(CNN)Israeli Prime Minister Benjamin Netanyahu coasted to victory in Tuesday's elections, defying pre-election polls showing his Likud party trailing his main rival, the center-left Zionist Union. Ever the master politician and brilliant tactician, he used the politics of fear to galvanize his right-wing base, which ultimately secured him a fourth term. Israel, however, may not fare as well as its leader did at the polls. In a matter of days, Netanyahu exposed his true attitude toward Israel's conflict with the Palestinians, in the process threatening to further erode an already strained relationship with the White House. Less than two weeks ago, Netanyahu declared that his speech of June 2009 at Bar-Ilan University, where he publicly endorsed a demilitarized Palestinian state, is no longer relevant. On Monday, he continued on this theme, announcing that a Palestinian state would not be established under his watch. These comments were tactical moves aimed at mobilizing his base, but so was his Bar-Ilan speech a maneuver aimed at appeasing U.S. President Barack Obama and quelling criticism from abroad. Ultimately, political expedience led Netanyahu to reveal what many critics had long suspected: He has never supported a two-state solution. In the last six years of his premiership, Netanyahu has spoken out repeatedly against a withdrawal to the 1967 borders, with mutually agreed land swaps -- the basis for a two-state solution; insisted that Palestinians recognize Israel as the state of the Jewish people -- a condition no Palestinian leader can accept; and presided over unprecedented settlement activity in the West Bank and East Jerusalem, which the Palestinians regard as their future capital. Meanwhile, the Israeli Prime Minister has disparaged Palestinian Authority President Mahmoud Abbas at every opportunity, asserting that he encourages terrorism -- a claim that was contradicted by the head of Israel's top security service -- and repeating the mantra that Abbas is not a legitimate peace partner. In 2011, he reportedly quashed the Palestinian leader's draft peace agreement that had been secretly negotiated with former Israeli President Shimon Peres. In a less guarded moment, Netanyahu told Israeli writer Etgar Keret that the Israeli-Palestinian conflict was "insoluble." Netanyahu's duplicity on the Palestinian issue has led to a highly dysfunctional relationship with the Obama administration, which has tried, in vain, to broker an Israeli-Palestinian agreement. He made a farce of last year's John Kerry-brokered peace talks by increasing settlement work fourfold during this negotiating period. Adding fuel to the fire, Netanyahu has repeatedly injected himself into U.S. politics, most recently with his acceptance of an invitation by House Speaker John Boehner to address Congress -- a move that was widely seen as a partisan ploy to undercut the White House. Obama has yet to respond to Netanyahu's most recent statements, which can only serve to further damage Washington's ties with Jerusalem while contributing to Israel's growing isolation. One European government after another has begun to turn its back on the Israeli government, taking steps to recognize a Palestinian state since it appears less and less likely that one will emerge as a result of negotiations. But criticism of Netanyahu's approach to the Palestinian issue has also come from none other than the Israeli security community, many of whose members are alarmed at Israel's deteriorating position in the international community in general and its schism with Washington in particular. A broad array of former generals, ex-heads of Israel Defense Forces military intelligence, and former chiefs of the Mossad and Shin Bet intelligence services have long argued that the status quo is unsustainable and that a two-state solution is vital to Israel's future as a Jewish and democratic state. In the last month, nearly 200 of these former high-ranking security officials launched a campaign demanding a change in leadership in light of what they view as Netanyahu's failure to take any diplomatic initiative while harming one of Israel's greatest security assets: its relationship with the United States. Israelis did not heed the ex-security officials' warnings when they voted to retain Netanyahu as their Prime Minister. But while Netanyahu's come-from-behind victory may attest to his shrewd political instincts, it will also come with a high cost for his country.
Israeli Prime Minister Benjamin Netanyahu won re-election Tuesday .
Guy Ziv: Netanyahu has repeatedly injected himself into U.S. politics .
(CNN) ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, המשיך לנצח בבחירות שלשום, תוך התרסה בסקרים שלפני הבחירות המראים שמפלגת הליכוד שלו נגררת אחרי יריבו העיקרי, איחוד המרכז-שמאל הציוני. מאז ומעולם היה הפוליטיקאי המאסטר והטקטיקן המבריק, הוא השתמש בפוליטיקה של הפחד כדי לעורר את הבסיס הימני שלו, מה שבסופו של דבר הבטיח לו כהונה רביעית. עם זאת, ייתכן שישראל לא תסתדר כמו המנהיג שלה בקלפיות. בתוך ימים ספורים חשף נתניהו את יחסו האמיתי לסכסוך של ישראל עם הפלסטינים, תוך שהוא מאיים לכרסם עוד יותר ביחסים מתוחים ממילא עם הבית הלבן. לפני פחות משבועיים הצהיר נתניהו כי נאומו מיוני 2009 באוניברסיטת בר-אילן, שם תמך בפומבי במדינה פלסטינית מפורזת, אינו רלוונטי יותר. ביום שני הוא המשיך בנושא זה והכריז כי לא תקום מדינה פלסטינית תחת משמרתו. ההערות הללו היו מהלכים טקטיים שנועדו לגייס את הבסיס שלו, אבל כך גם נאום בר-אילן שלו היה תמרון שנועד לפייס את נשיא ארה"ב ברק אובמה ולהרגיע את הביקורת מחו"ל. בסופו של דבר, כדאיות פוליטית הובילה את נתניהו לחשוף את מה שמבקרים רבים חשדו זה מכבר: הוא מעולם לא תמך בפתרון שתי המדינות. בשש השנים האחרונות לראשות הממשלה, נתניהו התבטא שוב ושוב נגד נסיגה לגבולות 1967, עם חילופי קרקעות מוסכמים הדדיים - הבסיס לפתרון שתי המדינות; התעקש שהפלסטינים יכירו בישראל כמדינת העם היהודי - תנאי שאף מנהיג פלסטיני לא יכול לקבל; וניהל פעילות התנחלויות חסרת תקדים בגדה המערבית ובמזרח ירושלים, שהפלסטינים רואים בה כבירתם העתידית. בינתיים, ראש ממשלת ישראל בז לנשיא הרשות הפלסטינית אבו מאזן בכל הזדמנות, בטענה שהוא מעודד טרור - טענה שסתרה על ידי ראש שירות הביטחון העליון של ישראל - וחזר על המנטרה לפיה עבאס אינו שלום לגיטימי בת זוג. ב-2011, דווח כי הוא ביטל את טיוטת הסכם השלום של המנהיג הפלסטיני שנוהל בחשאי עם נשיא ישראל לשעבר שמעון פרס. ברגע פחות שמור אמר נתניהו לסופר הישראלי אתגר קרת כי הסכסוך הישראלי-פלסטיני "בלתי פתיר". הכפילות של נתניהו בנושא הפלסטיני הובילה למערכת יחסים מאוד לא מתפקדת עם ממשל אובמה, שניסה, לשווא, לתווך בהסכם ישראלי-פלסטיני. הוא עשה פארסה של שיחות השלום של ג'ון קרי בשנה שעברה על ידי הגדלת עבודת ההתנחלויות פי ארבעה במהלך תקופת המשא ומתן הזו. מוסיף שמן למדורה, נתניהו הזריק את עצמו שוב ושוב לפוליטיקה של ארה"ב, לאחרונה עם הסכמתו להזמנתו של יו"ר בית הנבחרים, ג'ון בוהנר, לנאום בקונגרס - מהלך שנתפס באופן נרחב כתכסיס מפלגתי כדי לפגוע בבית הלבן. אובמה טרם הגיב להצהרותיו האחרונות של נתניהו, מה שיכול רק לשמש לפגיעה נוספת בקשרים של וושינגטון עם ירושלים תוך תרומה לבידוד הגובר של ישראל. ממשלה אירופית אחת אחרי השנייה החלה להפנות עורף לממשלת ישראל, תוך שהיא נוקטת בצעדים להכרה במדינה פלסטינית, מאחר שנראה פחות ופחות סביר שתקום כזו כתוצאה מהמשא ומתן. אבל הביקורת על גישתו של נתניהו לסוגיה הפלסטינית באה גם מצד לא אחר מאשר הקהילה הביטחונית הישראלית, שרבים מחבריה חוששים מהידרדרות מעמדה של ישראל בקהילה הבינלאומית בכלל ומהפילוג שלה עם וושינגטון בפרט. קשת רחבה של גנרלים לשעבר, ראשי המודיעין הצבאי לשעבר של צבא ההגנה לישראל וראשי שירותי הביון לשעבר של המוסד והשב"כ טוענים זה מכבר כי הסטטוס קוו אינו בר קיימא וכי פתרון שתי המדינות חיוני לעתידה של ישראל. מדינה יהודית ודמוקרטית. בחודש האחרון, כמעט 200 מבכירי הביטחון לשעבר פתחו בקמפיין בדרישה לשינוי מנהיגות לאור מה שהם רואים ככישלונו של נתניהו מלנקוט יוזמה דיפלומטית כלשהי תוך פגיעה באחד הנכסים הביטחוניים הגדולים של ישראל: יחסיה עם ישראל. ארצות הברית. הישראלים לא שמו לב לאזהרותיהם של גורמי הביטחון לשעבר כשהצביעו בעד השארת נתניהו כראש הממשלה. אבל בעוד שהניצחון של נתניהו בא מאחור עשוי להעיד על האינסטינקטים הפוליטיים הממולחים שלו, זה יגרום גם למחיר גבוה למדינתו.
ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו זכה ביום שלישי בבחירה מחדש.
גיא זיו: נתניהו הזריק את עצמו שוב ושוב לפוליטיקה בארה"ב.