Worsening droughts in the Amazon - dubbed the 'lungs of the world' - are speeding up climate change, scientists have warned. Trees are absorbing up to a tenth less carbon dioxide from the atmosphere during droughts and the forests actually emit more carbon than they capture. The last dry spell in 2010 saw the forest release eight billion tonnes - as much as the annual emissions of China and Russia combined. Worsening droughts in the Amazon - dubbed the 'lungs of the world' - are speeding up climate change, scientists have warned. Pictured is an view of a river boat trapped on the Lago do Cristo Reis during one of the worst droughts ever recorded on October 21, 2005 in the Amazon region in Brazil . In an average year the basin absorbs about 1.5 billion tonnes of CO2 from the atmosphere but prolonged dry spells are due to become more common. The Oxford University study provides the first direct evidence of the rate at which individual trees in Earth's greatest rainforest 'inhale' carbon from the atmosphere during a severe dry spell. It found photosynthesis - the process by which trees convert the greenhouse gas into energy - slowed down by 10 per cent over six months. Dr Christopher Doughty said: 'Tropical rainforests have been popularly thought of as the 'lungs' of the planet. The latest findings published in Nature confirm fears that the days of the legendary rainforest curbing the impact of rising emissions could be coming to an end. A researcher is pictured here measuring tree diameters in Tambopata National Park, Peru, soon after the 2010 drought . 'Here we show for the first time during severe drought the rate at which they 'inhale' carbon through photosynthesis can decrease.' The 2005 drought in the Amazon was described as a 'once a century' event - but five years later an even worse one followed raising concerns about the region's capacity to continue soaking up carbon dioxide. The latest findings published in Nature confirm fears that the days of the legendary rainforest curbing the impact of rising emissions could be coming to an end. The 2010 drought saw the Amazon River at its lowest levels for half a century with several tributaries completely dry and more than 20 municipalities declaring a state of emergency. Both droughts were associated with unusually warm seas in the Atlantic Ocean off the Brazilian coast - the suspected result of manmade emissions - and suggesting drought years in the Amazon could become more common. Some computer models of climate change project more droughts across the region as the planet warms - and a diminishing capacity to absorb CO2. Last month, a Nasa satellite revealed the stunning link between the Sahara desert and the Amazon rainforest. For the first time it showed vast dust clouds travelling high in the atmosphere. Scientists have not only measured the volume of dust, they have also calculated how much phosphorus – remnant in Saharan sands from part of the desert's past as a lake bed – gets carried across the ocean from one of the planet's most desolate places to one of its most fertile. The data show that wind and weather pick up on average 182 million tons of dust each year and carry it past the western edge of the Sahara at longitude 15W. This volume is the equivalent of 689,290 semi trucks filled with dust. The dust then travels 1,600 miles across the Atlantic Ocean, though some drops to the surface or is flushed from the sky by rain. Near the eastern coast of South America, at longitude 35W, 132 million tons remain in the air, and 27.7 million tons – enough to fill 104,908 semi trucks – fall to the surface over the Amazon basin. About 43 million tons of dust travel farther to settle out over the Caribbean Sea, past longitude 75W. The three year study measured the growth and photosynthesis rates of trees at 13 rainforest plots of up to 500 trees across Brazil, Peru and Bolivia - comparing those affected by the strong drought of 2010 with unaffected plots. The Amazon drought of 2010 occurred right in the middle of the study but only affected some parts of Amazonia. Researchers found that while the rate of photosynthesis was constant among trees on plots unaffected by drought, rates on the six drought-affected plots dropped significantly - as compared with before the 2010 drought. There was up to a trebling in some sites in numbers of trees dying in the years after the drought - making them no longer available to absorb CO2 from the air. Dr Doughty said: 'This decreased uptake of carbon does not decrease growth rates but does mean an increase in tree deaths. 'As trees die and decompose the concentrations of carbon dioxide in the atmosphere will increase - potentially speeding up climate change during tropical droughts.' The results support the findings of a paper published last year in Nature published last year based on aircraft data. Professor Yadvinder Malhi added: 'These plots are our canaries in the climate change coal mine. As this study demonstrates they can give us important early insight into the actual mechanisms of how these complex forests are responding to extreme climates. 'Only through painstaking monitoring, like this, can we hope to understand and realistically model and predict the two-way interactions between climate change and the biosphere.'
Trees absorb a tenth less CO2 from the atmosphere during droughts .
2010 dry spell saw forest release 8 billion tonnes of carbon dioxide .
This is as much as annual emissions of China and Russia combined .
Trees may be channelling more limited energy reserves into growth .
החמרה בבצורת באמזונס - שכונתה 'ריאות העולם' - מאיצה את שינויי האקלים, הזהירו מדענים. עצים סופגים עד עשירית פחות פחמן דו חמצני מהאטמוספירה במהלך בצורת והיערות למעשה פולטים יותר פחמן ממה שהם לוכדים. תקופת היובש האחרונה ב-2010 הפכה את היער לשחרר שמונה מיליארד טון - כמו הפליטות השנתיות של סין ורוסיה ביחד. החמרה בבצורת באמזונס - שכונתה 'ריאות העולם' - מאיצה את שינויי האקלים, הזהירו מדענים. בתמונה נשקף נוף של סירת נהר שנלכדה ב-Lago do Cristo Reis במהלך אחת הבצורות הקשות ביותר שתועדו אי פעם ב-21 באוקטובר 2005 באזור האמזונס בברזיל. בשנה ממוצעת האגן סופג כ-1.5 מיליארד טונות של CO2 מהאטמוספרה, אך תקופות יובש ממושכות אמורות להיות נפוצות יותר. המחקר של אוניברסיטת אוקספורד מספק את העדות הישירה הראשונה לקצב שבו עצים בודדים ביער הגשם הגדול ביותר של כדור הארץ 'שואפים' פחמן מהאטמוספירה במהלך תקופת יובש חמורה. הוא מצא את הפוטוסינתזה - התהליך שבו עצים ממירים את גז החממה לאנרגיה - הואטה ב-10% במשך שישה חודשים. ד"ר כריסטופר דוטי אמר: "יערות גשם טרופיים נחשבו בדרך כלל כ"ריאות" של כדור הארץ. הממצאים האחרונים שפורסמו ב-Nature מאששים את החשש שימי יער הגשם האגדי שבלום את השפעת הגדלת הפליטות עלולים להגיע לקיצו. חוקר מצולם כאן מודד קוטרי עצים בפארק הלאומי טמבופאטה, פרו, זמן קצר לאחר הבצורת של 2010. "כאן אנו מראים לראשונה במהלך בצורת קשה את הקצב שבו הם 'שואפים' פחמן באמצעות פוטוסינתזה יכולים לרדת." הבצורת של 2005 באמזונס תוארה כאירוע של 'פעם במאה' - אך חמש שנים לאחר מכן, אירוע חמור עוד יותר, הביא לחששות לגבי יכולתו של האזור להמשיך ולספוג פחמן דו חמצני. הממצאים האחרונים שפורסמו ב-Nature מאששים את החשש שימי יער הגשם האגדי שבלום את השפעת הגדלת הפליטות עלולים להגיע לקיצו. הבצורת של 2010 ראתה את נהר האמזונס ברמות הנמוכות ביותר מזה חצי מאה עם כמה יובלים יבשים לחלוטין ויותר מ-20 עיריות הכריזו על מצב חירום. שתי הבצורת היו קשורות לים חמים בצורה יוצאת דופן באוקיינוס ​​האטלנטי מול חופי ברזיל - התוצאה החשודה של פליטות מעשה ידי אדם - ומרמזת ששנות בצורת באמזונס עשויות להפוך לנפוצות יותר. כמה מודלים ממוחשבים של שינויי אקלים מציגים יותר בצורת ברחבי האזור עם התחממות כדור הארץ - ויכולת הולכת ופוחתת לספוג CO2. בחודש שעבר, לוויין נאסא חשף את הקשר המדהים בין מדבר סהרה ליער הגשם של האמזונס. בפעם הראשונה הוא הראה ענני אבק עצומים נעים גבוה באטמוספירה. מדענים לא רק מדדו את נפח האבק, הם גם חישבו כמה זרחן - שריד בחולות הסהרה מחלק מעברו של המדבר כקרקעית אגם - נישא על פני האוקיינוס ​​מאחד המקומות השוממים ביותר בכוכב הלכת לאחד מהמקומות שלו. הכי פורה. הנתונים מראים כי הרוח ומזג האוויר קולטים בממוצע 182 מיליון טונות של אבק מדי שנה ומעבירים אותו מעבר לקצה המערבי של הסהרה בקו אורך 15W. נפח זה שווה ערך ל-689,290 משאיות למחצה מלאות באבק. האבק עובר אז 1,600 קילומטרים על פני האוקיינוס ​​האטלנטי, אם כי כמה טיפות אל פני השטח או נשטף מהשמים בגשם. ליד החוף המזרחי של דרום אמריקה, בקו אורך 35W, נותרו 132 מיליון טון באוויר, ו-27.7 מיליון טון - מספיק כדי למלא 104,908 משאיות למחצה - נופלים אל פני השטח מעל אגן האמזונס. כ-43 מיליון טון אבק נוסע רחוק יותר כדי להתמקם מעל הים הקריבי, מעבר לקו אורך 75W. המחקר של שלוש שנים מדד את שיעורי הצמיחה והפוטוסינתזה של עצים ב-13 חלקות יער גשם של עד 500 עצים ברחבי ברזיל, פרו ובוליביה - בהשוואה לאלו שהושפעו מהבצורת החזקה של 2010 עם חלקות לא מושפעות. בצורת האמזונס של 2010 התרחשה ממש באמצע המחקר אך השפיעה רק על חלקים מסוימים של אמזוניה. חוקרים מצאו שבעוד שקצב הפוטוסינתזה היה קבוע בין עצים בחלקות שלא הושפעו מבצורת, השיעורים בשש החלקות שנפגעו בבצורת ירדו באופן משמעותי - בהשוואה לפני הבצורת של 2010. בחלק מהאתרים נרשמה עד פי שלושה במספר העצים שמתו בשנים שלאחר הבצורת - מה שגרם להם לא להיות זמינים יותר לקליטת CO2 מהאוויר. ד"ר דוטי אמר: "הספיגה המופחתת הזו של פחמן אינה מפחיתה את קצבי הגדילה, אלא אומרת עלייה במוות של עצים. "כאשר עצים מתים ומתפרקים, ריכוזי הפחמן הדו-חמצני באטמוספרה יגדלו - עלול להאיץ את שינויי האקלים במהלך בצורת טרופית." התוצאות תומכות בממצאים של מאמר שפורסם בשנה שעברה ב-Nature שפורסם בשנה שעברה בהתבסס על נתוני מטוסים. פרופסור ידבינדר מלחי הוסיף: "החלקות הללו הן הכנריות שלנו במכרה הפחם לשינויי אקלים. כפי שהמחקר הזה מדגים, הם יכולים לתת לנו תובנה מוקדמת חשובה לגבי המנגנונים האמיתיים של איך היערות המורכבים האלה מגיבים לאקלים קיצוני. "רק באמצעות ניטור קפדני, כמו זה, נוכל לקוות להבין ולחזות באופן מציאותי את האינטראקציות הדו-כיווניות בין שינויי האקלים והביוספירה."
עצים סופגים עשירית פחות CO2 מהאטמוספירה במהלך בצורת.
תקופת היובש ב-2010 שחררה יער 8 מיליארד טונות של פחמן דו חמצני.
זה כמו הפליטות השנתיות של סין ורוסיה ביחד.
עצים עשויים לתעל עתודות אנרגיה מוגבלות יותר לצמיחה.