Super Saturday certainly lived up to its name as the final three games of the RBS 6 Nations served up a veritable try-fest in Rome, Edinburgh and London. Wales and England’s efforts proved in vain as Ireland claimed their second title in succession thanks to their 30-point drubbing of Scotland in Murrayfield. Following a frantic finale, Sportsmail’s Rory Keane points out six things we learned from this year’s championship. Ireland's players celebrate with the Six Nations trophy at Murrayfield after being crowned champions . Attitude is everything . After four rounds of claustrophobic, defence-orientated rugby – the floodgates opened up on the final day of the 2015 RBS 6 Nations. Plenty has been said in recent weeks about the state of the modern game. Kick-chasing, rush defences and negative tactics have led to some turgid contests in this season’s tournament. Tries and big points totals were the order of the day on Saturday, however, and what a difference it made to all three contests as Wales, Ireland and England threw everything into their late title bids. Running rugby, offloads and daring play were on display across Europe as Ireland did enough to claim the trophy. The game doesn’t need to change; it’s just a question of mindset. Ben Youngs goes over the line to give England an early lead in their Six Nations clash with France . England have the firepower to match anyone on their day . England relied on their forward power to dig themselves out of a hole against Wales in the opening round, but it was the backs who rescued the contest against France…and almost secured the championship. In a frantic game of rugby played at breakneck speed - the likes of Ben Youngs, Jonathan Joseph and Jack Nowell tore the French defence to shreds. George Ford, aged just 22, looks the real deal at fly half and is developing a world class half back pairing with Youngs. All Ford needs now is a foil at inside centre to add width and a kicking option to England’s attack. Exeter Chiefs playmaker Henry Slade could very well be the answer to that conundrum. Stuart Lancaster’s side are by no means the finished article but if they can fuse their monstrous pack, efficient set-piece and exciting wide men together, they could be serious contenders for the William Webb Ellis trophy. England's Jack Nowell dives over the line to score Stuart Lancaster's side's second try . France remain an enigma locked in a riddle . Phillipe Saint-Andre has overseen another disappointing tournament for Les Bleus, but his side showed at Twickenham that they can certainly play when the mood takes them. Following four rounds of stuttering attacking play, Scott Spedding, Maxime Mermoz and Noa Nakaitaci ran amok at Twickenham. Sweeping backline moves, offloads and counter-attacking ballast; where was this French team hiding? A special mention for monstrous loosehead prop Vincent Debaty who tracked Nakaitaci’s weaving run to touch down in the left corner. It summed up France’s attitude on the day. Interestingly, France arrived in London boasting the meanest defence in the tournament only to then leak a flurry of tries. France remain an enigma, but one thing is certain, Saint-Andre has plenty of work to do if his side are to make any impression when they return to England for the big one in September. Noa Nakaitaci touches down for France at Twickenham to score a controversial try . The Green Machine will be hard to stop . Ireland bounced back from their setback against Wales with a powerful performance against the Scots. Joe Schmidt’s side went back to basics with their intelligent kicking game complemented by a strong set-piece and canny power plays. But Ireland also showed thay can attack with ball in hand and expanded their game to allow the attacking talents of Robbie Henshaw, Jared Payne and Tommy Bowe to flourish in the wide open spaces of Murrayfield. Ireland will have their detractors but back-to-back Six Nations titles speak for themselves. If Schmidt’s side can add some extra guile to their attacking game in the coming months, they will be serious contenders for the forthcoming World Cup. Jared Payne (left) celebrates scoring his try with Tommy Bowe and fly half Johnny Sexton (right) No 3 is the No 1 issue for Wales . Wales finished the tournament like a runaway train but Warren Gatland will have nightmares about the mincing his side’s scrum took against Ireland and Italy. The Welsh have some of the most devastating strike runners in the game in the form of George North, Jonathan Davies and Jamie Roberts while Sam Warburton had one of his best tournaments to date. Having all that talent out wide counts for nothing, however, if a solid platform is missing. Samson Lee’s long-term injury at tighthead has created a huge void for Gatland. Veteran Adam Jones insists his Test days are over but, if Gatland wants Wales to mount a serious challenge at the World Cup, he may have to swallow his pride and give Jones a call. Samson Lee's absence through injury has left a huge void in the Wales side . Rome has fallen . Saturday’s contest in Rome served up yet another final day capitulation from the Azzurri. This is becoming quite the habit for the tournament whipping boys. Wales were impressive but some of the Italian defence was laughable at times. There is no question that Italy’s presence has benefited the tournament greatly, but big improvements are needed going forward. Sergio Parisse is unquestionably world class but the Stade Francais No 8 has been carrying the burden of a nation for long enough. There are some grounds for optimism for Italy though with the likes of Luca Morisi and Leonardo Sarto showing glimpses of attacking potential throughout the tournament. Sergio Parisse grimaces as he leaves the pitch during the Six Nations i match between Italy and France .
Ireland were crowned Six Nations champions after beating Scotland .
England beat France but failed to win by enough points to finish top .
Here are six things we learned from this year's Six Nations championship .
סופר שבת בהחלט עמדה בשמה שכן שלושת המשחקים האחרונים של RBS 6 Nations היוו פסטיבל נסיון אמיתי ברומא, אדינבורו ולונדון. המאמצים של ויילס ואנגליה הוכחו לשווא כאשר אירלנד תבעה את התואר השני שלהן ברציפות הודות ל-30 הנקודות שלהן על סקוטלנד במוריפילד. לאחר סיום מטורף, רורי קין של Sportsmail מציין שישה דברים שלמדנו מהאליפות השנה. שחקני אירלנד חוגגים עם גביע שש האומות במוריפילד לאחר שהוכתרו לאלופים. גישה היא הכל . לאחר ארבעה סיבובים של רוגבי קלסטרופובי, מוכוון הגנה - שערי ההצפה נפתחו ביום האחרון של RBS 6 Nations 2015. הרבה נאמרו בשבועות האחרונים על מצב המשחק המודרני. רדיפה אחר בעיטות, הגנות מהירות וטקטיקות שליליות הובילו לכמה תחרויות סוערות בטורניר העונה. עם זאת, ניסיונות וסיכומי נקודות גדולים היו סדר היום בשבת, ואיזה הבדל זה עשה לשלושת התחרויות כאשר וויילס, אירלנד ואנגליה זרקו הכל להצעות התואר המאוחרות שלהן. רוגבי ריצה, הורדות ומשחק נועז הוצגו ברחבי אירופה, שכן אירלנד עשתה מספיק כדי לתפוס את הגביע. המשחק לא צריך להשתנות; זו רק שאלה של חשיבה. בן יאנגס עובר את הקו כדי להעניק לאנגליה יתרון מוקדם בעימות ששת האומות שלהם עם צרפת. לאנגליה יש את כוח האש להתאים לכל אחד ביום שלו. אנגליה הסתמכה על הכוח הקדמי שלה כדי לחפור את עצמה מהבור מול וויילס בסיבוב הפתיחה, אבל היו אלה האחוריים שהצילו את התחרות מול צרפת... וכמעט הבטיחו את האליפות. במשחק רוגבי תזזיתי ששיחק במהירות מסחררת - אנשים כמו בן יאנג, ג'ונתן ג'וזף וג'ק נואל קרעו את ההגנה הצרפתית לגזרים. ג'ורג' פורד, רק בן 22, נראה את הדבר האמיתי בחצי זבוב ומפתח זוגיות חצי גב ברמה עולמית עם יאנגס. כל מה שפורד צריך עכשיו זה רדיד במרכז הפנימי כדי להוסיף רוחב ואפשרות בעיטה להתקפה של אנגליה. הפליימייקר של אקסטר צ'יפס הנרי סלייד יכול מאוד להיות התשובה לחידה הזו. הצד של סטיוארט לנקסטר הוא בשום פנים ואופן לא הכתבה המוגמרת, אבל אם הם יצליחו למזג את החבילה המפלצתית, הסט היעיל והרחבים המלהיבים שלהם יחד, הם יכולים להיות מתמודדים רציניים על גביע וויליאם ווב אליס. ג'ק נואל האנגלי צולל מעל הקו כדי לכבוש את הניסיון השני של סטיוארט לנקסטר. צרפת נותרה חידה נעולה בחידה. פיליפ סן-אנדרה פיקח על טורניר מאכזב נוסף עבור Les Bleus, אבל החבורה שלו הראתה ב-Twickenham שהם בהחלט יכולים לשחק כשמצב הרוח לוקח אותם. לאחר ארבעה סיבובים של משחק התקפה מגמגם, סקוט סדינג, מקסים מרמוז ונועה נאקאיטאצ'י השתוללו בטוויקנהאם. מהלכי קו אחורי סוחפים, הורדות ונטל התקפות נגד; איפה הקבוצה הצרפתית הזאת התחבאה? אזכור מיוחד למסייע הרופף המפלצתי וינסנט דבאטי שעקב אחר ריצת האריגה של נאקאיטאצ'י כדי לגעת בפינה השמאלית. זה סיכם את הגישה של צרפת באותו היום. מעניין שצרפת הגיעה ללונדון כשהיא מתהדרת בהגנה הכי רעה בטורניר רק ואז הדלפה שלל ניסיונות. צרפת נותרה חידה, אבל דבר אחד בטוח, לסן-אנדרה יש הרבה עבודה לעשות אם הצד שלו יעשה רושם כלשהו כשיחזור לאנגליה למשחק הגדול בספטמבר. נועה נאקאיטאצ'י נוגעת בנבחרת צרפת בטוויקנהאם כדי להבקיע ניסיון שנוי במחלוקת. קשה יהיה לעצור את המכונה הירוקה. אירלנד חזרה מהכישלון שלה מול וויילס עם הופעה חזקה מול הסקוטים. החבורה של ג'ו שמידט חזרה לבסיס עם משחק הבעיטה האינטליגנטי שלהם משלים תבנית קבע חזקה ומשחקי כוח מתוחכמים. אבל אירלנד גם הראתה שהיא יכולה לתקוף עם כדור ביד והרחיבה את המשחק שלה כדי לאפשר לכשרונות ההתקפה של רובי הנשו, ג'ארד פיין וטומי בואו לפרוח במרחבים הפתוחים של מוריפילד. לאירלנד יהיו את המתנגדים שלה, אבל תארים גב אל גב ב- Six Nations מדברים בעד עצמם. אם החבורה של שמידט תוכל להוסיף קצת ערמה נוספת למשחק ההתקפה שלה בחודשים הקרובים, היא תהיה מועמדת רצינית למונדיאל הקרוב. ג'ארד פיין (משמאל) חוגג את הבקיע שלו עם טומי בואו והעוף חצי ג'וני סקסטון (מימין) מספר 3 הוא הנושא מספר 1 עבור וויילס. וויילס סיימה את הטורניר כמו רכבת בורחת, אבל לוורן גטלנד יהיו סיוטים על הקיצוץ שחטף קבוצתו מול אירלנד ואיטליה. לוולשים יש כמה מהרצים הרסניים ביותר במשחק בדמותם של ג'ורג' נורת', ג'ונתן דייויס וג'יימי רוברטס בעוד לסם וורברטון היה אחד הטורנירים הטובים ביותר שלו עד כה. עם זאת, כל הכישרון הזה בחוץ לא נחשב לחינם, אם חסרה פלטפורמה מוצקה. הפציעה ארוכת הטווח של שמשון לי בחוץ יצרה חלל עצום עבור גטלנד. אדם ג'ונס הוותיק מתעקש שימי המבחן שלו הסתיימו, אבל אם גטלנד רוצה שוויילס תעמוד באתגר רציני במונדיאל, ייתכן שהוא יצטרך לבלוע את הגאווה שלו ולתת לג'ונס להתקשר. היעדרותו של שמשון לי בגלל פציעה הותירה חלל עצום בנבחרת וויילס. רומא נפלה. התחרות בשבת ברומא סיימה עוד כניעה ביום האחרון מהאזורי. זה הופך להיות הרגל למדי עבור הנערים המצליפים בטורניר. ויילס הרשימה אבל חלק מההגנה האיטלקית היו מצחיקים לפעמים. אין ספק שהנוכחות של איטליה הועילה מאוד לטורניר, אבל נדרשים שיפורים גדולים בהמשך. סרחיו פאריס הוא ללא ספק ברמה עולמית, אבל ה-Stade Francais No 8 נושא את הנטל של אומה מספיק זמן. יש כמה סיבות לאופטימיות עבור איטליה אם כי אנשים כמו לוקה מוריסי ולאונרדו סרטו מראים הצצה לפוטנציאל התקפי לאורך הטורניר. סרחיו פאריס מעווה את פניו כשהוא עוזב את המגרש במהלך משחק ששת האומות הראשון בין איטליה לצרפת.
אירלנד הוכתרה לאלופת ששת האומות לאחר שניצחה את סקוטלנד.
אנגליה ניצחה את צרפת אך לא הצליחה לנצח בהפרש של מספיק נקודות כדי לסיים בראש.
הנה שישה דברים שלמדנו מאליפות ששת האומות השנה.