Scientists at Svalbard have successfully used instruments to observe the total solar eclipse - in the hope of solving one of the sun’s biggest mysteries. For some reason, the corona of the sun - the aura of plasma that surrounds it - is a lot hotter than the surface, and no one is sure why. But by observing the atmosphere of the sun around the eclipse, astronomers will be hoping to solve this mystery once and for all. Scroll down for video . A team of scientists travelled to Svalbard (pictured) to observe the solar eclipse. Using an array of instruments they studied the sun's corona, plasma around the sun that can only be seen during a total eclipse. They hope to work out why the corona is 300 times hotter than the surface . In a blog post, research student Nathalia Alzate from Aberystwyth University, who is part of the team conducting the research, said that everything had gone as planned. ‘What a show! Observatory doors open, special glasses ready, cameras, all of us standing in the cold, waiting for the moment of truth,’ she said. ‘Those two minutes of eclipse time brought us all here and connected us. Time to look at our data!’ A total solar eclipse is the only time that the entire atmosphere of the sun can be observed. Why is the sun’s corona - the aura of plasma that surrounds it - so much hotter than its surface? That is one of greatest solar mysteries, but astronomers will be hoping to find an answer today - by observing the total solar eclipse from the North Pole. The plasma of the sun is only visible during a total eclipse, so the scientists will use this unique opportunity to try and solve the puzzling phenomena. Some Nasa spacecraft have a ‘coronograph’ on board, which lets them block part of the sun and create an artificial eclipse, but the effect pales in comparison to viewing the atmosphere of the sun around the moon. At Svalbard, including fellow research student Joe Hutton from the university, measured radiation before, during and after the eclipse. They used a high-tech particle camera developed by the Cern@school programme to measure changes in radiation. Cern@school also provided similar detectors at schools across the UK, to measure changes in radiation from the eclipse at varying degrees of totality. In Svalbard, 100 per cent of the sun was covered by the moon, but much further south in London, only about 85 per cent was obscured. And in an amazing coincidence, the eclipse occurred over Svalbard in the North Pole on the same day the sun came into view after six months of polar night - an event which happens only once every 500,000 years. The team at Svalbard (shown), led by Professor Shadia Habbal, Professor of Solar Physics at the University of Hawaii, included scientists from Aberystwyth University in Wales. They joined scientists from the US, Czech Republic and Germany as part of the 'Solar Wind Sherpas' In Svalbard, 100 per cent of the sun was covered by the moon (start of the eclipse shown), but much further south in London, only about 85 per cent was obscured . The scientists measured radiation before, during (shown) and after the eclipse. They used a high-tech particle camera developed by the Cern@school programme to measure changes in radiation . Shown is an image of 1999's solar elcipse from France, with the corona visible around the edges . The team of scientists worked at an old observatory on Svalbard, midway between continental Norway and the North Pole. They travelled to this region to ensure they saw totality - 100 per cent of the sun being covered by the moon during the eclipse. For observers in other regions, such as the UK, less than 90 per cent of the sun was covered. The team at Svalbard, led by Professor Shadia Habbal, Professor of Solar Physics at the University of Hawaii, included the scientists from Aberystwyth University in Wales. They joined scientists from the US, Czech Republic and Germany as part of the 'Solar Wind Sherpas'. Up to 14 specially adapted cameras were used to photograph the sun in different frequencies during the eclipse, capturing images of the plasma from the corona. In so doing, they will hope to solve the sun’s greatest mystery. The temperature of the sun is known to be around 6,000°C (10,800°F), but for some reason the corona is around 1,000,000°C (1,800,000°F), and even reaches 2,000,000°C (3,600,000°F) in some areas. This factor of 300 difference would be akin to the flame of a fire being 300 times colder than the air around it - but why this is occurring is unknown. One potential reason could be magnetic forces on the sun, with superheated gas creating a strong magnetic field and funnelling energy into the corona, but this has not yet been confirmed. The team of scientists worked at an old observatory on Svalbard, midway between continental Norway and the North Pole (shown with the red marker). They travelled to this region to ensure they saw totality - 100 per cent of the sun being covered by the moon during the eclipse . Observations took place from the Kjell Henriksen Observatory Longyearbyen in Svalbard, pictured. In a coincidence, the eclipse occurred over the North Pole on the same day the sun came into view after six months of polar night - an event which happens only once every 500,000 years . Data and images taken during the eclipse will be used to try and develop a mathematical model to understand this difference in temperature. 'The difference between the temperature of the sun and that of the sun’s corona is one of the great mysteries of astronomy,’ said Dr Huw Morgan, a Reader at the Solar System Physics Group at Aberystwyth University, who is overseeing the team’s work from the UK. ‘A total eclipse gives us an unique opportunity to measure the corona of the sun is so much detail and collect data that will enable us to better understand this difference.' He also added that studying the corona could help protect satellite-based communication systems from solar storms, which can be affected by coronal mass ejections - huge eruptions of material - from the sun. The temperature of the sun's surface (shown ion this Nasa image) is known to be around 6,000°C (10,800°F), but for some reason the corona is around 1,000,000°C (1,800,000°F), and even reaches 2,000,000°C (3,600,000°F) in some areas, a factor of about 300 .
A team of scientists travelled to Svalbard to observe the solar eclipse using an array of instruments .
They studied the sun's corona, plasma around the sun that can only be seen during a total eclipse .
They hope to work out why the corona is 300 times hotter than the surface, something that remains a mystery .
With the experiments successful, they are now looking at their data, which includes measurements of radiation .
מדענים בסבאלברד השתמשו בהצלחה במכשירים כדי לצפות בליקוי החמה המלא - בתקווה לפתור את אחת התעלומות הגדולות ביותר של השמש. משום מה, הקורונה של השמש - הילת הפלזמה המקיפה אותה - הרבה יותר חמה מהשטח, ואף אחד לא בטוח למה. אבל על ידי התבוננות באטמוספירה של השמש סביב הליקוי, אסטרונומים יקוו לפתור את התעלומה הזו אחת ולתמיד. גלול למטה לסרטון. צוות של מדענים נסע לסוואלברד (בתמונה) כדי לצפות בליקוי החמה. באמצעות מערך מכשירים הם חקרו את עטרה של השמש, פלזמה סביב השמש שניתן לראות רק במהלך ליקוי חמה מוחלט. הם מקווים להבין מדוע הקורונה חמה פי 300 מהשטח. בפוסט בבלוג אמרה תלמידת המחקר נתליה אלזטה מאוניברסיטת אברסטוויט, שהיא חלק מהצוות שעורך את המחקר, שהכל התנהל כמתוכנן. 'איזו הופעה! דלתות המצפה נפתחות, משקפיים מיוחדים מוכנים, מצלמות, כולנו עומדים בקור ומחכים לרגע האמת", אמרה. "שתי הדקות האלה של זמן הליקוי הביאו את כולנו לכאן וחיברו בינינו. הגיע הזמן להסתכל על הנתונים שלנו!’ ליקוי חמה מלא הוא הזמן היחיד שבו ניתן לצפות בכל האטמוספירה של השמש. מדוע עטרה של השמש - הילת הפלזמה המקיפה אותה - כל כך הרבה יותר חמה מאשר פני השטח שלה? זו אחת מתעלומות השמש הגדולות ביותר, אבל אסטרונומים יקוו למצוא תשובה היום - על ידי צפייה בליקוי החמה המלא מהקוטב הצפוני. הפלזמה של השמש נראית רק במהלך ליקוי חמה, ולכן המדענים ינצלו את ההזדמנות הייחודית הזו כדי לנסות ולפתור את התופעות התמוהות. לחלק מהחלליות של נאסא יש "קורונוגרף" על הסיפון, המאפשר להן לחסום חלק מהשמש וליצור ליקוי חמה מלאכותי, אך האפקט מחוויר בהשוואה לצפייה באטמוספירה של השמש סביב הירח. בסוואלברד, כולל תלמיד מחקר עמית ג'ו האטון מהאוניברסיטה, מדדו קרינה לפני, במהלך ואחרי הליקוי. הם השתמשו במצלמת חלקיקים הייטק שפותחה על ידי תוכנית Cern@school כדי למדוד שינויים בקרינה. Cern@school סיפקה גם גלאים דומים בבתי ספר ברחבי בריטניה, כדי למדוד שינויים בקרינה מהליקוי בדרגות שונות של מכלול. בסוואלברד, 100 אחוז מהשמש כוסו על ידי הירח, אבל הרבה יותר דרומה בלונדון, רק כ-85 אחוז הוסתרו. ובצירוף מקרים מדהים, הליקוי התרחש מעל סבאלברד בקוטב הצפוני באותו יום שבו השמש הגיעה לעין לאחר שישה חודשים של לילה קוטבי - אירוע שמתרחש רק אחת ל-500,000 שנה. הצוות בסבאלברד (המוצג), בראשות פרופסור שאדיה הבל, פרופסור לפיזיקה סולארית באוניברסיטת הוואי, כלל מדענים מאוניברסיטת אבריסטוויט בוויילס. הם הצטרפו למדענים מארה"ב, צ'כיה וגרמניה כחלק מ"שרפות הרוח הסולארית" בסבאלברד, 100% מהשמש כוסתה על ידי הירח (תחילת הליקוי מוצג), אבל הרבה יותר דרומה בלונדון, רק כ-85 אחוז הוסתרו. המדענים מדדו קרינה לפני, במהלך (מוצג) ואחרי הליקוי. הם השתמשו במצלמת חלקיקים הייטק שפותחה על ידי תוכנית Cern@school כדי למדוד שינויים בקרינה. מוצגת תמונה של גבעת השמש של 1999 מצרפת, כאשר הקורונה נראית מסביב לקצוות. צוות המדענים עבד במצפה כוכבים ישן בסבאלברד, באמצע הדרך בין יבשת נורבגיה לקוטב הצפוני. הם נסעו לאזור זה כדי להבטיח שהם רואים את הכול - 100 אחוז מהשמש מכוסה על ידי הירח במהלך הליקוי. עבור משקיפים באזורים אחרים, כמו בריטניה, פחות מ-90% מהשמש היה מכוסה. הצוות בסבאלברד, בראשות פרופסור שאדיה הבל, פרופסור לפיזיקה סולארית באוניברסיטת הוואי, כלל את המדענים מאוניברסיטת אבריסטוויט בוויילס. הם הצטרפו למדענים מארה"ב, צ'כיה וגרמניה כחלק מ"שרפות הרוח הסולארית". עד 14 מצלמות מותאמות במיוחד שימשו כדי לצלם את השמש בתדרים שונים במהלך הליקוי, וללכוד תמונות של הפלזמה מהקורונה. בכך הם יקוו לפתור את התעלומה הגדולה ביותר של השמש. טמפרטורת השמש כידוע נעה בסביבות 6,000 מעלות צלזיוס (10,800 מעלות צלזיוס), אך מסיבה כלשהי הקורונה היא בסביבות 1,000,000 מעלות צלזיוס (1,800,000 מעלות צלזיוס), ואף מגיעה ל-2,000,000 מעלות צלזיוס (3,600,000 מעלות פרנהייט) באזורים מסוימים . גורם זה של 300 הבדל יהיה דומה להבה של שריפה קרה פי 300 מהאוויר סביבה - אך לא ידוע מדוע זה מתרחש. סיבה אפשרית אחת יכולה להיות כוחות מגנטיים על השמש, כאשר גז מחומם-על יוצר שדה מגנטי חזק ומעביר אנרגיה לתוך העטרה, אבל זה עדיין לא אושר. צוות המדענים עבד במצפה כוכבים ישן בסוואלברד, באמצע הדרך בין יבשת נורבגיה לקוטב הצפוני (מוצג עם הסמן האדום). הם נסעו לאזור זה כדי להבטיח שהם רואים את הכול - 100 אחוז מהשמש מכוסה על ידי הירח במהלך הליקוי. התצפיות נערכו ממצפה הכוכבים Kjell Henriksen Longyearbyen בסבאלברד, בתמונה. בצירוף מקרים, הליקוי התרחש מעל הקוטב הצפוני באותו יום שבו השמש הגיעה לעין לאחר שישה חודשים של לילה קוטבי - אירוע שמתרחש רק פעם ב-500,000 שנה. נתונים ותמונות שצולמו במהלך הליקוי ישמשו כדי לנסות ולפתח מודל מתמטי כדי להבין את ההבדל הזה בטמפרטורה. "ההבדל בין טמפרטורת השמש לזו של עטרה של השמש הוא אחת התעלומות הגדולות של האסטרונומיה", אמר ד"ר הוו מורגן, קורא בקבוצת הפיזיקה של מערכת השמש באוניברסיטת אבריסטווית', המפקח על עבודת הצוות מ- בְּרִיטַנִיָה. "ליקוי חמה נותן לנו הזדמנות ייחודית למדוד את הקורונה של השמש היא כל כך הרבה פרטים ולאסוף נתונים שיאפשרו לנו להבין טוב יותר את ההבדל הזה." הוא גם הוסיף כי חקר הקורונה יכול לסייע בהגנה על מערכות תקשורת מבוססות לוויין מפני סופות שמש, שעלולות להיות מושפעות מפליטות מסה של העטרה - התפרצויות ענק של חומר - מהשמש. טמפרטורת פני השמש (המוצגת בתמונת נאסא זו) ידועה כ-6,000 מעלות צלזיוס (10,800 מעלות צלזיוס), אך מסיבה כלשהי הקורונה היא סביב 1,000,000 מעלות צלזיוס (1,800,000 מעלות צלזיוס), ואף מגיעה ל-2,000,000 מעלות צלזיוס. (3,600,000°F) באזורים מסוימים, פקטור של כ-300 .
צוות של מדענים נסע לסוואלברד כדי לצפות בליקוי החמה באמצעות מערך מכשירים.
הם חקרו את קורונה של השמש, פלזמה סביב השמש שניתן לראות רק במהלך ליקוי חמה מוחלט.
הם מקווים להבין מדוע הקורונה חמה פי 300 מהשטח, דבר שנותר בגדר תעלומה.
עם הצלחה של הניסויים, הם בוחנים כעת את הנתונים שלהם, הכוללים מדידות של קרינה.