It is sometimes necessary for men wanting to attract the opposite sex to come out of their shell. Yet it seems that by often choosing the bolder males, women may be missing out on the best possible mate. Researchers have found that the shyest males actually have the most to offer a potential lover - at least in the world of hermit crabs. Hermit crabs, like the ones above, borrow the shells from other creatures to keep them safe and new research has shown that those crabs that stay in their shells more often tend to be a better mate for female crabs . Professor Mark Briffa, a marine animal behaviour researcher at Plymouth University, and his colleagues have found that the most timid crabs tend to more high quality sperm - making them a better option for females looking for a mate. This, they say, is because the crabs that spend more time hiding from the world inside their shells, also have invested the most resources in becoming reproductively fit. Males of a species of hairy chested crab, which has been given a nickname David Hasselhoff, spend their lives largely separate from the females, according to new research. In a study looking at the private life of the deep-sea crab known as the 'Hoff' have found that the males and females spend separate lives at volcanic vents 1.5 miles deep near Antarctica. This, according to the British research, is because of the conflicting demands of feeding and raising young among the sexes. In 2010, a British expedition revealed a 'lost world' of deep-sea animals including the crab named after the Baywatch star thriving on the ocean floor near Antarctica. Using a deep-diving remotely operated vehicle (ROV) to examine the distribution, size and sex of these crabs at the vents, Dr Leigh Marsh and colleagues from the University of Southampton have now pieced together their private lives. The researchers found that large male Hoff crabs live highest on the mineral spires of the deep-sea vents, closest to the hot fluids that jet from them. Smaller males tend to mingle with the females at the base of the mineral spires. It is an unusual approach in the animal kingdom, where the boldest, bravest and strongest usually win the right to mate. Indeed, in many species males have to prove their physical fitness with bold and dramatic displays - like in peacocks and birds of paradise - and even mortal combat in some cases. Writing in the journal Proceedings of the Royal Society B, Professor Briffa and his colleagues said: 'It appears that in hermit crabs, high-quality individuals that have invested heavily in reproduction, by making large spermatophores, are the most risk averse. 'Although we did not measure metabolic rate, a key process for the pace of life syndrome, this result seems counter to the idea that the most productive individuals should also be the boldest.' The researchers examined the 'personality' of 100 hermit crabs collected from Mount Batten and Hannafore Point in Plymouth. They did this by testing the 'startle response' of each crab by removing it from its tank, inverting the crab for five seconds, which caused it to withdraw into its shell, and then returning it back into the tank upright. The boldest crabs would then poke their heads back out of their shells far faster than the more timid crabs. On average most crabs emerged within 16 seconds. The researchers then measured the levels of a protein called haemocyanin, which is responsible for carrying oxygen around the crabs bodies. They found crabs that stayed in their shells longer after being startled tended to have higher levels of this protein. Hermit crabs, like the one pictured above, hide in their shells when startled, but it also helps them become better mates . This is because when inside their shell, the crabs are unable to access the oxygen rich sea water around them and so higher levels of this protein helps use the oxygen already in their bodies more efficiently. Next the researchers examined the crustacean's gonads and measured the size of the tube shaped bundles of sperm there, called spermatophores. Again they found in the timid crabs, those that were slower to reemerge from their shells after being frightened, had larger spermatophores and so more high quality sperm stored. As they grow, hermit crabs like the one above, 'upgrade' their shells by seeking out larger ones as finding the right home can offer them protection from danger but also give them a way of growing better stores of sperm . Professor Briffa and his colleagues said that hiding in the shell when threatened may allow the crabs to conserve their energy for building up greater sperm reserves. It also reduces the risk of losing a shell in a fight with another crab, something that can increase the amount of stress a crab is exposed to. They said that in hermit crabs less reproductively fit individuals may develop boldness to help them compete with the shier more fertile crabs. They said: 'Low-quality males may emerge more quickly in an attempt to maximize their chance of mating, or because they need to return more quickly to foraging, or through a combination of these causes.'
Biologists at Plymouth University studied how crabs reacted when startled .
They found shyer crabs had larger packets of sperm than the bolder ones .
It contrasts with many species where bold displays tend to attract mates .
Males in other species must prove their fitness by fighting or showing off .
Scientists say hiding allows crabs to invest more energy in making sperm .
לפעמים זה הכרחי לגברים שרוצים למשוך את המין השני לצאת מהקליפה שלהם. עם זאת, נראה כי על ידי בחירה לעתים קרובות בזכרים הנועזים יותר, נשים עלולות להחמיץ את בן הזוג הטוב ביותר. חוקרים גילו שלזכרים הכי ביישנים יש למעשה הכי הרבה מה להציע למאהב פוטנציאלי - לפחות בעולם של סרטני הנזיר. סרטני נזיר, כמו אלה שלמעלה, שואלים את הקונכיות מיצורים אחרים כדי לשמור על בטיחותם ומחקר חדש הראה שאותם סרטנים שנשארים בקונכייתם לעתים קרובות יותר נוטים להיות בן זוג טוב יותר לסרטנים נקבות. פרופסור מארק בריפה, חוקר התנהגות בעלי חיים ימיים באוניברסיטת פלימות', ועמיתיו גילו שהסרטנים הביישנים ביותר נוטים לזרע באיכות גבוהה יותר - מה שהופך אותם לאופציה טובה יותר עבור נקבות שמחפשות בן זוג. זה, הם אומרים, בגלל שהסרטנים שמבלים זמן רב יותר בהסתתר מהעולם בתוך הקונכייה שלהם, גם השקיעו את מירב המשאבים בכושר הרבייה. זכרים ממין סרטן חזה שעיר, שזכה לכינוי דיוויד האסלהוף, מבלים את חייהם בנפרד מהנקבות, על פי מחקר חדש. במחקר שבחן את חייו הפרטיים של סרטן הים העמוק המכונה 'הוף' מצאו כי הזכרים והנקבות מבלים חיים נפרדים בפתחי אוורור געשיים בעומק של 1.5 מייל ליד אנטארקטיקה. זאת, לפי המחקר הבריטי, בגלל הדרישות הסותרות של האכלה וגידול צעירים בין המינים. בשנת 2010, משלחת בריטית חשפה 'עולם אבוד' של חיות ים עמוקות כולל הסרטן על שם כוכב משמר המפרץ המשגשג על קרקעית האוקיינוס ​​ליד אנטארקטיקה. באמצעות כלי רכב המופעל מרחוק לצלילה עמוקה (ROV) כדי לבחון את התפוצה, הגודל והמין של הסרטנים הללו בפתחי האוורור, ד"ר ליי מארש ועמיתיו מאוניברסיטת סאות'המפטון חיברו כעת את חייהם הפרטיים. החוקרים גילו שסרטני הוף זכרים גדולים חיים הכי גבוה על הצריחים המינרליים של פתחי הים העמוקים, הקרובים ביותר לנוזלים החמים שמזרימים מהם. זכרים קטנים יותר נוטים להתערבב עם הנקבות בבסיס הצריחים המינרלים. זוהי גישה יוצאת דופן בממלכת החיות, שבה הנועזים, האמיצים והחזקים בדרך כלל זוכים בזכות להזדווג. ואכן, במינים רבים הזכרים צריכים להוכיח את כושרם הגופני באמצעות תצוגות נועזות ודרמטיות - כמו אצל טווסים וציפורי גן עדן - ואפילו קרב בת תמותה במקרים מסוימים. כשכתבו בכתב העת Proceedings of the Royal Society B, פרופסור בריפה ועמיתיו אמרו: "נראה שבסרטני הנזיר, אנשים איכותיים שהשקיעו רבות ברבייה, על ידי יצירת spermatophores גדולים, הם הנמנעים מסיכון. "למרות שלא מדדנו את קצב חילוף החומרים, תהליך מפתח לתסמונת קצב החיים, תוצאה זו נראית מנוגדת לרעיון שהאנשים היצרניים ביותר צריכים להיות גם הנועזים ביותר." החוקרים בחנו את ה'אישיות' של 100 סרטני נזיר שנאספו מהר באטן ומ-Hannafore Point בפלימות'. הם עשו זאת על ידי בדיקת 'תגובת ההבהלה' של כל סרטן על ידי הוצאתו מהמיכל שלו, היפוך הסרטן למשך חמש שניות, מה שגרם לו לסגת לתוך הקונכייה שלו, ואז החזרתו חזרה אל המיכל זקוף. הסרטנים הנועזים ביותר היו אז מוציאים את ראשיהם בחזרה מהקונכייה שלהם הרבה יותר מהר מהסרטנים הביישנים יותר. בממוצע רוב הסרטנים הגיחו תוך 16 שניות. לאחר מכן מדדו החוקרים את רמות החלבון הנקרא hemocyanin, שאחראי על נשיאת חמצן סביב גופי הסרטנים. הם מצאו סרטנים שנשארו בקליפותיהם זמן רב יותר לאחר שנבהלו נטו לרמות גבוהות יותר של חלבון זה. סרטני נזיר, כמו זה שבתמונה למעלה, מתחבאים בקונכיותיהם כשהם נבהלים, אבל זה גם עוזר להם להפוך לבני זוג טובים יותר. הסיבה לכך היא שכאשר הם בתוך הקליפה שלהם, הסרטנים אינם מסוגלים לגשת למי הים העשירים בחמצן סביבם ולכן רמות גבוהות יותר של חלבון זה עוזרות להשתמש בחמצן שכבר נמצא בגופם בצורה יעילה יותר. בשלב הבא החוקרים בחנו את בלוטות הגונדות של הסרטן ומדדו את גודל צרורות הזרע בצורת צינורית שם, הנקראים spermatophores. שוב הם מצאו בסרטנים הביישנים, אלה שהיו איטיים יותר להגיח מחדש מהקליפות שלהם לאחר שנבהלו, היו בעלי זרעונים גדולים יותר ולכן יותר זרע מאוחסן באיכות גבוהה. בזמן שהם גדלים, סרטני נזיר כמו זה שלמעלה 'משדרגים' את הקליפות שלהם על ידי חיפוש גדולות יותר, שכן מציאת הבית הנכון יכולה להציע להם הגנה מפני סכנה, אך גם לתת להם דרך לגדל מאגרי זרע טובים יותר. פרופסור בריפה ועמיתיו אמרו שהסתתרות בקליפה כאשר היא מאוימת עשויה לאפשר לסרטנים לשמר את האנרגיה שלהם כדי לבנות מאגרי זרע גדולים יותר. זה גם מפחית את הסיכון לאבד קונכייה במאבק עם סרטן אחר, דבר שיכול להגביר את כמות המתח שהסרטן נחשף אליו. הם אמרו שבסרטני נזיר אנשים בעלי כושר רבייה פחות עשויים לפתח תעוזה כדי לעזור להם להתחרות בסרטנים הפוריים יותר. הם אמרו: 'זכרים באיכות נמוכה עשויים להופיע מהר יותר בניסיון למקסם את הסיכוי שלהם להזדווג, או בגלל שהם צריכים לחזור מהר יותר לחפש מזון, או באמצעות שילוב של סיבות אלה.'
ביולוגים מאוניברסיטת פלימות' חקרו כיצד סרטנים הגיבו כשהם נבהלו.
הם גילו שלסרטנים ביישנים יותר יש חבילות זרע גדולות יותר מאלה הנועזים יותר.
זה מנוגד למינים רבים שבהם תצוגות נועזות נוטות למשוך בני זוג.
זכרים במינים אחרים חייבים להוכיח את כשירותם על ידי לחימה או להשוויץ.
מדענים אומרים שהמחבוא מאפשר לסרטנים להשקיע יותר אנרגיה בייצור זרע.