William Tallon was more than just the Queen Mother’s favourite servant. He rose from impoverished beginnings to become her confidant and close friend. As the first part of a remarkable new biography revealed last week, Tallon was also a predatory homosexual who breached Royal security by bringing young men back to Clarence House at night. And he made powerful enemies. Here, in the final extract of Backstairs Billy, we reveal that courtiers took their revenge by banishing him from the Queen Mother’s side, shamefully disregarding her wish that he should be allowed to live at Clarence House for the rest of his life. And whatever became of his meticulous diary, the ‘black book’ of life with the Royals? So close: Billy with the Queen Mother on her 88th birthday in 1988 (right). He cuts a lonely figure in 2003 (left), a year after her death . Within days of Billy Tallon’s death in November 2007, a small group of men were seen entering his flat in Kennington, South London. All Billy’s possessions were boxed up and put in storage. There is no proof that things went missing, but the speed with which events occurred shocked his friends, one of whom said: ‘It was all very odd. Would you expect your former employer to visit your house and go through your things? We don’t know for sure, but that’s what we think happened – the Royal household had sent a team to go through Billy’s possessions before they were sold...’ Billy Tallon would tell anyone who listened that the Queen Mother had promised him that his little gatehouse cottage at Clarence House would be his home for life. ‘I thought she had left instructions to that effect but I could hardly ask her to put it in writing to me,’ he said. ‘I suppose I was rather naive in thinking that a letter would survive if it meant everyone had to put up with me for a few more years. In some ways they were quite ruthless, you know.’ Rumours: Billy said he knew Princess Diana was having affairs while still married to Prince Charles . Some months after the Queen Mother’s death in March 2002, Billy received a short letter telling him that Gate Lodge had to be vacated. The deadline gave him little time, but he obediently packed his things and left. There was no leaving party, no letter of thanks, no formal goodbye. An official made sure he was out on time. Billy didn’t find his new life easy. His 51 years of service had given him no time to learn how to live in the evenings and at weekends. For years he had organised lunches and dinners for the Queen Mother, but he had never had to make his own meals. Now his life of privilege was over: he shambled along to the shops like any other elderly single man. He began to eat irregularly and sometimes not at all. He was also shocked at the cost of a good bottle of wine. Billy had developed a taste for the finer things in life and he was suddenly cut off from them all. But there were compensations. Billy was an amusing man with a remarkable history and he was invited to an endless series of parties, which gave him a faint glow of the life he had once enjoyed with the Queen Mother. ‘I go to these things because I find it so difficult to be on my own,’ he confessed. ‘I enjoy the parties, but would happily give them up if I could go back to my old life.’ Billy spent night after night in his local pub, The Dog House, where he would get drunk and invite all and sundry back to the flat – anything was better than being alone. A friend recalled: ‘Billy sometimes went into terrible glooms that were alleviated only by alcohol. It was a habit he had got into at Clarence House. Alcohol restored some of his charm, his confidence and his wit. But the fact he was no longer drinking the finest wines in the finest company – as he saw it – took a lot of getting used to and he never really managed it.’ Despite being regaled as the grand old man of Royal service, his friends say that Billy became a humbler figure in exile. Power had corrupted him and he knew it. He had been beastly, he once said, to some of those who worked for him and I think he felt rather bad about it. ‘I was naive, I suppose,’ he said. ‘The household disliked me because I was too close to the Queen Mother. I remember one of the advisers saying, “Who on earth do you think you are?” I replied, “I’m a shopkeeper’s son from Coventry but I’m afraid my company is preferable to yours.” I enjoyed my little victory, but I can’t imagine he ever forgave me.’ In his most bitter moments, he recalled how, in the Queen Mother’s last months, when she was too confused to know what was going on around her, he became so frustrated by repeated refusals to let him see her that he became hysterical. He was told that if he did not calm down, the police would be called. Close friends: The loyal servant dancing with the Queen Mother at Balmoral as Prince Charles watches . Royal advice: The Queen Mother (pictured with Queen Elizabeth, left, and Princess Margaret, right) had told Billy to 'never trust anyone' ‘I was upset and they didn’t care,’ he said. ‘As far as the household was concerned, I was simply an ex-employee as if I’d worked in the Palace for six months washing bottles. It hurt, but the truth is some members of the Royal household enjoyed my unhappiness. It was time for their revenge. They knew the Queen Mother could no longer protect me so the knives were out. I suppose I was silly not to have known it would happen.’ Perhaps Billy, more than anyone, should have heeded the advice given to him by the Queen Mother, who told him at the beginning of their relationship: ‘Whatever you do, William, never trust anyone. Ever.’ Billy often told me he wanted to save his best stories for publication. The Royals, he explained, are very careful about what they say and do. But Billy knew their secrets. He knew, for example, or at least said he knew, that Princess Diana was having affairs while still married to Prince Charles and long before it was generally known that the marriage was in trouble. He also knew a great deal about the younger generation of Royals. Ironically, given his own lifestyle, he was scathing about the younger ones drinking and tumbling out of clubs at 2am. A close friend of Billy’s said: ‘He was definitely writing something, which is perhaps why so many odd things happened after he died. ‘I’m sure that in the same way that someone probably destroyed the Queen Mother’s instructions that Billy should be allowed to stay on at Gate Lodge, they also destroyed whatever it was he had written about his life at Clarence House.’ When, some months after his funeral, Billy’s possessions came up for auction at a provincial sale room in Colchester, Essex, they represented just a small part of his possessions. I know that because I visited the flat regularly. Another oddity is that not a scrap of written material survived the visit by the unidentified team of young men seen visiting his apartment, including the memoir he was thought to be writing – and especially his ‘black book’, as his diary was known. Billy Tallon would tell anyone who listened that the Queen Mother had promised him  his little gatehouse cottage at Clarence House (pictured) would be his home for life . His solicitor, who was also his executor, clearly felt a few letters and mementos were unlikely to fetch a fortune. In the event, however, it took more than ten hours to dispose of more than 700 lots that raised a total close to £500,000. The highlight was a short, handwritten letter from the Queen Mother to Billy asking him to prepare for an outdoor lunch on a trip to Scotland. It finishes: ‘I think that I will take two small bottles of Dubonnet and gin with me this morning, in case it is needed.’ The letter went to an anonymous bidder for a £16,000. But the assumption that these memoirs might have been especially revealing, vindictive or damaging to the Royal Family are probably wrong. Billy felt uniquely privileged to have worked for so long in a job that he loved. Backstairs Billy: The Life Of William Tallon, The Queen Mother’s Most Devoted Servant, by Tom Quinn, is published by Robson Press priced £20. Pre-order for £16 today at www.mailbookshop.co.uk – p&p is free for a limited time.
Queen Mother's royal courtier William Tallon was known as Backstairs Billy .
Rose from impoverished beginnings to become her confidant and friend .
But he also breached protocol and brought young men to Clarence House .
Other courtiers took revenge by banishing him from Queen Mother's side .
Also denied her request that he should be allowed to live at Clarence House for the rest of his life .
וויליאם טאלון היה יותר מסתם המשרת האהוב על המלכה האם. הוא קם מהתחלות עניות והפך לאיש סודה ולחברה הקרוב. כפי שהחלק הראשון של ביוגרפיה חדשה יוצאת דופן נחשף בשבוע שעבר, טאלון היה גם הומוסקסואל טורף שהפר את הביטחון המלכותי על ידי החזרת גברים צעירים לבית קלרנס בלילה. והוא יצר אויבים חזקים. כאן, בתמצית האחרונה של Backstairs Billy, אנו חושפים שאנשי חצר נקמו בכך שגירשו אותו מהצד של המלכה האם, תוך התעלמות מבושה מרצונה שיאפשר לו לגור בבית קלרנס עד סוף חייו. ומה קרה ליומנו המוקפד, 'הספר השחור' של החיים עם בני המלוכה? כל כך קרוב: בילי עם המלכה האם ביום הולדתה ה-88 ב-1988 (מימין). הוא חותך דמות בודדה בשנת 2003 (משמאל), שנה לאחר מותה. בתוך ימים של מותו של בילי טאלון בנובמבר 2007, קבוצה קטנה של גברים נראתה נכנסת לדירתו בקנינגטון, דרום לונדון. כל רכושו של בילי נאסף והוכנס לאחסון. אין הוכחה שהדברים נעלמו, אבל המהירות שבה התרחשו האירועים זעזעה את חבריו, שאחד מהם אמר: 'הכל היה מאוד מוזר. האם היית מצפה שהמעסיק הקודם שלך יבקר בביתך ויעבור על הדברים שלך? אנחנו לא יודעים בוודאות, אבל זה מה שאנחנו חושבים שקרה - בית המלוכה שלח צוות לעבור על רכושו של בילי לפני שהם נמכרו...' בילי טאלון היה אומר לכל מי שהאזין שהמלכה האם הבטיחה לו את זה קוטג' בית השער הקטן שלו בבית קלרנס יהיה ביתו לכל החיים. "חשבתי שהיא השאירה הוראות לכך אבל בקושי יכולתי לבקש ממנה לכתוב לי את זה", אמר. "אני מניח שהייתי די נאיבי לחשוב שמכתב ישרוד אם זה אומר שכולם יצטרכו לסבול אותי לעוד כמה שנים. במובנים מסוימים הם היו די חסרי רחמים, אתה יודע.' שמועות: בילי אמר שהוא ידע שהנסיכה דיאנה מנהלת רומנים בעודה נשואה לנסיך צ'רלס. כמה חודשים לאחר מותה של המלכה האם במרץ 2002, בילי קיבל מכתב קצר שאומר לו שצריך לפנות את גייט לודג'. המועד נתן לו מעט זמן, אבל הוא ארז בצייתנות את חפציו והלך. לא הייתה מסיבת עזיבה, לא מכתב תודה, שום פרידה רשמית. פקיד דאג שהוא יצא בזמן. בילי לא מצא את חייו החדשים קלים. 51 שנות שירותו לא נתנו לו זמן ללמוד איך לחיות בערבים ובסופי שבוע. במשך שנים הוא ארגן ארוחות צהריים וערב עבור המלכה האם, אבל הוא מעולם לא היה צריך להכין את הארוחות שלו. עכשיו נגמרו חיי הפריבילגיה שלו: הוא התפרץ לחנויות כמו כל רווק קשיש אחר. הוא התחיל לאכול בצורה לא סדירה ולפעמים בכלל לא. הוא גם הזדעזע מהמחיר של בקבוק יין טוב. בילי פיתח טעם לדברים היותר טובים בחיים ולפתע הוא היה מנותק מכולם. אבל היו פיצויים. בילי היה אדם משעשע עם היסטוריה יוצאת דופן והוא הוזמן לסדרה אינסופית של מסיבות, שהעניקו לו זוהר קלוש של החיים שהוא נהנה פעם עם המלכה האם. "אני הולך לדברים האלה כי כל כך קשה לי להיות לבד", הוא התוודה. ״אני נהנה מהמסיבות, אבל הייתי מוותר עליהן בשמחה אם הייתי יכול לחזור לחיי הישנים.״ בילי בילה לילה אחר לילה בפאב המקומי שלו, The Dog House, שם היה משתכר ומזמין את כולם בחזרה למסעדה שטוח - כל דבר היה טוב יותר מאשר להיות לבד. חבר נזכר: 'בילי נכנס לפעמים לקדרות נוראיות שהוקלו רק על ידי אלכוהול. זה היה הרגל שהוא נכנס אליו בבית קלרנס. האלכוהול החזיר לו חלק מהקסם שלו, מהביטחון שלו ומהשנינות שלו. אבל העובדה שהוא כבר לא שתה את היינות המשובחים ביותר בחברה המשובחת ביותר – כפי שהוא ראה זאת – לקחה הרבה זמן להתרגל והוא אף פעם לא באמת הצליח בזה.״ למרות היותו מפורסם בתור הזקן הגדול של השירות המלכותי, חבריו אומרים שבילי הפך לדמות צנועה יותר בגלות. הכוח השחית אותו והוא ידע זאת. הוא היה בהמה, אמר פעם, לכמה מאלה שעבדו אצלו ואני חושב שהוא הרגיש די רע עם זה. "הייתי תמים, אני מניח," הוא אמר. "בני הבית לא אהבו אותי כי הייתי קרוב מדי למלכה האם. אני זוכר שאחד היועצים אמר, "מי לעזאזל אתה חושב שאתה?" עניתי, "אני בנו של בעל חנות מקובנטרי אבל אני חושש שהחברה שלי עדיפה על שלך." נהניתי מהניצחון הקטן שלי, אבל אני לא יכול לדמיין שהוא אי פעם סלח לי.' ברגעיו המרים ביותר הוא נזכר איך בחודשים האחרונים של המלכה האם, כשהיא הייתה מבולבלת מכדי לדעת מה קורה סביבה, הוא נהיה כל כך מתוסכל מסירובים חוזרים ונשנים לתת לו לראות אותה עד שנעשה היסטרי. נאמר לו שאם לא יירגע, תזעיק משטרה. חברים קרובים: המשרת הנאמן רוקד עם המלכה האם בבלמורל בזמן שהנסיך צ'ארלס צופה. עצה מלכותית: המלכה האם (בתמונה עם המלכה אליזבת משמאל והנסיכה מרגרט מימין) אמרה לבילי 'לעולם אל תסמוך על אף אחד' 'הייתי מוטרד ולא היה אכפת להם', אמר. "מבחינת משק הבית, הייתי פשוט עובד לשעבר כאילו עבדתי בארמון במשך שישה חודשים בשטיפת בקבוקים. זה כאב, אבל האמת היא שכמה מבני הבית המלכותי נהנו מהאומללות שלי. הגיע הזמן לנקמה שלהם. הם ידעו שהמלכה האם כבר לא יכולה להגן עליי אז הסכינים היו בחוץ. אני מניח שהייתי טיפש שלא ידעתי שזה יקרה.״ אולי בילי, יותר מכולם, היה צריך להקשיב לעצות שנתנה לו המלכה האם, שאמרה לו בתחילת מערכת היחסים ביניהם: 'מה שלא תעשה, וויליאם , לעולם אל תבטח באף אחד. אי פעם.’ בילי אמר לי לעתים קרובות שהוא רוצה לשמור את מיטב הסיפורים שלו לפרסום. בני המלוכה, הוא הסביר, נזהרים מאוד במה שהם אומרים ועושים. אבל בילי ידע את הסודות שלהם. הוא ידע, למשל, או לפחות אמר שהוא יודע, שהנסיכה דיאנה מנהלת רומנים כשהיא עדיין נשואה לנסיך צ'רלס והרבה לפני שנודע בכלל שהנישואים בבעיה. הוא גם ידע הרבה על הדור הצעיר של משפחת המלוכה. למרבה האירוניה, בהתחשב באורח החיים שלו, הוא היה חריף על הצעירים ששתו וירדו מהמועדונים ב-2 בלילה. חבר קרוב של בילי אמר: 'הוא בהחלט כתב משהו, וזו אולי הסיבה שכל כך הרבה דברים מוזרים קרו לאחר מותו. "אני בטוח שבאותו אופן שמישהו כנראה השמיד את ההוראות של המלכה האם שיש לאפשר לבילי להישאר ב-gate Lodge, הם גם השמידו את כל מה שהוא כתב על חייו בבית קלרנס." חודשים לאחר הלווייתו, רכושו של בילי הועמד למכירה פומבית בחדר מכירה פרובינציאלי בקולצ'סטר, אסקס, הם ייצגו רק חלק קטן מרכושו. אני יודע את זה כי ביקרתי בדירה באופן קבוע. מוזרות נוספת היא שאף חומר כתוב לא שרד את הביקור של צוות הצעירים הלא מזוהה שנראה מבקר בדירתו, כולל ספר הזיכרונות שהוא חשב שהוא כותב - ובמיוחד 'הספר השחור' שלו, כפי שהיה ידוע ביומנו. בילי טאלון יספר לכל מי שהקשיב שהמלכה האם הבטיחה לו שקוטג' בית השער הקטן שלו בבית קלרנס (בתמונה) יהיה הבית שלו לכל החיים. עורך הדין שלו, שהיה גם המוציא לפועל שלו, חש בבירור שכמה מכתבים ומזכרות לא צפויים להניב הון. אולם באירוע, לקח יותר מעשר שעות להיפטר מ-700 מגרשים שגייסו סכום כולל של קרוב ל-500,000 פאונד. השיא היה מכתב קצר בכתב יד מהמלכה האם לבילי המבקש ממנו להתכונן לארוחת צהריים בחוץ בטיול לסקוטלנד. זה מסתיים: 'אני חושב שאקח איתי שני בקבוקים קטנים של דובונט וג'ין הבוקר, למקרה שיהיה צורך'. המכתב הועבר למציע אנונימי תמורת 16,000 ליש"ט. אבל ההנחה שזיכרונות אלו היו חושפניים, נקמניים או מזיקים במיוחד למשפחת המלוכה, כנראה שגויה. בילי הרגיש זכות מיוחדת שעבד כל כך הרבה זמן בעבודה שהוא אהב. Backstairs Billy: The Life Of William Tallon, The Queen Mother's Most Devoted Servant, מאת טום קווין, פורסם בהוצאת Robson Press במחיר של 20 פאונד. הזמנה מוקדמת עבור £16 היום בכתובת www.mailbookshop.co.uk - p&p בחינם לזמן מוגבל.
איש החצר המלכותי של המלכה האם, וויליאם טאלון, היה ידוע בתור בילי האחורי.
עלה מההתחלה הדלה והפכה לאיש סודה וידידה.
אבל הוא גם הפר את הפרוטוקול והביא צעירים לבית קלרנס.
אנשי חצר אחרים נקמו על ידי גירושו מהצד של המלכה האם.
כמו כן דחתה את בקשתה שיש לאפשר לו לחיות בבית קלרנס למשך שארית חייו.