Special bond: Gunner Amy Stevens and Highfield (H.P), who is retiring . The poignant message on a tombstone outside the HQ of The King’s Troop at Woolwich Army barracks says it all: ‘Here lies an old horse called Wonder, his extraordinary age being forty years old when he died. This stone was placed August 1, 1808.’ Of course, that was back in the days when horses really went to war. One can only imagine the battles Wonder courageously survived. But the fact that Wonder lived to such a ripe old age — in human years, well over 100 — is testament to the fact that even when horses were used on battlefields, the British Army valued and looked after them. Today, the four-legged members of The King’s Troop Royal Horse Artillery housed at Woolwich don’t have to charge at the enemy, thank goodness. They perform only ceremonial duties, such as Trooping The Colour, state funerals and military tattoos. The worst they have to cope with is galloping through theatrical smoke at the Horse Of The Year show. What’s more, they live in a luxurious state-of-the-art equestrian training facility, with an army of grooms tending to their every need. They enjoy 24-hour care, with a dedicated vet and farrier on site. They are exercised daily in the arena or hacked out in nearby Charlton Park. Once a year they go on a four-week summer holiday to Melton Mowbray in Leicestershire, where they spend time out at grass. And yet, despite this, animal rights activists launched a withering attack on the MoD last month, accusing the Army of being cruel to horses. Campaigners from Peta (People for the Ethical Treatment of Animals) claimed the military should not be allowed to keep any animals at all. They seized on figures showing the MoD had put down 109 of their horses in the past six years as evidence of neglect. Anyone with experience of horses — like me — will tell you that figure is actually quite modest considering the MoD has 500 horses in its care at any one time at Woolwich, where The King’s Troop is stationed, and at Knightsbridge, where the Household Cavalry is based. Activists singled out figures showing that horses were put down because they fell lame or suffered from colic. They suggested the MoD did not try hard enough to re-home horses who could no longer work. Again, any horse owner will know that colic and leg injuries in equines are all too often serious enough to warrant euthanasia and that it is sometimes the only option. However, this didn’t stop the activists. Mimi Bekhechi, director of Peta, complained: ‘The Ministry of Defence has no business using horses, dogs or any other animals. They are not soldiers, nor are they pieces of military kit to be used and then decommissioned at the end of their involuntary service. ‘While painless euthanasia is the only humane option for sick or wounded animals, a combat zone is no place for them.’ But no horses are used in combat now. What the animal rights lobby appear to be campaigning for, therefore, is an end to the role of horses at official events. This is a worrying development. The artillery fire a 41 Gun Royal Salute in Green Park in honour of Her Majesty The Queen's 87th birthday . They perform only ceremonial duties, such as Trooping The Colour, state funerals and military tattoos . For anyone who feels proud to watch the magnificent spectacle of our gleaming military horses on parade at Buckingham Palace or on The Mall, it seems unthinkable. What’s more, anyone who visits the Woolwich base can see that they are incredibly well cared for. By any standards, The King’s Troop headquarters is an amazing facility. Everywhere you look, soldiers are sweeping, scrubbing and polishing. The horses are in peak condition. Their coats are glossy, manes neatly trimmed. If they actually bothered to visit, the naysayers would see that the horses look as happy as can be. As he shows me round the stable blocks, Captain Nick Watson explains that the soldiers become incredibly attached to the animals in their care. They put years of painstaking work into training them. Almost all are bought as four-year-olds, mostly from Ireland, and stay in service until 18. Every effort is then made to find them civilian homes where they can kick up their heels. But military chiefs readily admit it can be tricky finding the right home. It is not just a simple case of turning them loose in a field or handing them over to the first person who comes through the door. These are working animals who are used to an interesting and varied life. On parade, the unit’s soldiers drive a team of six of the horses with each pulling World War I field gun. They perform in front of massive crowds and so it is imperative that they stay calm and perform their duties unflustered. Those coming up to retirement age include 18-year-old Doughnut, a quiet bay mare who nuzzles me gently when I pet her over her stable door. A typical ‘war horse’, according to her handlers, she never makes a fuss. She featured in last year’s Trooping The Colour and will take part in the Queen’s birthday parade again in June this year — one last time, perhaps. Like the rest of the troop, Doughnut is smaller than the huge black horses of the Household Cavalry. The King’s Troop features some horses who are just over 15 hands (5ft), so they are lighter to manoeuvre. ‘She’s awesome,’ says Sgt Andrew Higson, who rode Doughnut at the last British Military Tournament to take place at Earl’s Court, in 2013. ‘She’s had more outings than people have had hot dinners. She’s worth her weight in gold. Anyone new who can’t ride when they come here, we put them on her and she looks after them.’ They will miss her terribly, but want her to go to a home where she won’t be overworked. The King's Troop horses pictured in 1952, leading King George VI's through wet London streets . ‘She has had a full career,’ says Sgt Kathryn Charters. ‘So, we want her to take it easy. Our vet will stipulate that she is rehomed only to someone who will not do too much with her, perhaps just lightly hack her.’ Another horse they will be sad to lose when he retires is Junior, also 18. As he gallops and bucks around the arena, you can see how incredibly fit he still is for his age, perhaps living up to his name. Junior has performed in all the Queen’s birthday parades, the Windsor Horse Show, the British Military Tattoo, the Horse Of The Year Show and the Olympia Horse Show. Like Doughnut, he featured in last year’s Trooping The Colour and will again this year. Whenever a horse is deemed unfit to work, it goes through a process called ‘casting’, whereby it is found a new home. The military never needs to advertise because there are always willing takers. The horses are sold in a negotiation that involves the potential new owner putting in a bid. Only if it is reasonable is it accepted. Do you like to save your stale bread to feed the ducks? Beware — wildlife experts are warning that the starchy snack is the equivalent of ‘junk food’ for the birds. Each year six million loaves are tossed into British waterways by well-intentioned people, says the Canal & River Trust. But the charity says that not only is all this bread unhealthy for ducks, it also encourages rats and algae to thrive. It is advising people to feed ducks with snacks such as defrosted peas and sweetcorn, chopped lettuce and halved grapes. Seeds, oats and even leftover takeaway rice also get the thumbs up. Anyone who does want to rehome a ‘war horse’ has to go through a strict process in which they must trial ride them and sign a contract stipulating what they may do with them. H ighfield, or H. P. for short, a handsome bay mare with a distinctive stripe down her face, is due for rehoming in the next six months. ‘She’s got so many letters in her folder from people who want her,’ says Sgt Charters. One horse who was successfully retired recently is Bert, or Mr Twister, to give him his formal title. A 15-year-old black charger who had been with the troop since 2005, he was the lead horse in Baroness Thatcher’s funeral procession. As thousands lined the streets of London to watch the former prime minister’s funeral cortege in 2013, Bert stayed steady as a rock as he walked in front of the gun carriage. Sadly, he had started to suffer from osteoarthritis, so his duties had to come to an end. Due to his medical issues, Bert needed an expert home, so in February he was taken to the Horse Trust for retired horses in Princes Risborough, Bucks. Any suggestion that the military should be prevented from having horses seems ludicrous when you think how much care and attention is paid to their needs at every stage of their life, right into their old age. And when you consider what would be lost if Britain did not have ceremonial horses, as well as the traditional skills that would disappear, it seems little short of an outrage that an animal welfare group would call for these horses to lose their jobs. ‘This is what makes us Great Britain,’ says Capt Watson. ‘If they got rid of the ceremonial side of the Army a lot of tourism would go.’ There is clearly a special bond between the horses and their handlers. ‘They eat before us, they get seen to before we do anything for ourselves. They have a better life than most horses,’ says one soldier. Little wonder, therefore, that some of the soldiers end up taking the older horses home themselves. A few years ago, Sgt Charters re-homed a horse called Moose back to her family home in Devon, where her mother runs a livery yard. She is now 22 and enjoying giving pony rides to children as part of the Riding For The Disabled scheme. Such stories are a tribute to the bond between horses and soldiers. And as the tombstones to veteran steeds testify, war horses are never incidental or forgotten. They may not fight for their country these days, but they still do Britain an amazing service by putting on the pageantry for which we are world-renowned. It seems so sad to think that if the animal rights lobby get their way such a key part of our heritage could be lost. It’s enough to make old Wonder turn in his grave.
Members of the King’s Troop Royal Horse Artillery are housed at Woolwich .
They live in state-of-the-art training facility and are exercised every day .
They only perform  duties such as Trooping The Colour and state funerals .
But activists have attacked MoD, accusing Army of being cruel to horses .
Peta (People for the Ethical Treatment of Animals) say military should not be allowed to keep animals at all .
קשר מיוחד: התותחן איימי סטיבנס והיפילד (H.P), שפורש. ההודעה הנוקבת על מצבה מחוץ למפקדה של חיל המלך בצריף צבא וולוויץ' אומרת הכל: 'הנה שוכב סוס זקן בשם וונדר, גילו יוצא הדופן הוא בן ארבעים כשמת. האבן הזו הונחה ב-1 באוגוסט 1808.' כמובן, זה היה בימים שבהם סוסים באמת יצאו למלחמה. אפשר רק לדמיין את הקרבות שוונדר שרד באומץ. אבל העובדה שוונדר חיה עד זקנה כה בשלה - בשנות אנוש, הרבה יותר מ-100 - מעידה על כך שגם כשהשתמשו בסוסים בשדות הקרב, הצבא הבריטי העריך אותם ודאג להם. כיום, חברי ארבע הרגליים של The King's Troop Royal Horse Artillery השוכנת בוולוויץ' אינם צריכים להסתער על האויב, תודה לאל. הם מבצעים רק תפקידים טקסיים, כמו Trooping The Colour, הלוויות מדינה וקעקועים צבאיים. הגרוע ביותר שהם צריכים להתמודד איתו הוא לדהור דרך עשן תיאטרלי בתערוכת סוס השנה. יתרה מכך, הם גרים במתקן אימון סוסים מפואר ומתקדם, עם צבא של חתנים שדואג לכל צורך שלהם. הם נהנים מטיפול 24 שעות ביממה, עם וטרינר ופריז מסור במקום. הם מתאמנים מדי יום בזירה או פורצים בצ'רלטון פארק הסמוך. פעם בשנה הם יוצאים לחופשת קיץ בת ארבעה שבועות למלטון מובריי בלסטרשייר, שם הם מבלים בחוץ על הדשא. ובכל זאת, למרות זאת, פעילי זכויות בעלי חיים פתחו במתקפה קמלה על משרד הבריאות בחודש שעבר, והאשימו את הצבא באכזריות לסוסים. פעילים מפטה (אנשים למען היחס האתי לבעלי חיים) טענו שאסור לצבא להחזיק בעלי חיים כלל. הם תפסו נתונים שמראים כי משרד הביטחון הפיל 109 מסוסים שלהם בשש השנים האחרונות כראיה להזנחה. כל מי שיש לו ניסיון בסוסים - כמוני - יגיד לך שהנתון הזה הוא די צנוע בהתחשב ב-MoD יש 500 סוסים בטיפולו בכל זמן נתון בוולוויץ', היכן שחיילת המלך מוצבת, ובנייטסברידג', שם נמצא פרשי הבית. מבוסס. פעילים ייחדו נתונים המראים שסוסים הורדו בגלל שנפלו צולעים או סבלו מקוליק. הם הציעו שהמשרד לא ניסה מספיק כדי להחזיר סוסים שלא יכלו לעבוד יותר. שוב, כל בעל סוס יידע שפציעות קוליק ופציעות רגליים אצל סוסים הן לעתים קרובות מדי חמורות מספיק כדי להצדיק המתת חסד וכי לפעמים זו האפשרות היחידה. עם זאת, זה לא עצר את הפעילים. מימי בכצ'י, מנהלת פטה, התלוננה: "למשרד הביטחון אין עסק להשתמש בסוסים, כלבים או כל בעל חיים אחר. הם לא חיילים, וגם לא חלקים של ערכה צבאית לשימוש ולאחר מכן לשחרר אותם בתום שירותם הכפוי. "המתת חסד ללא כאב היא האופציה ההומנית היחידה לבעלי חיים חולים או פצועים, אבל אזור לחימה אינו מקום עבורם." אבל אין סוסים בשימוש בלחימה כעת. מה שנראה כי השדולה למען זכויות בעלי החיים פועלת עבורו, הוא קץ לתפקידם של סוסים באירועים רשמיים. זו התפתחות מדאיגה. הארטילריה יורה הצדעה מלכותית של 41 רובים בגרין פארק לכבוד יום הולדתה ה-87 של הוד מלכותה המלכה. הם מבצעים רק תפקידים טקסיים, כגון Trooping The Colour, הלוויות מדינה וקעקועים צבאיים. לכל מי שמרגיש גאה לצפות במחזה המפואר של הסוסים הצבאיים הנוצצים שלנו במצעד בארמון בקינגהאם או בקניון, זה נראה בלתי מתקבל על הדעת. יתרה מכך, כל מי שמבקר בבסיס וולוויץ' יכול לראות שהם מטופלים בצורה מדהימה. לפי כל קנה מידה, מפקדת The King's Troop הוא מתקן מדהים. בכל מקום שאתה מסתכל, חיילים מטאטאים, מקרצפים ומבריקים. הסוסים במצב שיא. המעילים שלהם מבריקים, רעמות גזורות בקפידה. אם הם באמת היו טורחים לבקר, המספרים היו רואים שהסוסים נראים מאושרים ככל האפשר. כשהוא מראה לי להסתובב ברחובות האורווה, קפטן ניק ווטסון מסביר שהחיילים מתחברים בצורה מדהימה לבעלי החיים שבטיפולם. הם השקיעו שנים של עבודה קפדנית בהכשרתם. כמעט כולם קונים כילדים בני ארבע, בעיקר מאירלנד, ונשארים בשירות עד גיל 18. לאחר מכן נעשה כל מאמץ למצוא להם בתים אזרחיים שבהם הם יכולים לבעוט בעקביהם. אבל ראשי צבא מודים בקלות שזה יכול להיות מסובך למצוא את הבית הנכון. זה לא רק מקרה פשוט של שחרורם בשדה או מסירתם לאדם הראשון שנכנס בדלת. מדובר בחיות עבודה שרגילות לחיים מעניינים ומגוונים. במצעד, חיילי היחידה מסיעים צוות של שישה מהסוסים כשכל אחד מושך אקדח שדה מלחמת העולם הראשונה. הם מופיעים מול קהל עצום ולכן הכרחי שהם יישארו רגועים ויבצעו את תפקידם ללא רעש. אלה שמגיעים לגיל פרישה כוללים את דונאט בת ה-18, סוסת מפרץ שקטה שמרטבת אותי בעדינות כשאני מלטפת אותה מעל דלת האורווה שלה. "סוס מלחמה" טיפוסי, לדברי המטפלים שלה, היא אף פעם לא עושה רעש. היא השתתפה ב-Troping The Color בשנה שעברה ותשתתף במצעד יום ההולדת של המלכה שוב ביוני השנה - פעם אחרונה, אולי. כמו שאר הכוחות, סופגנייה קטנה יותר מהסוסים השחורים הענקיים של פרשי הבית. חיל המלך כולל כמה סוסים שהם קצת יותר מ-15 ידיים (5 רגל), כך שהם קלים יותר לתמרון. "היא מדהימה", אומר סמל אנדרו היגסון, שרכב על דונאט בטורניר הצבאי הבריטי האחרון שיתקיים בארל'ס קורט, ב-2013. "היא עשתה יותר יציאות ממה שאנשים אכלו ארוחות ערב חמות. היא שווה את משקלה בזהב. כל מי חדש שלא יכול לרכוב כשהוא מגיע לכאן, אנחנו שמים עליה אותם והיא דואגת להם.' הם יתגעגעו אליה נורא, אבל רוצים שהיא תלך לבית שבו היא לא תעבוד יותר מדי. סוסי חיל המלך שצולמו בשנת 1952, המובילים את סוסי המלך ג'ורג' השישי ברחובות לונדון הרטובים. "היתה לה קריירה מלאה", אומרת סמל קתרין צ'רטרס. 'אז, אנחנו רוצים שהיא תיקח את זה בקלות. הווטרינר שלנו יקבע שהיא משוחזרת רק למישהו שלא יעשה איתה יותר מדי, אולי רק יפרץ אותה קלות.״ סוס נוסף שיהיה להם עצוב לאבד כשהוא יפרוש הוא ג'וניור, גם הוא בן 18. כשהוא דוהר ומסתובב. בזירה, אתה יכול לראות עד כמה הוא עדיין בכושר מדהים לגילו, אולי עומד בשמו. ג'וניור הופיע בכל מצעדי יום ההולדת של המלכה, מופע הסוסים של וינדזור, הקעקוע הצבאי הבריטי, מופע סוס השנה ומופע הסוסים של אולימפיה. כמו דונאט, הוא הופיע בשנה שעברה ב-Troping The Color ויעשה זאת גם השנה. בכל פעם שסוס נחשב לא כשיר לעבודה, הוא עובר תהליך שנקרא 'ליהוק', לפיו הוא נמצא בית חדש. הצבא אף פעם לא צריך לפרסם כי תמיד יש לוקחים מוכנים. הסוסים נמכרים במשא ומתן הכולל את הבעלים החדשים הפוטנציאליים שמגיש הצעה. רק אם זה סביר זה מתקבל. האם אתה אוהב לשמור את הלחם המעופש שלך כדי להאכיל את הברווזים? היזהר - מומחי חיות בר מזהירים שהחטיף העמילני הוא המקבילה ל"ג'אנק פוד" עבור הציפורים. בכל שנה נזרקים שישה מיליון כיכרות לנתיבי מים בריטיים על ידי אנשים בעלי כוונות טובות, אומר ה-Canal & River Trust. אבל ארגון הצדקה אומר שלא רק שכל הלחם הזה לא בריא לברווזים, הוא גם מעודד חולדות ואצות לשגשג. היא ממליצה לאנשים להאכיל ברווזים בחטיפים כמו אפונה ותירס מתוק, חסה קצוצה וענבים חצויים. גם זרעים, שיבולת שועל ואפילו שאריות של אורז טייק אווי מעלים את האגודל. כל מי שכן רוצה לשחזר 'סוס מלחמה' צריך לעבור תהליך קפדני שבו עליו לרכוב עליו נסיון ולחתום על חוזה הקובע מה הוא רשאי לעשות איתו. H ighfield, או בקיצור H. P., סוסת מפרץ נאה עם פס מיוחד על פניה, אמורה לעבור לביתם מחדש בששת החודשים הקרובים. "יש לה כל כך הרבה מכתבים בתיקייה מאנשים שרוצים אותה", אומר סמל צ'רטרס. סוס אחד שפרש בהצלחה לאחרונה הוא ברט, או מר טוויסטר, כדי לתת לו את התואר הרשמי שלו. מטען שחור בן 15 שהיה עם הכוחות מאז 2005, הוא היה הסוס המוביל במסע הלוויה של הברונית תאצ'ר. בעוד אלפים עמדו ברחובות לונדון כדי לצפות במחסכת הלוויה של ראש הממשלה לשעבר ב-2013, ברט נשאר יציב כסלע כשהלך מול כרכרת הנשק. למרבה הצער, הוא החל לסבול מדלקת מפרקים ניוונית, ולכן חובותיו היו צריכים להסתיים. בשל בעיותיו הרפואיות, ברט נזקק לבית מומחה, אז בפברואר הוא נלקח לקרן סוסים בדימוס בפרינס ריסבורו, באקס. כל הצעה שיש למנוע מהצבא להחזיק סוסים נראית מגוחכת כשחושבים כמה תשומת לב ותשומת לב מוקדשת לצרכיהם בכל שלב בחייהם, ממש לעת זקנה. וכשחושבים מה היה הולך לאיבוד אם לבריטניה לא היו סוסים טקסיים, כמו גם את הכישורים המסורתיים שייעלמו, זה נראה מעט זעם שקבוצה לרווחת בעלי חיים תקרא לסוסים האלה לאבד את מקום עבודתם. "זה מה שעושה אותנו לבריטניה הגדולה", אומר סרן ווטסון. 'אם הם היו נפטרים מהצד הטקסי של הצבא הרבה תיירות הייתה יוצאת.' ברור שיש קשר מיוחד בין הסוסים למטפלים שלהם. 'הם אוכלים לפנינו, מטפלים בהם לפני שאנחנו עושים משהו לעצמנו. יש להם חיים טובים יותר מרוב הסוסים", אומר חייל אחד. אין פלא, לפיכך, שחלק מהחיילים בסופו של דבר לוקחים את הסוסים המבוגרים הביתה בעצמם. לפני כמה שנים, סמ"ר צ'רטרס חיבבה סוס בשם מוס בחזרה לבית משפחתה בדבון, שם אמה מנהלת חצר צבועים. כיום היא בת 22 ונהנית לתת רכיבה על סוסי פוני לילדים כחלק מתכנית הרכיבה לנכים. סיפורים כאלה הם מחווה לקשר בין סוסים וחיילים. וכפי שמעידות המצבות לסוסים ותיקים, סוסי מלחמה לעולם אינם מקריים או נשכחים. הם אולי לא נלחמים למען ארצם בימים אלה, אבל הם עדיין עושים שירות מדהים לבריטניה בכך שהם מציגים את התחרות שבה אנחנו ידועים בעולם. זה נראה כל כך עצוב לחשוב שאם השדולה לזכויות בעלי חיים תצליח, חלק כה מרכזי מהמורשת שלנו עלול ללכת לאיבוד. זה מספיק כדי לגרום לפלא הזקן להסתובב בקברו.
חברי להקת המלך רויאל סוס ארטילריה שוכנים בוולוויץ'.
הם מתגוררים במתקני אימונים חדישים ומתאמנים מדי יום.
הם מבצעים רק תפקידים כמו Trooping The Color והלוויות ממלכתיות.
אבל פעילים תקפו את משרד הבריאות והאשימו את הצבא באכזריות לסוסים.
פטה (אנשים למען היחס האתי לבעלי חיים) אומרים שאסור לצבא להחזיק בעלי חיים בכלל.