(CNN)Today, Katie Meyler might be meeting with Google executives or maybe giving a talk at the United Nations about girls' education, poverty or Ebola. But just a few months ago, she was on the front lines fighting the Ebola epidemic in Liberia. "I think anybody that has any feelings for the countries in West Africa that were hit was feeling helpless," Meyler said. Meyler had spent the last nine years of her life in Liberia setting up the More Than Me Academy, a tuition-free school for at-risk Liberian girls. While she was on summer break last year, visiting her family in the United States, her mind kept going back to Liberia and the Ebola outbreak. She couldn't sit idle as her neighbors, friends and students were fighting for their lives. Meyler, who is not a medical professional, flew back to the front lines of a global epidemic, the last place most Americans wanted to be during the outbreak. Back in Liberia, Meyler quickly realized that fighting Ebola would be more complicated than administering medical care. With dozens of aid organizations descending on the country, few of them had a history or relationship with it. Meyler saw an opportunity to leverage her relationship with the community of West Point, the slum in which her school is located. Her ability to speak the Liberian-English dialect facilitated logistics. "The people knew what was needed," Meyler said. "They knew what to do. They just didn't have the resources." Her organization met with community leaders and they decided more ambulances were needed. In some instances, it took up to four days for an ambulance to show up. Meyler was able to bring in four ambulances and coordinate with the fathers of her students, who responded to calls by driving the ambulances. Meyler and community leaders identified what was most needed and then came up with steps to meet those needs, said Meyler. Next, they formed a group of active case finders, people who would go door to door in the poorest parts of West Point, looking for anyone that had fallen ill. Once a sick person was identified, a nursing team was dispatched to determine the next steps and treatment. The hardest part for Meyler, who often describes herself as a "big kid," was seeing children abandoned and orphaned by Ebola. According to UNICEF, 16,600 children have lost one or both parents to Ebola in Guinea, Liberia and Sierra Leone. Meyler's school turned one of its guesthouses into Hope 21, a place to quarantine children suspected of having the Ebola virus. During the good times and the bad, Meyler took to Instagram to post photos and her thoughts. For nearly 100,000 of her followers, her Instagram became a window into the battle against Ebola. Social media have played a major role in the success of Meyler's organization since its inception nine years ago. To launch More Than Me, she did everything from fund-raising on MySpace to participating in clinical research studies. In 2012, the group was awarded a $1 million grant from JPMorgan Chase's American Giving Awards, after Facebook users voted for the organization. Long before Meyler became an Ebola fighter, she grew up in a working-class family from New Jersey. She always felt underprivileged, until she became involved in community service. That's when she decided to dedicate her life to helping people. Meyler has since won a number of awards and has been recognized for her work in Liberia. She was one of the Ebola fighters honored as Time's Person of the Year in 2014. "I'm not the same person that I was before Ebola hit," said Meyler. Reflecting on the months she spent fighting Ebola, she said, "The people on the front lines that were risking their lives were the people who were fighting for their own lives, who were fighting for their children's lives." Now it is about learning to live with Ebola, said Meyler, whose school has dozens of students who are Ebola orphans and survivors. Meyler continues to focus on girls and education in Liberia, meeting with tech giants and innovative education labs to come up with ways to better serve her students at More Than Me.
Meyler worked with the community in Liberian slum to develop Ebola response .
Dozens of Ebola orphans now attend More Than Me Academy .
(CNN) היום, קייטי מיילר עשויה להיפגש עם בכירים בגוגל או אולי לשאת הרצאה באו"ם על חינוך בנות, עוני או אבולה. אבל רק לפני כמה חודשים היא הייתה בחזית המלחמה במגיפת האבולה בליבריה. "אני חושב שכל מי שיש לו רגשות כלפי המדינות שנפגעו במערב אפריקה הרגיש חסר אונים", אמר מיילר. מיילר בילתה את תשע השנים האחרונות לחייה בליבריה בהקמת האקדמיה "יותר ממני", בית ספר ללא שכר לימוד לנערות ליבריות בסיכון. בזמן שהייתה בחופשת הקיץ בשנה שעברה, וביקרה את משפחתה בארצות הברית, מוחה המשיך לחזור לליבריה ולהתפרצות האבולה. היא לא יכלה לשבת בחוסר מעש שכן שכניה, חבריה ותלמידיה נלחמו על חייהם. מיילר, שאינו איש מקצוע רפואי, טס בחזרה לקו החזית של מגיפה עולמית, המקום האחרון בו רוב האמריקאים רצו להיות במהלך ההתפרצות. בחזרה בליבריה, מיילר הבין במהירות שהמלחמה באבולה תהיה מסובכת יותר מאשר מתן טיפול רפואי. עם עשרות ארגוני סיוע שירדו על המדינה, למעטים מהם הייתה היסטוריה או מערכת יחסים איתה. מיילר ראתה הזדמנות למנף את מערכת היחסים שלה עם קהילת ווסט פוינט, שכונת העוני שבה נמצא בית הספר שלה. יכולתה לדבר בניב ליברית-אנגלית הקלה על הלוגיסטיקה. "האנשים ידעו מה צריך", אמר מיילר. "הם ידעו מה לעשות. פשוט לא היו להם משאבים". הארגון שלה נפגש עם מנהיגי הקהילה והם החליטו שצריך עוד אמבולנסים. במקרים מסוימים, לקח עד ארבעה ימים עד שהאמבולנס הגיע. מיילר הצליחה להביא ארבעה אמבולנסים ולתאם עם אבות תלמידיה, אשר נענו לקריאות בהסעת האמבולנסים. מיילר ומנהיגי הקהילה זיהו את הדרוש ביותר ולאחר מכן מצאו צעדים כדי לענות על הצרכים הללו, אמר מיילר. לאחר מכן, הם הקימו קבוצה של מוצאי מקרים פעילים, אנשים שהיו עוברים מדלת לדלת בחלקים העניים ביותר של ווסט פוינט, ומחפשים כל מי שחלה. לאחר שזוהה אדם חולה, נשלח צוות סיעודי כדי לקבוע את השלבים הבאים ואת הטיפול. החלק הקשה ביותר עבור מיילר, שלעתים קרובות מתארת ​​את עצמה כ"ילדה גדולה", היה לראות ילדים ננטשים ויתומים מאבולה. לפי UNICEF, 16,600 ילדים איבדו את אחד ההורים או את שניהם לאבולה בגינאה, ליבריה וסיירה לאון. בית הספר של מיילר הפך את אחד מבתי ההארחה שלו לתקווה 21, מקום להסגר ילדים החשודים בנגיף האבולה. בתקופות הטובות והרעות, מיילר יצאה לאינסטגרם כדי לפרסם תמונות ומחשבותיה. עבור כמעט 100,000 מהעוקבים שלה, האינסטגרם שלה הפך לחלון לקרב נגד אבולה. המדיה החברתית מילאה תפקיד מרכזי בהצלחת הארגון של מיילר מאז הקמתו לפני תשע שנים. כדי להשיק את More Than Me, היא עשתה הכל מגיוס כספים ב-MySpace ועד להשתתפות במחקרים קליניים. ב-2012 הוענק לקבוצה מענק של מיליון דולר מפרס American Giving Awards של JPMorgan Chase, לאחר שמשתמשי פייסבוק הצביעו עבור הארגון. הרבה לפני שמיילר הפכה ללוחמת אבולה, היא גדלה במשפחת פועלים מניו ג'רזי. היא תמיד הרגישה מוחלשת, עד שהתערבה בעבודת הקהילה. אז היא החליטה להקדיש את חייה לעזרה לאנשים. מאז זכתה מיילר במספר פרסים וזכתה להכרה על עבודתה בליבריה. היא הייתה אחת מלוחמי האבולה שזכו לכבוד כאיש השנה של טיים בשנת 2014. "אני לא אותו אדם שהייתי לפני פגיעת האבולה", אמר מיילר. כשהיא חושבת על החודשים שבהם בילתה במלחמה באבולה, היא אמרה, "האנשים בחזית שסיכנו את חייהם היו האנשים שנלחמו על חייהם, שנלחמו על חיי ילדיהם". כעת מדובר בלימוד לחיות עם אבולה, אמר מיילר, שבבית הספר שלו יש עשרות תלמידים שהם יתומים וניצולי אבולה. מיילר ממשיכה להתמקד בבנות ובחינוך בליבריה, נפגשת עם ענקיות טכנולוגיה ומעבדות חינוך חדשניות כדי למצוא דרכים לשרת טוב יותר את תלמידיה ב-More Than Me.
מיילר עבד עם הקהילה בשכונת העוני בליבריה כדי לפתח תגובת אבולה.
עשרות יתומי אבולה לומדים כעת באקדמיית More Than Me.