Beers and ales have been brewed for centuries but it appears the taste hasn't changed all that much during this time. Chemical analysis from two bottled drinks found on a shipwreck in Finland has revealed their similarities to modern-day lagers. This includes high levels of ‘green leaf’ flavours, sweet apple and rose compounds and a proof of around 3 per cent. Chemical analysis from two bottled drinks - known as A56 (pictured) and C49 - found on a shipwreck in Finland has revealed their similarities to modern-day lagers. This includes high levels of ‘green leaf’ flavours, sweet apple and rose compounds and a proof of around 3 per cent. The bottles date back to the 1840s . The bottles were found in the summer of 2010 when the wreck of a schooner was discovered in the Baltic Sea. It was found at a depth of 165ft (50 metres) just off the coast of the Åland Islands, Finland. Archaeological evidence suggests the shipwreck occurred during the 1840s, but the schooner’s name, its destination, and its last port-of-call have not yet been identified. The cargo consisted of luxury items, including more than 150 bottles of champagne, and five bottles that look like typical early 19th century beer bottles were also brought to the surface. One of these cracked in the divers’ boat and the liquid that foamed from the cracked bottle looked and, according to the divers, tasted like beer. The bottles were found in the summer of 2010 when the wreck of a schooner was discovered in the Baltic Sea. It was found at a depth of 165ft (50 metres) just off the coast of the Åland Islands, Finland. Archaeological evidence suggests the shipwreck occurred during the 1840s, but the schooner’s name, its destination, and its last port-of-call have not yet been identified. The cargo consisted of luxury items, including more than 150 bottles of champagne, and five bottles that look like typical early 19th century beer bottles were also brought to the surface. One of these cracked in the divers’ boat and the liquid that foamed from the  bottle looked and, according to the divers, tasted like beer. Initial taste tests said beers were ‘vinegary, goaty and tasted of sour milk’ and this said to have been caused by bacteria that had grown in the bottles over the years. But when experts  chemically analysed the samples they discerned specific flavours such as 'green leaf, sweet apple and rose.' Initial taste tests said the beers were ‘vinegary, goaty and tasted of sour milk’ and this said to have been caused by bacteria that had grown in the bottles over the years. But when experts from the VTT Technical Research Centre of Finland and  the Technical University of Munich tested the beers they pinpointed specific flavours. The experts took samples from two of these bottles – known as A56 and C49 – and analysed their physicochemical characteristics and flavour compounds. They also analysed six reference beers including Leffe Brune, Koff Porter, Weihenstephan Hefe Weissbier, Paulaner Hefe Weissbier, Aldaris Porteris Alus, and Olvi Sandels. The results were normalised to make sure the ethanol concentrations in the ancient beers matched, or were within the range of, those found in the reference beers. ‘Bottles A56 and C49 were similar brown glass bottles,’ explained the researchers. ‘Bubbles of gas, presumably CO2, formed during sampling, producing a light foam. ‘Both beers were bright golden yellow, with little haze. ‘Both beers smelt of yeast, dimethyl sulfide, Bakelite, burnt rubber, over-ripe cheese, and goat. ‘As the samples warmed to room temperature, the smell of hydrogen sulfide disappeared and that of butyric acid - particularly strong in C49 - strengthened.’ This analysis found green leaf flavours were  high in C49. The level of Methylbutyl acetate, associated with banana flavour compounds, is markedly low in both shipwrecked beers. But 3- Ethyl hexanoate and Ethyl decanoate - which are apple and sweet apple flavour compounds - are high in both . The bottles were found in 2010 when the wreck of a schooner was discovered in the Baltic Sea. It was found at a depth of 165ft (50 metres) just off the coast of the Åland Islands, Finland (marked). Archaeologists said the schooner’s name, its destination, and its last port-of-call have not yet been identified . Compared to modern beers, the shipwrecked beers contain similar levels of potassium but significantly more sodium, which is believed to have come from seawater on board the shipwreck. Ethanol contents are between 2.8 per cent and 3.2 per cent, comparable to typical weak modern lagers and ales. Both beers are acidic, with pH only one unit below modern levels, and the colour strengths are in the range of modern ales and lagers, but much lower than those of porters or stouts. Since the beers were found, a brewery in Finland has recreated what they believe to be as close to the real thing as possible. Called Stallhagen Historic Beer 1843, the beer is a ‘spontaneously fermented beer’ using malt and wheat. The brewery said: ‘Today’s pure cultured yeast stocks didn’t exist at that time. Beer was produced using local wild yeast strains, each of which became specific to the brewers in the area. The beer is golden yellow and has almost none of the typical bitterness or hops aroma.' It added that 1843 has ‘champagne-like’ soft bubbles and the beer’s taste is closer to wine than to beer. Stallhagen’s version is 4.5 per cent and pairs with white fish, roe, and mussels, as well as apple tarts. When looking at fermented sugars, the researchers found a small amount of maltose in A56. Levels of this sugar are much higher in C49, which contains more maltose than is typical in modern beers. Both beers, especially C49, contain unexpectedly large amounts of glucose, but fructose and sucrose were not found in either shipwreck beer. Yeasts produce compounds that contribute to the flavour of fermented drinks. From this analysis the experts found green leaf flavours are relatively high in C49, as is 1-propanol which gives it a stronger alcohol taste. The level of Methylbutyl acetate, associated with banana flavour compounds, is markedly low in both shipwreck beers. But 3- Ethyl hexanoate and Ethyl decanoate – which are apple and sweet apple flavour compounds - are high in both, with A56 having more sweet compounds than C49. A56 also has more rose flavour compounds than C49, in particular more 2-Phenylethanol and 2-Phenylethyl acetate. The findings have been published in the Journal of Agricultural and Food Chemistry. Since the beers were found, a brewery in Finland has recreated what they believe to be as close to the real thing as possible called Stallhagen Historic Beer 1843. Chemists compared the samples to modern-day beers including Leffe Brune (left) and Paulaner Hefe Weissbier (right). They found the shipwreck beers contain similar levels of potassium. Ethanol contents are between 2.8% and 3.2% and colour strengths were in the range of modern ales and lager . A brewery in Finland recently recreated what they believe to be as close to the real thing as possible. Called Stallhagen Historic Beer 1843, (pictured) the drink has ‘champagne-like’ soft bubbles and its makers claim the beer’s taste is closer to wine than to beer. But it was created before the recent analysis paper was published . The brewery said: ‘Today’s pure cultured yeast stocks didn’t exist at that time. Beer was produced using local wild yeast strains, each of which became specific to the brewers in the area. 'The beer is golden yellow and has almost none of the typical bitterness or hops aroma. The role of hops in breweries in the 1800s was not as important as it is in modern beer production.’ It added that 1843 has ‘champagne-like’ soft bubbles and the beer’s taste is closer to wine than to beer. Stallhagen’s version is 4.5 per cent ABV and pairs with white fish, roe, and mussels, as well as apple tarts. On board the schooner, divers also discovered unique bottles of champagne including one of world's oldest champagne from Veuve Clicquot, Juglar and Heidsieck. A total of 145 bottles of champagne were salvaged. The bottle of shipwrecked Veuve Clicquot recently sold for $43,630 (£28,750) at auction.
Two bottled beers were recovered from a shipwreck in 2010 .
Schooner was found off the coast of the Åland Islands, Finland .
Initial taste tests said beers were ‘vinegary, goaty and tasted of sour milk’
This was caused by bacteria that had grown in the bottles over the years .
But chemical analysis of the samples revealed specific flavours .
These include ‘green leaf’ flavours, sweet apple and rose compounds .
This makes them similar to modern lagers and ales rather than stouts .
בירות ובירות נרקחו במשך מאות שנים, אך נראה שהטעם לא השתנה כל כך בתקופה זו. ניתוח כימי משני משקאות בבקבוקים שנמצאו על ספינה טרופה בפינלנד חשף את הדמיון שלהם לאגר של ימינו. זה כולל רמות גבוהות של טעמי "עלים ירוקים", תרכובות תפוחים ורדים מתוקים והוכחה של כ-3 אחוזים. ניתוח כימי משני משקאות בבקבוקים - הידועים בשם A56 (בתמונה) ו-C49 - שנמצאו על ספינה טרופה בפינלנד חשף את קווי הדמיון שלהם לאגרים של ימינו. זה כולל רמות גבוהות של טעמי "עלים ירוקים", תרכובות תפוחים ורדים מתוקים והוכחה של כ-3 אחוזים. הבקבוקים מתוארכים לשנות ה-40 של המאה ה-20. הבקבוקים נמצאו בקיץ 2010 כאשר התגלתה שבר של שונר בים הבלטי. הוא נמצא בעומק של 165 רגל (50 מטר) ממש מול חופי איי אולנד, פינלנד. עדויות ארכיאולוגיות מצביעות על כך שהספינה הטרופה התרחשה במהלך שנות ה-40 של המאה ה-19, אך עדיין לא זוהו שם הסקונר, היעד שלה והנמל האחרון שלה. המטען כלל פריטי יוקרה, כולל יותר מ-150 בקבוקי שמפניה, וחמישה בקבוקים שנראים כמו בקבוקי בירה טיפוסיים בתחילת המאה ה-19 הועלו על פני השטח. אחד כזה נסדק בסירת הצוללים והנוזל שהוקצף מהבקבוק הסדוק נראה ולדברי הצוללים היה טעם של בירה. הבקבוקים נמצאו בקיץ 2010 כאשר התגלתה שבר של שונר בים הבלטי. הוא נמצא בעומק של 165 רגל (50 מטר) ממש מול חופי איי אולנד, פינלנד. עדויות ארכיאולוגיות מצביעות על כך שהספינה הטרופה התרחשה במהלך שנות ה-40 של המאה ה-19, אך עדיין לא זוהו שם הסקונר, היעד שלה והנמל האחרון שלה. המטען כלל פריטי יוקרה, כולל יותר מ-150 בקבוקי שמפניה, וחמישה בקבוקים שנראים כמו בקבוקי בירה טיפוסיים בתחילת המאה ה-19 הועלו על פני השטח. אחד כזה נסדק בסירת הצוללים והנוזל שהוקצף מהבקבוק נראה ולדברי הצוללים היה טעם של בירה. מבחני טעם ראשוניים אמרו שהבירה היא "חומץ, עיזים ובטעם חלב חמוץ", ונאמר כי הדבר נגרם על ידי חיידקים שצמחו בבקבוקים במהלך השנים. אבל כאשר מומחים ניתחו כימית את הדגימות, הם הבחינו בטעמים ספציפיים כמו 'עלה ירוק, תפוח מתוק וורד'. מבחני טעם ראשוניים אמרו שהבירות היו "חומציות, עיזים ובטעם חלב חמוץ", ונאמר כי הדבר נגרם על ידי חיידקים שצמחו בבקבוקים במהלך השנים. אבל כאשר מומחים ממרכז המחקר הטכני VTT של פינלנד והאוניברסיטה הטכנית של מינכן בדקו את הבירות, הם גילו טעמים ספציפיים. המומחים לקחו דגימות משני בקבוקים אלה - הידועים בשם A56 ו-C49 - וניתחו את המאפיינים הפיזיקו-כימיים שלהם ואת תרכובות הטעם שלהם. הם גם ניתחו שש בירות ייחוס כולל Leffe Brune, Koff Porter, Weihenstephan Hefe Weissbier, Paulaner Hefe Weissbier, Aldaris Porteris Alus, ו-Olvi Sandels. התוצאות נורמלו כדי לוודא שריכוזי האתנול בבירות העתיקות תואמים, או היו בטווח של, לאלו שנמצאו בבירות הייחוס. "בקבוקי A56 ו-C49 היו בקבוקי זכוכית חומים דומים", הסבירו החוקרים. "בועות גז, ככל הנראה CO2, נוצרו במהלך הדגימה, וייצרו קצף קל. "שתי הבירות היו צהוב זהוב עז, עם מעט אובך. "בשתי הבירות היה ריח של שמרים, דימתיל גופרתי, בקליט, גומי שרוף, גבינה בשלה מדי ועיזים. "כשהדגימות התחממו לטמפרטורת החדר, נעלם ריח המימן הגפריתי וזה של חומצה בוטירית - חזקה במיוחד ב-C49 - התחזק." ניתוח זה מצא שטעמי עלים ירוקים היו גבוהים ב-C49. רמת המתילבוטיל אצטט, הקשורה לתרכובות בטעם בננה, נמוכה באופן ניכר בשתי הבירות הטרופות. אבל 3- אתיל הקסנואט ואתיל דקנואט - שהם תרכובות בטעם תפוח ותפוח מתוק - גבוהים בשניהם. הבקבוקים נמצאו בשנת 2010 כאשר התגלתה שבר של שונר בים הבלטי. הוא נמצא בעומק של 165 רגל (50 מטר) ממש ליד החוף של איי אולנד, פינלנד (מסומן). ארכיאולוגים אמרו ששם הסנטר, היעד שלה והנמל האחרון שלה עדיין לא זוהו. בהשוואה לבירות מודרניות, הבירות הטרופות מכילות רמות דומות של אשלגן אך משמעותית יותר נתרן, שלדעתו הגיע ממי ים על סיפון הספינה הטרופה. תכולת האתנול היא בין 2.8 אחוזים ל-3.2 אחוזים, בהשוואה לאגרס ואייל מודרניים חלשים טיפוסיים. שתי הבירות חומציות, עם pH רק יחידה אחת מתחת לרמות המודרניות, ועוצמות הצבע הן בטווח של בירות מודרניות ולאגרים, אך נמוכות בהרבה מאלה של פורטרים או סטאוטים. מאז שנמצאו הבירות, מבשלת בירה בפינלנד שיחזרה את מה שלדעתם קרוב ככל האפשר לדבר האמיתי. נקראת Stallhagen Historic Beer 1843, הבירה היא 'בירה מותססת באופן ספונטני' המשתמשת בלתת וחיטה. מהמבשלה נמסר: "מלאי השמרים המתורבתים הטהורים של היום לא היו קיימים באותה תקופה. הבירה הופקה באמצעות זני שמרי בר מקומיים, שכל אחד מהם הפך ספציפי למבשלי הבירה באזור. הבירה צהובה זהוב ואין לה כמעט שום מרירות או ניחוח כשות אופייניים״. הוא הוסיף כי לשנת 1843 יש בועות רכות 'כמו שמפניה' וטעם הבירה קרוב יותר ליין מאשר לבירה. הגרסה של סטלהגן היא 4.5 אחוזים ומתאימה לדגים לבנים, ביצי ומולים, כמו גם טארטי תפוחים. כאשר הסתכלו על סוכרים מותססים, החוקרים מצאו כמות קטנה של מלטוז ב-A56. רמות הסוכר הזה גבוהות בהרבה ב-C49, המכיל יותר מלטוז ממה שאופייני בבירות מודרניות. שתי הבירות, במיוחד C49, מכילות כמויות גדולות באופן בלתי צפוי של גלוקוז, אך פרוקטוז וסוכרוז לא נמצאו באף אחת מהבירה הטרופה. שמרים מייצרים תרכובות התורמות לטעם של משקאות מותססים. מניתוח זה מצאו המומחים כי טעמי העלים הירוקים גבוהים יחסית ב-C49, וכך גם 1-propanol המעניק לו טעם חזק יותר של אלכוהול. רמת המתילבוטיל אצטט, הקשורה לתרכובות בטעם בננה, נמוכה באופן ניכר בשתי הבירות הטרופות. אבל 3- אתיל הקסנואט ואתיל דקנואט - שהם תרכובות בטעם תפוח ותפוח מתוק - גבוהים בשניהם, כאשר ל-A56 יש יותר תרכובות מתוקות מ-C49. ל-A56 יש גם יותר תרכובות בטעם ורדים מ-C49, במיוחד יותר 2-פנילתנול ו-2-פנילאתיל אצטט. הממצאים פורסמו בכתב העת Journal of Agricultural and Food Chemistry. מאז שנמצאו הבירות, מבשלת בירה בפינלנד שיחזרה את מה שהם מאמינים שהוא קרוב ככל האפשר לדבר האמיתי בשם Stallhagen Historic Beer 1843. כימאים השוו את הדגימות לבירות מודרניות, כולל Leffe Brune (משמאל) ו-Paulaner Hefe Weissbier (ימין). הם גילו שהבירות הטרופות מכילות רמות דומות של אשלגן. תכולת האתנול נעה בין 2.8% ל-3.2% וחוזק הצבע היה בטווח של אייל מודרני ולאגר. מבשלת בירה בפינלנד שיחזרה לאחרונה את מה שלדעתם קרוב ככל האפשר לדבר האמיתי. המכונה Stallhagen Historic Beer 1843, (בתמונה) למשקה יש בועות רכות 'כמו שמפניה' ויצרניו טוענים שהטעם של הבירה קרוב יותר ליין מאשר לבירה. אבל הוא נוצר לפני פרסום מאמר הניתוח האחרון. מהמבשלה נמסר: "מלאי השמרים המתורבתים הטהורים של היום לא היו קיימים באותה תקופה. הבירה הופקה באמצעות זני שמרי בר מקומיים, שכל אחד מהם הפך ספציפי למבשלי הבירה באזור. ״הבירה צהובה זהוב ואין לה כמעט שום מרירות או ניחוח כשות אופייניים. תפקידה של הכשות במבשלות בשנות ה-1800 לא היה חשוב כמו שהוא בייצור בירה מודרנית.' הוא הוסיף כי ב-1843 יש בועות רכות 'כמו שמפניה' וטעם הבירה קרוב יותר ליין מאשר לבירה. הגרסה של Stallhagen היא 4.5 אחוז ABV ומתאים לדגים לבנים, ביצי ומולים, כמו גם טארט תפוחים. על סיפון הסקונר גילו צוללנים גם בקבוקי שמפניה ייחודיים, כולל אחת השמפניות הוותיקות בעולם מבית Veuve Clicquot, Juglar ו-Heidsieck. בסך הכל ניצלו 145 בקבוקי שמפניה. בקבוק הספינה הטרופה Veuve Clicquot נמכר לאחרונה תמורת 43,630 דולר (28,750 ליש"ט) במכירה פומבית.
שתי בירות בבקבוק נמצאו מספינה טרופה ב-2010.
שונר נמצא מול חופי איי אולנד, פינלנד.
מבחני טעם ראשוניים אמרו שהבירה היא "חומץ, עיזים ובטעם חלב חמוץ"
זה נגרם על ידי חיידקים שצמחו בבקבוקים במהלך השנים.
אבל ניתוח כימי של הדגימות גילה טעמים ספציפיים.
אלה כוללים טעמים של 'עלה ירוק', תרכובות תפוחים מתוקים וורדים.
זה גורם להם להיות דומים לאגרים ובילים מודרניים ולא לסטאוטים.