The stampede by rugby’s dinosaurs to defend that monstrous Courtney Lawes tackle against France as perfectly legal has been as alarming as the potentially back-breaking hit itself. The stamp by Steven Gerrard against Manchester United was no more than a petulant irritant which threatened no real damage but he was rightly sent off and roundly castigated by football at large. The rugby snobs are fond of saying that that football is a game for gentlemen played by thugs. Not so when seen in the context of Mr Gerrard’s words of contrition for a rare blood-rush late in his honourable career. England lock Courtney Lawes made a bonecrunching hit on France fly-half Jules Plisson . Lawes crumples Plisson in the aftermath of his monstrous tackle on the French fly half . Steven Gerrard stamped on Ander Herrera's right leg shortly after coming on at the start of the second half . Gerrard walks off the Anfield pitch in what was his last appearance against Man United in a Liverpool shirt . Jeff Powell’s piece has provoked much debate, including the above tweet from Lawes himself... They also like to say that rugby is a game for thugs played by gentlemen. Not with the malevolent Mr Lawes around. Gerrard sought forgiveness from his team-mates and fans for how his stupidity left it impossible for Liverpool to avoid Sunday’s critical Premier League defeat. There has been no apology from Lawes for a violent act 24 hours earlier which cast a pall over an otherwise heroic England victory, which came close to snatching an improbable Six Nations Championship. The general reaction at Anfield was concern that an idol may have dented his legacy a little in one of his last big matches in this country. At Twickenham even the low-swinging charioteers gasped in horror as Lawes came close to cutting in two French fly half Jules Plisson. Lawes has talked in the past about the beneficial impact for his teams of ‘the big hit.’ That offers a disturbing insight into his view of sport and the spirit in which it should be played. Perhaps he feels no need to explain himself this week because so many others were only too eager to do it for him. Referee Nigel Owens and his video-reviewing assistant agreed that the Lawes’ tackle was within the regulations. A livid Yoann Maestri pushed Lawes in the face and grapples with the England man following his challenge . Lawes and Maestri continue their disagreement on their feet as matters threaten to boil over . The majority of the rugby fraternity gave vent to their customary splutterings about this being ‘a man’s game.’ Not when you blind-side an opponent after he has passed the ball. The officials and the executives who are responsible for rugby were of a consensus that Lawes was already committed to the tackle so therefore he was not late enough to justify a red card. But did he really have to go through with it at such ferocious velocity? Was it vindictive or mere happenstance? Lawes is not telling us but if it had happened in a street outside the stadium police may well have been called to investigate if there were grounds for an assault charge. The rugby authorities – with the exception of the French who are asking for the on-the-spot not guilty verdict to be reviewed – are saying he did nothing wrong. Well, if that tackle was lawful then it explains why so many parents are discouraging their kids from playing this game. Herrera gestures and points at Gerrard as the Liverpool midfielder reacts following the challenge . Gerrard looks dejected after seeing red just 38 seconds after coming on for Liverpool at Anfield . If it is OK for a young man of average build like Plisson to be hit so hard by a giant that his head is shaken around like that of a rag doll before slamming against the ground, then what chance the campaign we at Sportsmail are leading for the reforms needed to prevent concussive head injuries? If the supply of youngsters dries up, rugby’s future will be bleak indeed. As for Lawes, he has past form. England internationals Charlie Hodgson and Owen Farrell and another French cap, Morgan Parra, are among a lengthening list of creative fly-halves who have been hammered – and in some cases injured – by trade-mark batterings from Lawes. The video of his brain-rattling of Plisson has gone viral and there is a danger of his hits becoming cult viewing. Now this is a contact game. The physical element is fundamental, while the strength and courage of the combatants are very much part of its appeal. But there has to be a limit. This is sport, not war. Football has a lot to learn from rugby about acceptance of decisions and respect for referees. But education is a two-way street. Come the crunches, football officials can take into account not only the force of the impact but the intent. Plisson continued to play after his mauling by Lawes and comes up against Luther Burrell here . England and France captains Chris Robshaw and Thierry Dusautoir listen to referee Nigel Owens . Was Lawes well-intentioned towards Plisson, who played even more poorly thereafter although going beyond the call of duty in carrying on? As the decision to let Lawes remain on the pitch came down he gave me the smug impression of someone who had got away with another one. No doubt it is asking too much for England to leave out the man they call their Enforcer. But they could come to regret not taking that decision if he does something similar in the World Cup later this year, the officials are less forgiving and they find themselves down to 14 men against the All Blacks. As power becomes ever more important than flair in rugby, so big men like Lawes bulk up even more muscle. And his own team-mates talk with increasing awe of how he targets the fly-halves he dwarfs. Legal or not Mr Lawes, try picking on someone your own size. Gareth Bale is reportedly determined to confound his enemies in Spain, win over his critics at Madrid and go on to prove himself a Real Galactico. All in preference to a £75 million transfer to Manchester United, Chelsea or Manchester City . Good for him. If he were to take even more money and run for home, it is unlikely greatness would ever become him. Gareth Bale is going through a fallow patch in his second year in the Spanish capital .
Lawes blind-sided the French fly half when the ball was gone .
Referee Nigel Owens and his video-reviewing assistant agreed that the Lawes’ tackle was within the regulations .
If it had happened in a street outside the stadium police may well have been called to investigate if there were grounds for an assault charge .
Steven Gerrard stamped on Ander Herrera and was sent off. He subsequently apologised to his team-mates and fans .
There has been no apology from Lawes for a violent act which cast a pall over an otherwise heroic England victory .
הדריסה של הדינוזאורים של הראגבי כדי להגן על ההתמודדות המפלצתית של קורטני לאוס נגד צרפת כחוקית לחלוטין הייתה מדאיגה כמו המכה שעלולה לשבור את הגב עצמה. החותמת של סטיבן ג'רארד נגד מנצ'סטר יונייטד הייתה לא יותר ממעצבן עצבני שלא איים על נזק של ממש, אבל הוא הורחק בצדק והוטל עליו עונש גס על ידי הכדורגל בכללותו. סנובי הרוגבי אוהבים לומר שכדורגל הוא משחק לג'נטלמנים ששיחקו על ידי בריונים. לא כך כאשר רואים אותו בהקשר של דברי החרטה של ​​מר ג'רארד על התקפי דם נדירים בסוף הקריירה המכובדת שלו. המנעול האנגלי קורטני לאוס עשה מכה עצומה על ג'ול פליסון, נבחרת צרפת. לואס מקמט את פליסון לאחר ההתמודדות המפלצתית שלו על חצי הזבוב הצרפתי. סטיבן ג'רארד טבע על רגלו הימנית של אנדר הררה זמן קצר לאחר שנכנס בתחילת המחצית השנייה. ג'רארד יורד מהמגרש של אנפילד במה שהייתה הופעתו האחרונה מול מאן יונייטד בחולצה של ליברפול. הקטע של ג'ף פאוול עורר ויכוחים רבים, כולל הציוץ הנ"ל של לווס עצמו... הם גם אוהבים לומר שרוגבי הוא משחק לבריונים ששיחקו על ידי ג'נטלמנים. לא עם מר לאוס הרשע בסביבה. ג'רארד ביקש סליחה מחבריו ומאוהדיו על איך הטיפשות שלו השאירה את זה בלתי אפשרי עבור ליברפול להימנע מהתבוסה הקריטית של הפרמיירליג ביום ראשון. לאוס לא התנצלה על מעשה אלים 24 שעות קודם לכן, שהטיל זימה על ניצחון אנגליה הרואי אחרת, שהתקרבה לחטוף אליפות שש האומות. התגובה הכללית באנפילד הייתה חשש שאליל אולי פגע קצת במורשתו באחד מהמשחקים הגדולים האחרונים שלו במדינה הזו. ב-Twickenham אפילו המרכבות הנמוכות התנשפו באימה כאשר לואס התקרב לחתוך שני זבובים צרפתיים ז'ול פליסון. לאוס דיבר בעבר על ההשפעה המיטיבה של 'הלהיט הגדול' לקבוצות שלו. זה מציע תובנה מטרידה לגבי השקפתו על הספורט והרוח שבה צריך לשחק אותו. אולי הוא לא מרגיש צורך להסביר את עצמו השבוע כי כל כך הרבה אחרים היו להוטים לעשות את זה בשבילו. השופט נייג'ל אוונס ועוזרו לביקורת הווידאו הסכימו שההתמודדות של לואס הייתה במסגרת התקנות. יואן מאסטרי הזועם דחף את לווס בפנים ומתחבט עם האיש האנגלי בעקבות האתגר שלו. Lawes ומאסטרי ממשיכים את חילוקי הדעות שלהם על רגליהם כשהעניינים מאיימים לרתוח. רוב אחוות הרוגבי נתנו פורקן להתפרצויות המקובלות שלהם לגבי זה שהוא 'משחק של גבר'. לא כאשר אתה מעביר את הכדור לידיים עיוורת. הפקידים והמנהלים שאחראים על הרוגבי היו בעלי קונצנזוס שלוז כבר היה מחויב להתמודדות ולכן הוא לא איחר מספיק כדי להצדיק כרטיס אדום. אבל האם הוא באמת נאלץ לעבור את זה במהירות כה אכזרית? האם זה היה נקמני או סתם מקרה? לאוס לא מספר לנו, אבל אם זה היה קורה ברחוב מחוץ לאצטדיון, ייתכן שהמשטרה נקראה לחקור אם יש עילה להאשמת תקיפה. רשויות הרוגבי - למעט הצרפתים שמבקשים לבחון את פסק הדין במקום - טוענים שהוא לא עשה שום דבר רע. ובכן, אם ההתמודדות הזו הייתה חוקית אז זה מסביר למה כל כך הרבה הורים מרתיע את הילדים שלהם לשחק במשחק הזה. הררה מחוות ומצביע על ג'רארד בזמן שקשר ליברפול מגיב בעקבות האתגר. ג'רארד נראה מדוכדך לאחר שראה אדום רק 38 שניות לאחר שנכנס לליברפול באנפילד. אם זה בסדר שאדם צעיר בעל מבנה גוף ממוצע כמו פליסון נפגע כל כך חזק על ידי ענק עד שראשו נענע כמו של בובת סמרטוט לפני שהוא נחבט באדמה, אז מה הסיכוי שהקמפיין שלשמו בספורטסמייל מובילים הרפורמות הדרושות למניעת פגיעות ראש מוחיות? אם היצע הצעירים יתייבש, עתידו של הרוגבי יהיה עגום. לגבי לאוס, יש לו צורת עבר. שחקני נבחרת אנגליה צ'ארלי הודג'סון ואוון פארל ועוד כיפה צרפתית, מורגן פארה, נמנים עם רשימה מתארכת של חצאי זבוב יצירתיים שנפגעו - ובמקרים מסוימים נפצעו - על ידי חבטות סימן מסחרי מ-Laws. הסרטון של רעש המוח שלו של פליסון הפך ויראלי ויש סכנה שללהיטיו יהפכו לצפייה בכת. עכשיו זה משחק מגע. היסוד הפיזי הוא בסיסי, בעוד הכוח והאומץ של הלוחמים הם חלק מאוד מהמשיכה שלו. אבל חייב להיות גבול. זה ספורט, לא מלחמה. לכדורגל יש הרבה מה ללמוד מרוגבי על קבלת החלטות וכבוד לשופטים. אבל החינוך הוא דו-סטרי. בבוא הלחיצות, פקידי כדורגל יכולים לקחת בחשבון לא רק את עוצמת ההשפעה אלא את הכוונה. פליסון המשיך לשחק לאחר ההרס שלו על ידי לאוס ומתמודד עם לותר בורל כאן. קפטני אנגליה וצרפת כריס רובשו ותיירי דוסאוטויר מקשיבים לשופט נייג'ל אוונס. האם לאוס היה בעל כוונות טובות כלפי פליסון, ששיחק אפילו גרוע יותר לאחר מכן, למרות שהוא עשה מעבר למטרת החובה? כשההחלטה לתת ללוס להישאר על המגרש ירדה, הוא עשה לי רושם זחוח של מישהו שברח עם עוד אחד. אין ספק שזה דורש יותר מדי מאנגליה להשאיר בחוץ את האיש שהם מכנים ה-Enforcer שלהם. אבל הם עלולים להתחרט על שלא קיבלו את ההחלטה הזו אם הוא יעשה משהו דומה במונדיאל מאוחר יותר השנה, הגורמים הרשמיים פחות סלחנים והם מוצאים את עצמם עד 14 שחקנים מול האול בלאקס. ככל שהכוח הופך להיות חשוב יותר מהכישרון בראגבי, כך גברים גדולים כמו לווס מגבשים עוד יותר שרירים. וחבריו לקבוצה מדברים ביראה גוברת על האופן שבו הוא מכוון את חצאי הזבוב שהוא מתגמד. חוקי או לא, מר לאוס, נסה לבחור מישהו במידה שלך. גארת' בייל נחוש בדעתו לבלבל את אויביו בספרד, לנצח את מבקריו במדריד ולהמשיך להוכיח את עצמו כגלאקטיקו של ריאל. הכל בעד העברה של 75 מיליון פאונד למנצ'סטר יונייטד, צ'לסי או מנצ'סטר סיטי. יופי לו. אם הוא היה לוקח עוד יותר כסף ורץ הביתה, לא סביר שגדולה תהפוך לו אי פעם. גארת' בייל עובר תיקון בשנתו השנייה בבירת ספרד.
לואס עיוור את מחצית הזבוב הצרפתי כשהכדור נעלם.
השופט נייג'ל אוונס ועוזרו לביקורת הווידאו הסכימו שההתמודדות של לואס הייתה במסגרת התקנות.
אם זה היה קורה ברחוב מחוץ לאצטדיון, ייתכן שהמשטרה נקראה לחקור אם יש עילה להאשמת תקיפה.
סטיבן ג'רארד טבע על אנדר הררה והורחק. לאחר מכן הוא התנצל בפני חבריו לקבוצה ומעריציו.
לא הייתה התנצלות מ-Loes על מעשה אלים שהטיל חרפה על ניצחון אנגליה הרואי אחרת.