העובד מיכאל אדרמוב מתאים מכונה שמרדדת את הבצק במפעל ברחוב ריבינגטון, שתסגור את שעריה עד סוף השנה ותפתח מפעל ממוחשב חדש מהמאה ה-21. מצות היישר מהתנור מועלות על מתלים במפעל בן המאה. כ-2.5 מיליון פאונד של מצות נאפו לרגל חג הפסח של אפריל והופצו ברחבי העולם. אריזות מצות מתגלגלות מפס הייצור במפעל. למפעל יש מכירות שנתיות של למעלה מ-20 מיליון דולר מכיוון שהמצות של שטרייט נמכרות ברחבי הארץ ובעולם. "במשך עשרות שנים, יהודים מהגרים וצאצאיהם עלו לרגל חזרה ללואר איסט סייד, רוק פלימות' היהודי, כדי להתחבר מחדש להיסטוריה שלהם וכמובן להתענג על הקניות והאכילה שנותנות לשכונה את הטעם שלה", אמרה אנני. פוללנד, היסטוריון במוזיאון לואר איסט סייד דירות. "עם סגירת הסטריט, יש לך פרק משמעותי בהיסטוריה היהודית של הלואר איסט סייד שנסגר". המסורת נעלמת במהירות בשכונה שהייתה ביתם של מהגרים יהודים במשך רוב המאה ה-20. ערכי הנכסים זינקו, כשגלריות, בוטיקים ומסעדות נפתחו בשיכונים משופצים. הנכס של הסטריט, העומד למכירה, שווה עשרות מיליוני דולרים. בשכונה, המפעל ישאיר אחריו מקומות כמו מעדניות כץ, ראס ובנות ויונה שימל בין השרידים של הלואר איסט סייד המסורתי, לפי הניו יורק טיימס. אולם לחץ הג'נטריפיקציה הוא לא מה שגרם לסגירת הגורם, אמר אלן מ' אדלר, נינו של ארון שטרייט, שהקים את העסק לאחר שהיגר מאוסטריה. "המציאות היא שהפעלת מפעל מודרני בארבעה בניינים ישנים השיגה אותנו סוף סוף", אמר אדלר לניו יורק טיימס בינואר. העובד אהרון יעקב מעמיס מצות טריות אפויות למכונת אריזה במפעל המצות של שטרייט. תמונה זו של תחילת שנות ה-60 מציגה את חזית החנות של מפעל המצות בפינת רחוב ריבינגטון ורחוב סאפוק בלואר איסט סייד בניו יורק. בתמונה נוספת מתחילת שנות ה-60 נראה רב, מרכז, מפקח על ייצור המצות לפסח במפעל, ובתמונה מימין הוא ארון גרוס, נכדו של מייסד החברה ארון שטרייט. עבור עובדים רבים כמו אדרמוב, המפעל של Streit's סיפק עבודה קבועה במשך 25 שנים, למעשה, העבודה היחידה שלו מאז שהגיע לאמריקה מאוזבקיסטן. המאפייה נפתחה לראשונה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ושירתה מהגרים יהודים מתקשים. עד 1925, העסק עבר לרחוב ריבינגטון, שם פס הייצור המקורי מתפתל בין ארבעה בניינים בני שש קומות - פעם בתי דירות צפופים עם מדרגות צרות ורעועות שעדיין נמצאות בשימוש. עם זאת, המפעל ששטחו 48,000 רגל מרובע אינו חי מנוסטלגיה, שכן מדובר בעסק משפחתי המנוהל בצורה חכמה עם מכירות שנתיות של למעלה מ-20 מיליון דולר על כ-5 מיליון פאונד של מצות הנמכרות ברחבי הארץ ובעולם. היצרנית ההמונית הנוספת של מצות בארה"ב היא מניסביץ, עם יבוא ישראלי וקרקרים עגולים מסורתיים בעבודת יד שממלאים גם את מדפי החנויות. הביקוש למצות גדל גם בקרב לא יהודים שנהנים מהן כחטיף בריא שנאפה ללא שומן או תוספות מלאכותיות. המפעל הישן פשוט לא יכול לעמוד בביקוש, אמר אהרון גרוס, ראש מחלקת מכירות ושיווק בחברת שטרייט ואחד משלושת בני דודים שמנהלים את הפעילות השוטפת. "אני דור חמישי, ואם אנחנו רוצים שזה יימשך עוד חמישה דורות, אנחנו צריכים לוודא שנחזק את החברה כדי להישאר רלוונטית בשוק מאוד תחרותי", אמר גרוס, הנכד של סטרייט. "השם שטרייט מעלה כל כך הרבה זיכרונות משמחים לא רק מהילדות שלי אלא מהעשורים שחלפו מאז", אומרת קארן קרינדלר נלסון, שקרוביה ארגנו מפגש משפחתי לפני פסח במפעל. קו הייצור של Streit הנוכחי מתחיל בשנות ה-30 של המאה הקודמת ותהליך האפייה מתוזמן בקפדנות. ייתכן שיחלפו לא יותר מ-18 דקות מרגע ערבוב הקמח והמים ועד יציאת המצות מתנור דמוי גז, דמוי מנהרה, להתקרר בסלסילות מתכת התלויות על פסים חלודים, מתקרבות לאיטן לפעולת האריזה. לעובדים ממפעל לואר איסט סייד כבר הוצעו עבודה במקום החדש (מעל משטח מצות יושבת במפעל) הפעילות ברחוב ריבינגטון תימשך עד שהמפעל החדש יופעל (מעל קבאלרוס מעמיס מצות אפויות טריות לתוך מכונת אריזה) מעבר ל-18 הדקות, הבצק תופח, אסור למאכל הזה המסמל את בריחתם התנ"כית של היהודים ממצרים, שכל כך מיהרו שלא היה להם זמן לסיים את אפיית 'לחם היסורים' שלהם. "אין דבר משתנה אצל שטרייט", הצהיר הרב מאיר קירשנר, המפקח על הכשרות של המפעל. חלק מכמעט 60 העובדים מייצגים גל של מהגרים מרפובליקות סובייטיות לשעבר, כמו מפעיל המכונה מיכאל אברמוב, שנולד באוזבקיסטן. הוא נמצא ב-Streit's כבר 25 שנה - העבודה היחידה שהייתה לו אי פעם באמריקה. 'אני לא משועמם. אני אוהב את העבודה הזו. זה חשוב. זו הדת שלנו, זו ההיסטוריה של היהודים", אמר תושב קווינס בן ה-61. הפעילות ברחוב ריבינגטון תימשך עד שהמפעל החדש יפעל עם ציוד חדיש שיזרז את הייצור. אלו לא המצות של סבתא רבא שלך, ללוש ועוצב ביד. בייצור המוני וארוז במכונה, הם מאמץ מודרני לשמר מסורת. לכל העובדים מוצעות עבודה במקום החדש, שם ישמר שטרייט'ס את המוטו שלה - 'טעם של זיכרון'. בשכונה זינקו ערכי הנכסים, כאשר גלריות, בוטיקים ומסעדות נפתחו בשיכונים משופצים (מעל המעדנייה האייקונית של כץ בניו יורק חולקת את אותה שכונה כמו המפעל של שטרייט) כשהמפעל סוגר את שעריו, הוא מותיר אחריו מקומות כמו ראס ו בנות (למעלה) ויונה שימל בין שרידי הלואר איסט סייד המסורתי.
מפעל המצות של שטרייט במנהטן מכבה את התנורים בני תשעה העשורים שלו עד סוף השנה כדי לעבור למפעל ממוחשב של המאה ה-21 בחלק אחר של אזור ניו יורק.
מאפייה ברחוב ריבינגטון נפתחה על ידי ארון שטרייט במהלך מלחמת העולם הראשונה ושירתה מהגרים יהודים נאבקים.
למפעל המשתרע על שטח של 48,000 מ"ר יש מכירות שנתיות של למעלה מ-20 מיליון דולר על בסיס 5 מיליון פאונד של מצות שנמכרו.
כ-2.5 מיליון פאונד של מצות נאפו לכבוד חג הפסח של אפריל.