Even when England put what looks like a challenging score on the board they are still brushed aside with contemptuous ease. Not for the first time in this World Cup they seemed like boys in the men’s world of modern one-day cricket. Sri Lanka, with the imperious Kumar Sangakkara to the fore, cruised to their target of 310 here in such a ridiculously easy manner that England appeared just as far away from competing in this tournament as they did when they were thrashed by Australia and New Zealand. It is frightening how far away England seem from the real challengers in this World Cup, astonishing how far they have been left behind in 50-over cricket since they should have won the Champions Trophy less than two years ago. VIDEO Scroll down to watch Cricket World Cup Highlights: England vs Sri Lanka . Kumar Sangakkara survives a run out chance against England's Eoin Morgan and James Anderson . Steven Finn and James Taylor show their disappointment after England's third loss of the tournament . Lahiru Thirimanne (left) and Kumar Sangakkara helped Sri Lanka to a comfortable win over England . Thirimanne plays a shot on the way to scoring a century as Sri Lanka made light work of England's bowlers . Thirimanne is almost down on one knee during his knock as he celebrates with Sangakkara (right) England should still reach the quarter-finals – and that in itself tells you all you need to know about the flawed format of this tournament – but it simply seems a matter of time before they are put out of their misery and sent home. The stark reality is that they need to beat Bangladesh and Afghanistan in their last two group games to advance to the last eight and while they should still do that it is fanciful to expect them to defeat anyone of note. England now need to win their next five games to lift the World Cup when they have won just seven of their last 24 one-day internationals. Even winning two on the bounce has proved beyond them in that time, let alone five. As ever it is the hope that gets you. When England had scored 309 for six they looked favourites at a Westpac Stadium where Tim Southee had destroyed them with swing when they were last here just nine days ago. But that was to overlook the sheer quality and experience of the Sri Lankan batting. They defeated England in all formats last summer and thrashed them in a one-day series before Christmas. Here they confirmed their superiority with a masterful display of one-day batting to romp home with 16 balls and nine wickets to spare. England simply never looked like containing nor dismissing them. England, desperate not to be seen to be chopping and changing again, kept faith with Gary Ballance but he looked even more rusty and nervy than in his three previous failures and it was no surprise when he fell cheaply again. England are adamant that Ballance, who averages over 50 in domestic one-day cricket, can be just as effective in the 50-over game as he is in Test cricket but the trouble is that he is trying to establish himself during a World Cup. James Taylor drops a catch on the boundary as England failed to build on their score in Wellington . England captain Eoin Morgan was left with plenty to ponder after suffering his third defeat of the World Cup . Sangakkar and team-mate Thirimanne shake hands with Morgan after Sri Lanka's nine-wicket wi . It is another indictment of England’s long-term one-day strategy that they threw Ballance into this side on the eve of the World Cup and it would appear they have no choice but to throw him out again. If Alex Hales, who England seem so reluctant to pick, does not play next week against Bangladesh in Adelaide then he really should despair about ever breaking into the 50-over side. England made a great start, reaching 62 after nine overs, but they ran into trouble when they resorted to their old-fashioned habit of consolidating in the middle overs when they lost Moeen Ali, Ballance and Ian Bell within 11 overs. It may seem harsh to criticise England when they have ended up scoring more than 300 but the one-day game has progressed so rapidly that you just cannot afford to score at four an over for 10 overs as England did here. The pace was picked up by the impressive Root, who has that knack of compiling run a ball hundreds in one-day cricket before stepping it up with the sort of improvised, expansive shots that have became simply integral. It was when James Taylor joined Root, and then when Jos Buttler was finally let loose for the last four overs, that it was possible to see a future where England really could compete with the big boys. Root, dropped on 17 at slip by Mahela Jayawardene, was superb in reaching 121 off 108 balls, with two sixes, as England accelerated against some indisciplined bowling, 164 coming off the last 20 overs, 106 off the last 10. Joe Root was at least one bright spot for England as he hit 121 off 108 balls including two sixes . Root celebrates with his team-mate James Taylor after reaching a century against Sri Lanka . The impressive Yorkshireman is the youngest Englishman, at 24, to score a World Cup century and upon him rest so many hopes over the next 10 years in all forms of cricket. He will be captain in all three forms before too long. The hapless Thisara Perera disappeared for 25 off the 45th over and was then hit for another boundary when he had to complete an over for Rangana Herath when he was struck on the finger by Buttler. Buttler was struck himself first ball when a nasty bouncer from Lasith Malinga thudded into his helmet but he recovered his poise to hit a quite brilliant unbeaten 39 from 19 balls. One of the many things that England need to improve in one-day cricket is making sure Buttler gets to the crease much earlier. When Suranga Lakmal was banished from the attack after bowling two high full tosses in the last over Sri Lanka speared to be wilting and they had been forced to use five bowlers to deliver the last 13 balls of the innings. Sri Lanka fans were in full voice as they watched their side ease to victory over England . Morgan talks to bowlers Steven Finn and James Anderson as England struggled against Sri Lanka . Fat chance. England perhaps had their opportunity when Root dropped Lahiru Thirimanne on three off Stuart Broad but from then on, with England failing to locate the swing that Southee gained here at the Westpac Stadium to take seven English wickets, it was all one-day traffic. Once Sangakkara joined Thirimanne the game was effectively over as the pair put on an unbeaten 210 after the loss of Tillekeratne Dilshan and only faltered when Thirimanne offered what looked like a simple chance on 98 but Moeen Ali did not even get a hand on it. It said everything about England’s plight. When Sangakkara, in his 401st one-day international, reached his 23rd century off just 70 balls Sri Lanka’s triumph was almost complete and England’s misery was acute. He really is a true great of the game and Surrey’s gain next summer will be Sri Lanka’s loss. England now slope off to Adelaide and face a long week of soul-searching before they meet Bangladesh. There is much to contemplate. Both in the immediate future and in the long-term in this form of the game.
England made  309 for 6 in their 50 overs which looked a good score .
But Sri Lanka lost just one wicket as they won with something to spare .
Lahiru Thirimanne and Kumar Sangakkara both scored centuries .
England must now beat Afghanistan and Bangladesh to progress .
גם כשאנגליה שמה על הלוח מה שנראה כמו ציון מאתגר, הם עדיין מורחים הצידה בקלות מזלזלת. לא בפעם הראשונה במונדיאל הזה הם נראו כמו בנים בעולם הגברים של קריקט חד יומי מודרני. סרי לנקה, עם קומאר סנגקארה השולט בקדמת הבמה, השייטה ליעד שלה של 310 כאן בצורה כל כך קלה עד כדי גיחוך, עד שאנגליה נראתה רחוקה ממש מהתחרות בטורניר הזה כמו כשהיא נראתה כשהיא נלחצה על ידי אוסטרליה וניו זילנד. זה מפחיד עד כמה אנגליה נראית רחוקה מהמתמודדים האמיתיים במונדיאל הזה, מדהים עד כמה היא נשארה מאחור בקריקט של 50 מעל מאז שהייתה צריכה לזכות בגביע האלופות לפני פחות משנתיים. סרטון גלול למטה כדי לצפות בנקודות השיא של גביע העולם בקריקט: אנגליה נגד סרי לנקה. קומאר סנגאקרה שורד סיכוי שנגמר נגד איאין מורגן וג'יימס אנדרסון האנגלי. סטיבן פין וג'יימס טיילור מראים את אכזבתם לאחר ההפסד השלישי של אנגליה בטורניר. להירו תירימאן (משמאל) וקומאר סנגקארה עזרו לסרי לנקה לנצח נוח על אנגליה. Thirimann משחק זריקה בדרך להבקיע מאה כאשר סרי לנקה עשתה עבודה קלה מהכדורים של אנגליה. תירימאן כמעט כורע על ברך במהלך הדפיקה שלו כשהוא חוגג עם סאנגקרה (מימין) אנגליה עדיין צריכה להגיע לרבע הגמר - וזה כשלעצמו אומר לך את כל מה שאתה צריך לדעת על הפורמט הפגום של הטורניר הזה - אבל זה פשוט נראה עניין של זמן עד שיוציאו אותם מהאומללות וישלחו אותם הביתה. המציאות הבולטת היא שהם צריכים לנצח את בנגלדש ואפגניסטן בשני משחקי הקבוצה האחרונים שלהם כדי לעלות לשמינית הגמר, ולמרות שהם עדיין צריכים לעשות את זה, זה פנטסטי לצפות מהם להביס מישהו חשוב. אנגליה צריכה כעת לנצח את חמשת המשחקים הבאים שלה כדי להרים את גביע העולם כאשר היא ניצחה רק בשבעה מתוך 24 המשחקים הבינלאומיים האחרונים שלה. אפילו זכייה בשניים בהקפצה הוכיחה את עצמם מעבר להם בזמן הזה, שלא לדבר על חמש. כמו תמיד, התקווה היא שמביאה אותך. כשאנגליה קלעה 309 לשישה, הם נראו פייבוריטים באצטדיון ווסטפאק שבו טים סאות'י הרס אותם בתנופה כשהיו כאן בפעם האחרונה רק לפני תשעה ימים. אבל זה היה כדי להתעלם מהאיכות והניסיון העצום של החבטות בסרי לנקה. הם ניצחו את אנגליה בכל הפורמטים בקיץ שעבר והיכו אותם בסדרה של יום אחד לפני חג המולד. כאן הם אישרו את עליונותם עם תצוגה מופתית של חבטות של יום אחד כדי להשתולל הביתה עם 16 כדורים ותשעה שערים. אנגליה פשוט מעולם לא נראתה כמו להכיל או לבטל אותם. אנגליה, נואשת שלא יראו שהיא חותכת ומשתנה שוב, שמרה אמונים לגארי באלאנס אבל הוא נראה אפילו יותר חלוד ועצבני מאשר בשלושת הכישלונות הקודמים שלו וזה לא היה מפתיע כשהוא נפל בזול שוב. אנגליה נחושה בדעתו שבאלאנס, שממוצע של מעל 50 בקריקט מקומי ליום אחד, יכול להיות אפקטיבי במשחק של 50 מעל לא פחות מאשר בקריקט מבחן, אבל הבעיה היא שהוא מנסה לבסס את עצמו במהלך גביע העולם. ג'יימס טיילור מפיל תפיסה על הגבול כשאנגליה לא הצליחה לבנות על התוצאה שלה בוולינגטון. קפטן אנגליה, איאין מורגן, נותר עם הרבה מה להרהר אחרי שספג את התבוסה השלישית שלו במונדיאל. סנגקר וחברו לקבוצה Thirimane לוחצים ידיים עם מורגן לאחר תשעה שערים של סרי לנקה. זהו עוד כתב אישום נגד האסטרטגיה ארוכת הטווח של אנגליה ליום אחד שהם זרקו את באלאנס לצד הזה ערב המונדיאל ונראה שאין להם ברירה אלא לזרוק אותו שוב. אם אלכס היילס, שאנגליה נראית כל כך מסרבת לבחור, לא ישחק בשבוע הבא מול בנגלדש באדלייד, אז הוא באמת צריך להתייאש מאי פעם לפרוץ לקבוצה של 50 השחקנים. אנגליה פתחה נהדר, והגיעה ל-62 אחרי תשעה מחזורים, אבל היא נתקלה בבעיה כשהיא נקטה בהרגל הישן שלה להתגבש באמצע האוברות כשאיבדה את מוין עלי, באלאנס ואיאן בל תוך 11 מחזורים. זה אולי נראה קשה לבקר את אנגליה כשהיא בסופו של דבר קלעה יותר מ-300, אבל המשחק בן היום התקדם כל כך מהר שאתה פשוט לא יכול להרשות לעצמך להבקיע ב-4 מעל ל-10 מחזורים כמו שאנגליה עשתה כאן. את הקצב הגביר השורש המרשים, שיש לו את הכישרון הזה של להרכיב מאות כדור בקריקט של יום אחד לפני שהגביר אותו עם סוג של זריקות מאולתרות ומרחיבות שהפכו פשוט אינטגרליות. זה היה כשג'יימס טיילור הצטרף לרוט, ואז כשג'וס באטלר סוף סוף שוחרר לארבעת המחזורים האחרונים, אפשר היה לראות עתיד שבו אנגליה באמת תוכל להתחרות בבנים הגדולים. שורש, שירד ב-17 בהחלקה על ידי מהלה ג'יאווארדנה, היה מעולה בהשגת 121 מ-108 כדורים, עם שתי שישיות, כאשר אנגליה האיצה מול קצת באולינג חסר משמעת, 164 לאחר 20 ההפרשים האחרונים, 106 מ-10 האחרונים. לפחות נקודת אור אחת עבור אנגליה כשנגח 121 מ-108 כדורים כולל שתי שישיות. רוט חוגג עם חברו לקבוצה ג'יימס טיילור לאחר שהגיע למאה שנה נגד סרי לנקה. היורקשיירמן המרשים הוא האנגלי הצעיר ביותר, בגיל 24, שכבש מאה של גביע העולם ועליו נחו כל כך הרבה תקוות במהלך 10 השנים הבאות בכל צורות הקריקט. הוא יהיה הקפטן בשלושת הצורות תוך זמן קצר. ת'ארה פררה האומלל נעלם ל-25 מהמעלה ה-45 ולאחר מכן נפגע לגבול נוסף כאשר נאלץ להשלים יתרה עבור ראנגנה הראת' כאשר הוא נפגע באצבעו על ידי באטלר. באטלר נגח בעצמו את הכדור הראשון כאשר סדרן מגעיל של לאסית' מאלינגה חבטה לתוך הקסדה שלו, אבל הוא החזיר לעצמו את הכושר שלו ופגע ב-39 מבריק למדי ללא הפסד מ-19 כדורים. אחד מהדברים הרבים שאנגליה צריכה לשפר בקריקט של יום אחד הוא לוודא שבאטלר יגיע למגרש הרבה יותר מוקדם. כאשר סורנגה לקמאל הודח מההתקפה לאחר כדורת, שתי הטלות גבוהות מלאות במעל סרי לנקה האחרון, עלתה לדעיכה והיא נאלצה להשתמש בחמישה כדורים כדי למסור את 13 הכדורים האחרונים של האינינג. אוהדי סרי לנקה היו בקול מלא כשראו את הצד שלהם מקל על הניצחון על אנגליה. מורגן מדבר עם הבולרים סטיבן פין וג'יימס אנדרסון בזמן שאנגליה נאבקה מול סרי לנקה. סיכוי שמן. לאנגליה אולי הייתה ההזדמנות שלה כאשר רוט הוריד את להירו ת'ירימאן בשלשה מול סטיוארט ברוד, אבל מכאן ואילך, כשאנגליה לא הצליחה לאתר את הנדנדה שסאות'י השיגה כאן באצטדיון ווסטפאק כדי לקחת שבעה שערים אנגליים, הכל היה תנועה של יום אחד. ברגע שסנגקארה הצטרפה לתירימאן, המשחק הסתיים למעשה כשהצמד העלה 210 ללא הפסד לאחר ההפסד של טילקרטנה דילשאן ורק דשדש כשתירימאן הציע מה שנראה כמו הזדמנות פשוטה ב-98, אבל מוין עלי אפילו לא קיבל יד על זה. זה אמר הכל על מצוקתה של אנגליה. כשסנגקארה, במשחק הבינלאומי ה-401 שלו ביום אחד, הגיע למאה ה-23 שלו אחרי 70 כדורים בלבד, הניצחון של סרי לנקה היה כמעט מוחלט והסבל של אנגליה היה חריף. הוא באמת גדול של המשחק והרווח של סארי בקיץ הבא יהיה הפסד של סרי לנקה. אנגליה צועדת כעת לאדלייד ומתמודדת עם שבוע ארוך של חשבון נפש לפני שהם פוגשים את בנגלדש. יש הרבה מה להרהר. גם בעתיד המיידי וגם בטווח הארוך בצורת המשחק הזו.
אנגליה סיפקה 309 ל-6 ב-50 המחזורים שלה, שנראו ציון טוב.
אבל סרי לנקה איבדה רק שער אחד כשהיא ניצחה עם משהו פנוי.
Lahiru Thirimane ו- Kumar Sangakkara שניהם כבשו מאות שנים.
אנגליה חייבת כעת לנצח את אפגניסטן ובנגלדש כדי להתקדם.