With nothing but her dog Garrick to her name, strong-willed servant Demelza convinced her master, Captain Poldark, to tie the knot after just one night of passion in the popular new BBC series. But research shows that marriage in the 18th century was actually a mercenary affair in the vast majority of cases which saw many men marry to get their hands on a woman's wealth. Anne Laurence, a historian with Open University, has found that pragmatic marriages made for the preservation or the transfer of wealth became more important during the Poldark era. Her study is based on around 400 marriage announcements in London newspapers when it was common to refer to a bride's wealth, according to The Observer. Scroll down for video . Strong-willed servant Demelza convinced her master, Captain Poldark, to tie the knot after just one night of passion in the popular new BBC series . The fortunes of the brides were routinely given either in thousands of pounds or described as 'large', 'ample', 'considerable' or 'handsome'. In almost two thirds of the announcements studied, the bride's fortune, ranged from £1,000 to more than £20,000. But the wealth of the grooms was rarely mentioned. Ms Laurence said: 'Mercenary marriages became the subject of much criticism, but it would seem that the zeitgeist was against the moralists. 'Western sensibilities react against the idea that marriage might be for reasons other than love of a partner and a desire to spend the rest of one's life with them. But research shows that marriage in the 18th century was actually a mercenary affair in the vast majority of cases, pictured is Aidan Turner as Captain Poldark and  Eleanor Tomlinson as Demelza . The wealth of the grooms was rarely, if ever, mentioned in the 400 marriage announcements studied . 'We recognise no one has to get married to survive. At the same time, the very rich make prenuptial agreements and ever-larger divorce settlements make the news weekly. 'The preservation of a fortune concentrates the mind on pragmatic considerations.' She gave an example of one of the marriage announcement's which said: 'On Tuesday last Gilbert Burton, Esq; eldest son to George Burton, Esq; was married at Foot's Cray near Eltham in Kent, to Miss Craddock, only daughter to Mr Craddock, late an eminent goldsmith in Lombard Street, a beautiful young lady with a fortune of £10,000.' Her study is to be presented at the annual conference of the Economic History Society. A guide was published in 1742 to help men locate wealthy widows and spinsters. More than 400 wealthy woman were listed in 'A Master Key to the Rich Ladies Treasury: the Widower and Batchelor's Directory' including their reputed fortune and  stock market investments. The anonymous author cast his net wide: several of the women were in their 70s and 80s.
Study has revealed that marriage in the 18th century was  a mercenary affair .
Historian Anne Laurence studied 400 announcements in London papers .
Brides' fortunes were described as  'ample', 'considerable' or 'handsome'
But the wealth of the grooms were rarely mentioned in the publications .
בלי שום דבר מלבד הכלב שלה גאריק לשמה, המשרתת בעלת הרצון החזק דמלזה שכנעה את אדונה, קפטן פולדארק, לקשור את הקשר לאחר לילה אחד של תשוקה בלבד בסדרה החדשה והפופולרית של ה-BBC. אבל מחקרים מראים שנישואים במאה ה-18 היו למעשה עניין של שכיר חרב ברוב המוחלט של המקרים שבהם גברים רבים נישאו כדי לשים את ידיהם על עושרה של אישה. אן לורנס, היסטוריונית מהאוניברסיטה הפתוחה, גילתה שנישואים פרגמטיים שנעשו למען שימור או העברת עושר הפכו חשובים יותר בתקופת פולדארק. המחקר שלה מבוסס על כ-400 הודעות נישואין בעיתונים בלונדון, כאשר היה מקובל להתייחס לעושר של כלה, לפי The Observer. גלול למטה לסרטון. המשרתת בעלת הרצון החזק דמלזה שכנעה את אדונה, קפטן פולדארק, לקשור את הקשר לאחר לילה אחד בלבד של תשוקה בסדרה החדשה והפופולרית של ה-BBC. הונם של הכלות ניתן בדרך כלל באלפי פאונד או שתוארו כ'גדולים', 'רבים', 'ניכרים' או 'נאהים'. בכמעט שני שלישים מההודעות שנחקרו, הונה של הכלה נע בין 1,000 ליש"ט ליותר מ-20,000 ליש"ט. אבל עושרם של החתנים הוזכר לעתים רחוקות. גב' לורנס אמרה: 'נישואי שכירי חרב הפכו לנושא לביקורת רבה, אבל נראה שרוח הזמן הייתה נגד בעלי המוסר. "רגישויות מערביות מגיבות נגד הרעיון שנישואים עשויים להיות מסיבות אחרות מלבד אהבת בן זוג ורצון לבלות איתם את שארית חייו. אבל מחקרים מראים שנישואים במאה ה-18 היו למעשה עניין של שכיר חרב ברוב המוחלט של המקרים, בתמונה איידן טרנר בתור קפטן פולדארק ואלינור טומלינסון בתור דמלזה. עושרם של החתנים הוזכר רק לעתים רחוקות, אם בכלל, ב-400 הודעות הנישואין שנחקרו. ״אנחנו מכירים שאף אחד לא צריך להתחתן כדי לשרוד. במקביל, העשירים מאוד עורכים הסכמי ממון והסדרי גירושים גדולים יותר ויותר מגיעים לחדשות מדי שבוע. 'שמירה על הון מרכזת את הנפש בשיקולים פרגמטיים'. היא נתנה דוגמה לאחת מהודעת הנישואין שבה נאמר: "ביום שלישי האחרון גילברט ברטון, Esq; הבן הבכור לג'ורג' ברטון, Esq; התחתן בפוט'ס קריי ליד אלת'ם בקנט, למיס קראדוק, בתו היחידה למר קראדוק, ז"ל צורף מפורסם ברחוב לומברד, גברת צעירה יפהפייה עם הון של 10,000 ליש"ט.' המחקר שלה אמור להיות מוצג בכנס השנתי של החברה להיסטוריה כלכלית. מדריך פורסם בשנת 1742 כדי לעזור לגברים לאתר אלמנות עשירות וסובבים. יותר מ-400 נשים עשירות היו רשומות ב'מפתח ראשי לאוצר הגברות העשירות: ספריית האלמן וה-Batchelor', כולל הונם הנחשב והשקעות בבורסה. הסופר האלמוני הטיל את הרשת שלו לרחבה: כמה מהנשים היו בשנות ה-70 וה-80 לחייהן.
מחקר גילה שנישואים במאה ה-18 היו עניין של שכיר חרב.
ההיסטוריונית אן לורנס חקרה 400 הודעות בעיתונים בלונדון.
ההון של הכלות תואר כ'רב', 'ניכר' או 'נאה'
אבל עושרם של החתנים הוזכר רק לעתים רחוקות בפרסומים.