Biohacking has brought us the 'Frankenburger' and vegan cheese but the latest developments could lead to cultured designer fragrances. Experts in Boston are developing a perfume that smells exactly like roses but is made from genetically engineered strains of yeast. They hope to use the technology to create a range of  perfumes that even the most discerning customer won't be able to tell apart from the real thing. Experts in Boston are developing a perfume that smells exactly like roses but is made from genetically engineered strains of yeast. They hope to use the technology to create a range of designer perfumes that even the most discerning customer won't be able to tell apart form the real thing . The plans were revealed to Aviva Rutkin at New Scientist by bioengineers from Gingko Bioworks. Rose oil used in perfume is typically harvested from large fields of the flowers planted across Europe. But because these crops can be affected by changes in weather or natural disasters the yield can vary wildly, which has led to perfumers searching for artificial alternatives. To make the cultured fragrance as close to the real thing as possible, the bioengineers at Gingko coded the genes of the rose to discover which enzymes are responsible for producing its smell. Rose oil used in perfume is harvested from large fields of the flowers planted across Europe. But because these crops can be affected by changes in weather or natural disasters the yield can vary wildly, which has led to perfumers searching for artificial alternatives. To make the cultured fragrance as close to the real thing as possible, the bioengineers at Gingko coded the genes of the rose to discover which enzymes are responsible for producing its smell. From these enzymes the experts can identify specific chemical compounds involved in the odour. They then modify the genome of yeast to engineer multiple strains of the fungus which each produce different metabolic reactions. The key is to engineer reactions between microbes that create the compounds found the scent of a rose. From these enzymes the experts can identify specific chemical compounds involved in the odour. They then modify the genome of yeast to engineer multiple strains of the fungus which each produce different metabolic reactions. The key is to engineer reactions between microbes that create the same compounds found in the scent of a rose. And the firm told Ms Rutkin that this can involve adding genes from a rose or other plant to the yeast's genome to force these reactions. The Boston-based firm is working with flavours and fragrance company Robertet and sends samples of each stage to the French firm for analysis and feedback. The goal is to create a designer fragrance that can be created in bulk and sold to consumers. Gingko is also working on other fragrances as well as cultured flavours and sweeteners. 'We're working on a number of cultured flowers where the scent of the wild flower is difficult or impossible to capture through traditional extraction - such as lily of the valley and hyacinth,' Jason Kelly from Gingko Bioworks told MailOnline. 'These flowers smell wonderful when growing on the plant but the extracted floral oil doesn't capture the scent. 'Perfumers would love to bring these novel scents to life in perfumes and using Ginkgo's technology to design cultured fragrances we hope to grant their wish.' 'The natural next step in the evolution of cultured foods is the advent of cultured ingredients,' added Gingko's Reshma Shetty. 'Aroma chemicals that previously were made via extraction from plants or synthetic chemistry can now be made via fermentation. 'The mechanics of the process of making cultured ingredients is much the same as those used for thousands of years of cultured food production: the raw material (often sugar) is converted to the desired ingredient using microbes as processing aid.' In 2013 Dutch scientists grew ‘cultured beef’ in a lab using cells from a living cow. The world's first test-tube patty was dubbed Frankenburger, cost £250,000 and took three months to form. To make the cultured fragrance, bioengineers at Gingko coded the genes of the rose to discover which enzymes produce its smell. The then modify the genome of yeast to engineer multiple strains that produce different metabolic reactions. The key is to engineer reactions  that create  compounds found in rose scent . The world's first test-tube burger made from lab-grown meat (pictured) was  cooked and eaten in London in August 2013. The  patty was developed by Professor Mark Post (pictured) of Maastricht University in the Netherlands and cost £250,000 to produce . Its creator, . Dutch scientist Mark Post, believes it could revolutionise the food . industry and help save the planet. He believes that artificial meat . products could be sold in supermarkets within a decade. Similar to the cultured fragrances, the burgers are created in a four-step . process. In 2013 Dutch scientists grew ‘cultured beef’ in a lab using cells from a living cow. The world's first test-tube patty was dubbed Frankenburger, cost £250,000 and took three months to form. The stem cells are cultivated in a nutrient broth, allowing them to proliferate 30-fold. Next they are combined with an . elastic collagen and attached to Velcro 'anchor points' in a culture . dish. Between the anchor points, the cells self-organise into chunks of . muscle. Electrical stimulation is then used . to make the muscle strips contract and 'bulk up' - the laboratory . equivalent of working out in a gym. Finally thousands of beef strips . are minced up, together with 200 pieces of lab-grown animal fat, and . moulded into a patty. Around 20,000 meat strands are needed to make one 142g burger. Other non-meat ingredients include . salt, egg powder, and breadcrumbs. Red beetroot juice and saffron are . added to provide authentic beef colouring. First, stem cells - which have the power to turn into any . other cell - are stripped from cow muscle, which is taken during a . harmless biopsy. Next, the cells are incubated in a . nutrient ‘broth’ until they multiply many times over, creating a sticky . tissue. This is then bulked up through the laboratory equivalent of . exercise - it is anchored to Velcro and stretched. Finally, 20,000 strips of the meat are . minced and mixed with salt, breadcrumbs, egg powder and natural red . colourants to form an edible patty. The project was backed by billionaire . Google founder Sergey Brin. Professor Post  spent seven years trying to . turn stem cells into meat, and was first successful with mouse burgers. He then tried to grow pork - producing strips with the rubbery texture . of squid or scallops - before settling on beef. More recently, biohackers in California discovered a way to create cheese protein genes based on sequences in cow DNA, before growing them in baker’s yeast and using them to create a ‘milk’ substitute. This milk can then be churned using traditional cheese-making methods to become real vegan cheese. Real vegan cheese is the brainchild of biohackers from Counter Culture Labs and BioCurious in California. The technology has already been proven on an individual scale. Last year Mark Post, a professor of tissue engineering at Maastricht University, the Netherlands presented the first lab-grown hamburger . To create the proteins, the researchers studied animal genomes to find natural milk-protein genetic sequences. They optimised the genes for use in yeast and created the resulting yeast milk protein DNA from scratch. This DNA is then put into yeast cells where the cells take over and produce real milk-protein. The genetically modified yeast creates cheese protein as it grows, and raw cheese protein is extracted and separated from the yeast. To make real vegan cheese, the researchers then take the cheese protein and combine it with the three other main cheese ingredients, including, fat, or in this case vegetable butter, vegan sugar in place of lactose, and water. Mixing these creates the vegan milk, which can then be then turned into cheese. Although the genes are inspired by the genetic sequencing of mammals, they are actually made from scratch. More recently, biohackers in California discovered a way to create cheese protein genes based on sequences in cow DNA, before growing them in baker’s yeast and using them to create a ‘milk’ substitute. To create the proteins, the researchers studied animal genomes to find natural milk-protein genetic sequences . The genetically modified yeast creates cheese protein as it grows. It is then extracted and separated. To make real vegan cheese, the researchers take the cheese protein and combine it with the three other main cheese ingredients, including, fat, or in this case vegetable butter, vegan sugar in place of lactose, and water .
'Cultured fragrance' has been developed by Boston's Gingko Bioworks .
Biohackers coded rose genes to see which enzymes produce its smell .
They are now experimenting with modifying the genome of yeast so that reactions within its microbes produced the same smell compounds .
Experts are creating different strains of yeast to see which ones work best .
They are also sending samples to perfumers to make precise modifications .
Biohacking הביא לנו את ה'פרנקנבורגר' והגבינה הטבעונית, אבל ההתפתחויות האחרונות עלולות להוביל לניחוחות מעצבים תרבותיים. מומחים בבוסטון מפתחים בושם שמריח בדיוק כמו ורדים אבל עשוי מזנים מהונדסים גנטית של שמרים. הם מקווים להשתמש בטכנולוגיה כדי ליצור מגוון של בשמים שאפילו הלקוח הנבון ביותר לא יוכל להבדיל מהדבר האמיתי. מומחים בבוסטון מפתחים בושם שמריח בדיוק כמו ורדים אבל עשוי מזנים מהונדסים גנטית של שמרים. הם מקווים להשתמש בטכנולוגיה כדי ליצור מגוון של בשמים מעוצבים שאפילו הלקוח הנבון ביותר לא יוכל להבדיל בין הדבר האמיתי. התוכניות נחשפו לאביבה רוטקין ב-New Scientist על ידי ביו-מהנדסים מ-Gingko Bioworks. שמן ורדים המשמש בבושם נקטף בדרך כלל משדות גדולים של פרחים הנטועים ברחבי אירופה. אבל מכיוון שגידולים אלה יכולים להיות מושפעים משינויים במזג האוויר או אסונות טבע, התשואה יכולה להשתנות מאוד, מה שהוביל לבשמים לחפש חלופות מלאכותיות. כדי להפוך את הניחוח התרבותי קרוב ככל האפשר לדבר האמיתי, מהנדסי הביו בגינקו קידמו את הגנים של הוורד כדי לגלות אילו אנזימים אחראים להפקת ריחו. שמן ורדים המשמש בבושם נקטף משדות גדולים של הפרחים הנטועים ברחבי אירופה. אבל מכיוון שגידולים אלה יכולים להיות מושפעים משינויים במזג האוויר או אסונות טבע, התשואה יכולה להשתנות מאוד, מה שהוביל לבשמים לחפש חלופות מלאכותיות. כדי להפוך את הניחוח התרבותי קרוב ככל האפשר לדבר האמיתי, מהנדסי הביו בגינקו קידמו את הגנים של הוורד כדי לגלות אילו אנזימים אחראים להפקת ריחו. מאנזימים אלו המומחים יכולים לזהות תרכובות כימיות ספציפיות המעורבות בריח. לאחר מכן הם משנים את הגנום של שמרים כדי להנדס זנים מרובים של הפטרייה שכל אחד מהם מייצר תגובות מטבוליות שונות. המפתח הוא להנדס תגובות בין חיידקים שיוצרים את התרכובות שנמצאו ריח של ורד. מאנזימים אלו המומחים יכולים לזהות תרכובות כימיות ספציפיות המעורבות בריח. לאחר מכן הם משנים את הגנום של שמרים כדי להנדס זנים מרובים של הפטרייה שכל אחד מהם מייצר תגובות מטבוליות שונות. המפתח הוא להנדס תגובות בין חיידקים היוצרים את אותן תרכובות שנמצאות בניחוח של ורד. והחברה אמרה לגברת רוטקין שזה יכול להיות כרוך בהוספת גנים מוורד או צמח אחר לגנום של השמרים כדי לאלץ את התגובות הללו. החברה שבסיסה בבוסטון עובדת עם חברת הטעמים והריחות Robertet ושולחת דוגמאות של כל שלב לחברה הצרפתית לניתוח ומשוב. המטרה היא ליצור ניחוח מעצבים שניתן ליצור בכמויות ולמכור לצרכנים. ג'ינגקו עובדת גם על ניחוחות אחרים, כמו גם על טעמים וממתיקים מתורבתים. "אנחנו עובדים על מספר פרחים מתורבתים שבהם קשה או בלתי אפשרי ללכוד את ריח פרח הבר באמצעות מיצוי מסורתי - כמו שושנת העמקים והיקינתון", אמר ג'ייסון קלי מ-Gingko Bioworks ל-MailOnline. "הפרחים האלה מריחים נפלא כשהם גדלים על הצמח, אבל השמן הפרחוני המופק לא לוכד את הריח. "בשמים ישמחו להחיות את הריחות החדשים הללו בבשמים ולהשתמש בטכנולוגיה של Ginkgo לעיצוב ניחוחות תרבותיים, אנו מקווים להגשים את רצונם." "השלב הבא הטבעי באבולוציה של מזונות מתורבתים הוא הופעתם של מרכיבים מתורבתים", הוסיפה רשמה שטי של גינקו. "כימיקלים ארומה שנעשו בעבר באמצעות מיצוי מצמחים או כימיה סינתטית יכולים להיעשות כעת באמצעות תסיסה. "המכניקה של תהליך הכנת מרכיבים מתורבתים זהה בהרבה לאלו המשמשות במשך אלפי שנים של ייצור מזון מתורבת: חומר הגלם (לעיתים קרובות סוכר) מומר למרכיב הרצוי באמצעות חיידקים כעזר עיבוד." בשנת 2013 גידלו מדענים הולנדים "בשר בקר מתורבת" במעבדה תוך שימוש בתאים מפרה חיה. קציצת המבחנה הראשונה בעולם כונתה פרנקנבורגר, עלתה 250,000 פאונד ולקח שלושה חודשים ליצור אותה. כדי לייצר את הניחוח התרבותי, מהנדסי ביו בגינקו קידמו את הגנים של הוורד כדי לגלות אילו אנזימים מייצרים את ריחו. לאחר מכן לשנות את הגנום של שמרים כדי להנדס זנים מרובים המייצרים תגובות מטבוליות שונות. המפתח הוא להנדס תגובות היוצרות תרכובות שנמצאות בניחוח ורדים. המבורגר המבחנה הראשון בעולם העשוי מבשר שגדל במעבדה (בתמונה) בושל ונאכל בלונדון באוגוסט 2013. הקציצה פותחה על ידי פרופסור מארק פוסט (בתמונה) מאוניברסיטת מאסטריכט בהולנד ועלתה לייצור 250,000 ליש"ט. יוצרו,. המדען ההולנדי מארק פוסט מאמין שזה יכול לחולל מהפכה במזון. תעשייה ולעזור להציל את כדור הארץ. הוא מאמין שבשר מלאכותי. מוצרים יכולים להימכר בסופרמרקטים בתוך עשור. בדומה לניחוחות התרבותיים, ההמבורגרים נוצרים בארבעה שלבים. תהליך. בשנת 2013 גידלו מדענים הולנדים "בשר בקר מתורבת" במעבדה תוך שימוש בתאים מפרה חיה. קציצת המבחנה הראשונה בעולם כונתה פרנקנבורגר, עלתה 250,000 פאונד ולקח שלושה חודשים ליצור אותה. תאי הגזע מעובדים במרק מזין, המאפשר להם להתרבות פי 30. לאחר מכן הם משולבים עם . קולגן אלסטי ומוצמד לסקוטש 'נקודות עיגון' בתרבית. צַלַחַת. בין נקודות העיגון, התאים מתארגנים בעצמם לגושים של . שְׁרִיר. לאחר מכן נעשה שימוש בגירוי חשמלי. כדי לגרום לרצועות השרירים להתכווץ ו'להתנפח' - המעבדה. שווה ערך לאימון בחדר כושר. סוף סוף אלפי רצועות בקר. הם טחונים יחד עם 200 חתיכות של שומן מן החי שגדל במעבדה, ו. יצוק לקציצה. יש צורך בסביבות 20,000 גדילי בשר להכנת המבורגר אחד של 142 גרם. מרכיבים אחרים שאינם בשר כוללים . מלח, אבקת ביצים ופירורי לחם. מיץ סלק אדום וזעפרן הם . נוסף כדי לספק צבע בקר אותנטי. ראשית, תאי גזע - שיש להם את הכוח להפוך לכל . תא אחר - מופשטים משריר פרה, אשר נלקח במהלך . ביופסיה לא מזיקה. לאחר מכן, התאים מודגרים ב- . 'מרק' תזונתי עד שהם מתרבים פי כמה, ויוצרים דביק. רִקמָה. לאחר מכן זה מועבר דרך המקבילה המעבדתית של . תרגיל - הוא מעוגן לסקוטש ונמתח. לבסוף, 20,000 רצועות מהבשר הן . טחון ומערבב עם מלח, פירורי לחם, אבקת ביצים ואדום טבעי. חומרי צבע ליצירת קציצה אכילה. הפרויקט נתמך על ידי מיליארדר. מייסד גוגל סרגיי ברין. פרופסור פוסט בילה שבע שנים בניסיון. להפוך תאי גזע לבשר, והצליח לראשונה עם המבורגרים של עכברים. לאחר מכן הוא ניסה לגדל רצועות המייצרות חזיר במרקם הגומי. של קלמארי או צדפות - לפני שמתיישבים על בשר בקר. לאחרונה, ביוהאקרים בקליפורניה גילו דרך ליצור גנים של חלבון גבינה המבוססים על רצפים בדנ"א של פרה, לפני שגדלו אותם בשמרי אפייה והשתמשו בהם ליצירת תחליף 'חלב'. לאחר מכן ניתן לחבוט את החלב הזה בשיטות ייצור גבינה מסורתיות כדי להפוך גבינה טבעונית אמיתית. גבינה טבעונית אמיתית היא פרי יצירתם של ביוהאקרים מ-Counter Culture Labs ו-BioCurious בקליפורניה. הטכנולוגיה כבר הוכחה בקנה מידה פרטני. בשנה שעברה הציג מארק פוסט, פרופסור להנדסת רקמות באוניברסיטת מאסטריכט, הולנד את ההמבורגר הראשון שגדל במעבדה. כדי ליצור את החלבונים, החוקרים חקרו גנום של בעלי חיים כדי למצוא רצפים גנטיים טבעיים של חלבון חלב. הם ייעלו את הגנים לשימוש בשמרים ויצרו את ה-DNA של חלבון חלב השמרים שהתקבל מאפס. ה-DNA הזה מוכנס לתאי שמרים שם התאים משתלטים ומייצרים חלבון חלב אמיתי. השמרים המהונדסים גנטית יוצרים חלבון גבינה תוך כדי גידולם, וחלבון גבינה גולמי מופק ומופרד מהשמרים. כדי להכין גבינה טבעונית אמיתית, החוקרים לוקחים את חלבון הגבינה ומשלבים אותו עם שלושת מרכיבי הגבינה העיקריים האחרים, כולל שומן, או במקרה זה חמאה צמחית, סוכר טבעוני במקום לקטוז ומים. ערבוב אלה יוצר את החלב הטבעוני, שאותו ניתן להפוך לאחר מכן לגבינה. למרות שהגנים נוצרים בהשראת הרצף הגנטי של יונקים, הם למעשה עשויים מאפס. לאחרונה, ביוהאקרים בקליפורניה גילו דרך ליצור גנים של חלבון גבינה המבוססים על רצפים בדנ"א של פרה, לפני שגדלו אותם בשמרי אפייה והשתמשו בהם ליצירת תחליף 'חלב'. כדי ליצור את החלבונים, החוקרים חקרו גנום של בעלי חיים כדי למצוא רצפים גנטיים טבעיים של חלבון חלב. השמרים המהונדסים גנטית יוצרים חלבון גבינה תוך כדי גדילתם. לאחר מכן הוא נשלף ומופרד. להכנת גבינה טבעונית אמיתית, החוקרים לוקחים את חלבון הגבינה ומשלבים אותו עם שלושת מרכיבי הגבינה העיקריים האחרים, כולל שומן, או במקרה זה חמאה צמחית, סוכר טבעוני במקום לקטוז ומים.
'ניחוח תרבותי' פותח על ידי Gingko Bioworks של בוסטון.
ביוהאקרים קידמו גנים של ורדים כדי לראות אילו אנזימים מייצרים את ריחו.
כעת הם מתנסים בשינוי הגנום של השמרים כך שתגובות בתוך החיידקים שלו יצרו את אותן תרכובות ריח.
מומחים יוצרים זנים שונים של שמרים כדי לראות אילו מהם עובדים הכי טוב.
הם גם שולחים דוגמאות לבשמים כדי לבצע שינויים מדויקים.