In the closing stages of the RBS 6 Nations’ greatest day, Ben Youngs played like a true champion. But that status eluded him once again — and he knew exactly why. England’s scrum-half had tormented France during the gloriously, bewilderingly compelling match which provided a pulsating finale to Super Saturday. But a fourth successive year as runners-up left the national team shattered, with their gallant role in epic sporting drama serving as meagre consolation. England fell just six points short of being crowned Six Nations champions . A 55-35 victory over France was not enough for England to overhaul Ireland at the top of the standings . And though Youngs had been the catalyst for a daring charge towards the unlikely target of a 26-point winning margin with his two tries, countless line-breaks and dashing creativity, collective disappointment eclipsed any personal pride. As participants and observers alike tried to make sense of a 90-point, 12-try edition of ‘Le Crunch’ which often defied logic, the devastated man of the match pinpointed why there were no medals around English necks. ‘I don’t think the Six Nations title was lost today, it was lost last week, when we missed too many chances,’ he said, in reference to the 25-13 victory over Scotland seven days earlier. ‘We should have been way ahead on points difference going into this game.’ Ben Youngs believes England lost the Six Nations title last week when they only beat Scotland 25-13 . England had many chances to beat Scotland by a bigger margin last weekend at Twickenham . Correct. It would have deprived a captivated audience of an absorbing spectacle spanning three high-octane games, but England could have made Saturday’s fixtures in Rome and Edinburgh all but irrelevant if they hadn’t squandered a raft of try-scoring openings in round four. If Stuart Lancaster’s men had merely needed to win, they would not have scorched the earth as they did time and again in front of a fervent crowd, but it is highly likely they would have secured their prize. Instead, they ran amok to amass a record total against their cross-Channel rivals, only to be left six points short and inches from glory as a rolling maul at the end threatened to bring the house down until referee Nigel Owens penalised the hosts to signal the dying of the light. After familiar English dejection and an outpouring of Irish euphoria as Joe Schmidt’s team retained their title on points difference, the inquests began at Twickenham. George North's inspired performance helped Wales to a 61-20 win over Italy to put them in with a shout . Ireland thrashed Scotland 40-10 at Murrayfield to overhaul Wales, and England fell  short in their response . Circumstances demanded an adventurous streak and the upshot was seven tries against opponents who had conceded just two in their previous four games. A torrent of quick lineouts and tapped penalties, heads-up running and off-loading made for a stirring sight but, while the real damage had been done a week before, there were also fresh faults. For all his evident pride, backs coach Andy Farrell will not have been amused to see England concede five tries at home, even though they had to go for broke. When Vincent Debaty rounded off a stunning French raid on the hour, Youngs wore a thunderous look. ‘They took their tries well but we’ve got to be better than that,’ he said. ‘It was one step forward, one step back. For every good thing we did, we weren’t able to keep backing it up. If we can be a bit smarter in defence, that is the way for us to play.’ England’s expansive approach was certainly effective and pleasing to the eye, but there was a period in the first half when they became too frantic, when a composed outlook would have told them to build a score patiently. Stuart Lancaster has seen his side finish as runners-up in the Six Nations for four years in a row . Still, criticism must be tempered in the context of a 20-point thumping of a French team which bore no resemblance to the rabble of previous weekends. For Youngs, there was irritation that their opponents had fought hard while Scotland and Italy had presented limited resistance to the other title challengers. ‘France turned up — I don’t know what happened to Italy or Scotland,’ he said. ‘We knew we were going to be chasing it and we did that. But it was shame those other teams weren’t a bit more resilient.’ France’s resilience brought out the best in several England players besides Youngs. Captain Chris Robshaw strove to carry the ball and the team heroically while James Haskell was in the sin bin for a rash trip in the second half. Billy Vunipola completed another 80 minutes of surging intensity and out wide, Jack Nowell had been peripheral early on but by the end he was rampant and had another two tries. England started their campaign with a morale-boosting win over World Cup Group A rivals Wales . English thoughts of ‘if only’ have become an annual routine and this year they have cause to lament the failure to cope with an aerial barrage in Dublin and their profligacy against Scotland. The second-half efforts against Wales and France represented their peaks and as Courtney Lawes noted, with the World Cup in mind they will take heart from recent wins over Pool A rivals Wales and Australia. Twickenham was loud and proud on Saturday evening and with five consecutive victories there, Lancaster’s side are enjoying a spell of home rule at just the right time. The performances of George Ford, Jonathan Joseph and Nowell have generated optimism, and while inside centre remains a problem position, in most areas there are now multiple options. The likes of Manu Tuilagi, Joe Launchbury and Alex Corbisiero face a battle to reclaim lost places. As they stood in their post-match huddle, England were no doubt exhausted and demoralised. Finishing second again suggests they are stuck on a plateau but, in certain respects, this performance represented telling and timely progress.
England missed out on winning the Six Nations title by six points .
A 20-point victory over France  was not enough to clinch championship .
Stuart Lancaster's side finished runners-up for the fourth straight year .
Ben Youngs says championship was lost against Scotland last week .
England's performance provides plenty of optimism for World Cup .
בשלבי הסיום של היום הגדול ביותר של RBS 6 Nations, בן יאנגס שיחק כמו אלוף אמיתי. אבל המעמד הזה חמק ממנו שוב - והוא ידע בדיוק למה. השחקנית של אנגליה ייסרה את צרפת במהלך המשחק המפואר והמרתק להפליא שסיפק סיום פועם לסופר שבת. אבל שנה רביעית ברציפות כסגנית האלופה הותירה את הנבחרת רצוצה, כשתפקידה האמיץ בדרמה ספורטיבית אפית שימש נחמה דלה. אנגליה ירדה רק שש נקודות מהיותה אלופת ששת האומות. ניצחון 55-35 על צרפת לא הספיק לאנגליה כדי לשפץ את אירלנד בראש הטבלה. ולמרות שיאנגס היה הזרז להסתערות נועזת לעבר היעד הבלתי סביר של הפרש ניצחון של 26 נקודות עם שני הניסיונות שלו, אינספור שבירות קו ויצירתיות מזעזעת, אכזבה קולקטיבית האפילה על כל גאווה אישית. כשהמשתתפים והצופים כאחד ניסו להבין מהדורה של 90 נקודות ו-12 ניסיונות של 'לה קראנץ', שלעתים קרובות סתרה את ההיגיון, האיש ההרוס של המשחק זיהה מדוע אין מדליות על צוואר אנגלי. "אני לא חושב שתואר ששת האומות אבד היום, הוא הלך לאיבוד בשבוע שעבר, כשהחמצנו יותר מדי הזדמנויות", אמר בהתייחס לניצחון 25-13 על סקוטלנד שבעה ימים קודם לכן. "היינו צריכים להקדים הרבה בהפרשי נקודות בכניסה למשחק הזה." בן יאנגס מאמין שאנגליה הפסידה את תואר ששת האומות בשבוע שעבר כשניצחה רק את סקוטלנד 25-13. לאנגליה היו הזדמנויות רבות לנצח את סקוטלנד בהפרש גדול יותר בסוף השבוע האחרון בטוויקנהאם. נכון. זה היה מונע מקהל מרותק מחזה קליטה המשתרע על פני שלושה משחקי אוקטן גבוה, אבל אנגליה יכלה להפוך את המשחקים של יום שבת ברומא ואדינבורו ללא רלוונטיים אם לא הייתה מבזבזת שלל פתחי ניסיון בסיבוב הרביעי. אם אנשיו של סטיוארט לנקסטר היו צריכים רק לנצח, הם לא היו חורכים את כדור הארץ כפי שעשו שוב ושוב מול קהל נלהב, אבל סביר מאוד שהם היו משיגים את הפרס שלהם. במקום זאת, הם השתוללו כדי לצבור סכום שיא מול יריביהם חוצה הערוצים, רק כדי להישאר בפחות מ-6 נקודות וסנטימטרים מהתהילה, כאשר פגיעה מתגלגלת בסיום איימה להפיל את הבית עד שהשופט נייג'ל אוונס העניש את המארחים כדי לאותת גסיסתו של האור. לאחר דכדוך אנגלית מוכרת והשתפכות של אופוריה אירית כשהקבוצה של ג'ו שמידט שמרה על התואר בהפרשי נקודות, החלו החקירות בטוויקנהאם. ההופעה בהשראתו של ג'ורג' נורת' עזרה לוויילס לנצח 61-20 על איטליה כדי להכניס אותה בצעקה. אירלנד ניצחה את סקוטלנד 40-10 במוריפילד כדי לשפץ את ויילס, ואנגליה נפלה בתגובה שלה. הנסיבות דרשו רצף הרפתקני והתוצאה הייתה שבעה ניסיונות מול יריבות שספגו רק שניים בארבעת המשחקים הקודמים שלהן. שטף של קווים מהירים ופנדלים מופקעים, ריצה ראש והורדה גרם למראה מרגש, אבל בעוד שהנזק האמיתי נגרם שבוע קודם לכן, היו גם תקלות טריות. עם כל הגאווה הברורה שלו, מאמן האחוריים אנדי פארל לא היה משועשע לראות את אנגליה סופגת חמישה נסיונות בבית, למרות שנאלצו ללכת על הפסקה. כשוינסנט דבטי סיכם פשיטה צרפתית מדהימה בשעה, יאנגס לבש מבט רועם. "הם לקחו את הניסיונות שלהם היטב, אבל אנחנו חייבים להיות טובים יותר מזה", אמר. "זה היה צעד אחד קדימה, צעד אחד אחורה. על כל דבר טוב שעשינו, לא הצלחנו להמשיך לגבות אותו. אם אנחנו יכולים להיות קצת יותר חכמים בהגנה, זו הדרך שלנו לשחק.״ הגישה המרחיבה של אנגליה בהחלט הייתה יעילה ונעימה לעין, אבל הייתה תקופה במחצית הראשונה שבה הם נעשו תזזיתיים מדי, כאשר outlook היה אומר להם לבנות ציון בסבלנות. סטיוארט לנקסטר ראה את הצד שלו מסיים כסגן אלוף בשש האומות כבר ארבע שנים ברציפות. ובכל זאת, הביקורת חייבת להתמתן בהקשר של חבטה של ​​20 נקודות של נבחרת צרפתית שלא דמה להמון סופי השבוע הקודמים. אצל יאנגס, היה רוגז על כך שהיריבות שלהם נלחמו קשה בעוד סקוטלנד ואיטליה הציגו התנגדות מוגבלת למתמודדי התואר האחרים. "צרפת הגיעה - אני לא יודע מה קרה לאיטליה או לסקוטלנד", אמר. "ידענו שאנחנו הולכים לרדוף אחרי זה ועשינו את זה. אבל חבל שהקבוצות האחרות האלה לא היו קצת יותר עמידות.' החוסן של צרפת הוציא את המיטב מכמה שחקני אנגליה מלבד יאנג'ס. הקפטן כריס רובשו השתדל לשאת את הכדור ואת הקבוצה בגבורה בזמן שג'יימס האסקל היה בפח החטאים לטיול פזיז במחצית השנייה. בילי ווניפולה השלים עוד 80 דקות של עצימות גוברת והחוצה לרחבה, ג'ק נואל היה פריפריאלי בשלב מוקדם, אבל עד הסוף הוא השתולל והיה לו עוד שני ניסיונות. אנגליה התחילה את הקמפיין שלה עם ניצחון משפר את המורל על יריבה מקבוצת א', ויילס. המחשבות האנגליות על 'אם רק' הפכו לשגרה שנתית והשנה יש להן סיבה לבכות על כישלון ההתמודדות עם מטח אווירי בדבלין והחמצנות שלהם נגד סקוטלנד. המאמצים של המחצית השנייה נגד ויילס וצרפת ייצגו את השיאים שלהם וכפי שציינה קורטני לאוס, עם המונדיאל בחשבון הם יתחילו להתלבט מהניצחונות האחרונים על יריבות מבריכה A ויילס ואוסטרליה. טוויקנהאם הייתה רועשת וגאה בשבת בערב, ועם חמישה ניצחונות רצופים שם, הקבוצה של לנקסטר נהנית מזמן של שלטון ביתי בדיוק בזמן הנכון. ההופעות של ג'ורג' פורד, ג'ונתן ג'וזף ונואל יצרו אופטימיות, ולמרות שבפנים המרכז נותרה עמדה בעייתית, ברוב התחומים יש כעת מספר אפשרויות. אנשים כמו מאנו טווילאגי, ג'ו לאנצ'ברי ואלכס קורביסירו מתמודדים עם קרב להשיב מקומות אבודים. כשהם עמדו בהצטופפות שלהם לאחר המשחק, אנגליה ללא ספק הייתה מותשת ומדוכדכת. סיום שני שוב מצביע על כך שהם תקועים במישור, אבל במובנים מסוימים, ההופעה הזו ייצגה התקדמות מובהקת ובזמן.
אנגליה החמיצה את הזכייה בתואר ששת האומות בשש נקודות.
ניצחון של 20 נקודות על צרפת לא הספיק כדי להשיג אליפות.
החבורה של סטיוארט לנקסטר סיימה סגנית זו השנה הרביעית ברציפות.
בן יאנגס אומר שהאליפות אבדה נגד סקוטלנד בשבוע שעבר.
הביצועים של אנגליה מספקים הרבה אופטימיות לקראת המונדיאל.