(CNN)Texas Sen. Ted Cruz will announce Monday that he is launching his campaign to become the 2016 Republican nominee for president. Cruz has been positioning for this nomination almost since he entered the upper chamber in 2012. His announcement takes place at a bastion of  conservatism, Liberty University, the institution founded by evangelical leader Jerry Falwell. Cruz is going to run from the right. He has spent much of his short career in Washington blasting the "mushy middle" of his party (which might be news to most Democrats), which he dismisses as a "failed electoral strategy." During a recent visit to New Hampshire, where he vowed to eliminate the Department of Education and the Internal Revenue Service, Cruz said that "I'm pretty sure, here in New Hampshire, y'all define gun control like we do in Texas: Gun control is when you hit at what you aim at." Fifty years ago, another Republican senator ran this kind of campaign, Arizona's Barry Goldwater, who took on President Lyndon Johnson. Cruz will test the conventional wisdom that Goldwater's strategy was and remains a failure. When Republicans voted to nominate him in 1964, Goldwater told the delegates that "extremism in the defense of liberty is no vice. And moderation in the pursuit of justice no virtue." When the icon of moderate Republicans, New York Gov. Nelson Rockefeller, spoke to the convention, the delegates hissed and booed. The outcome was far from great for the GOP. Johnson defeated Goldwater in a landslide election that brought in huge liberal Democratic majorities that passed the exact programs that conservatives abhorred. Although Goldwater was clearly wrong when he ran in 1964, Cruz thinks that the times have changed. Is he right? Right now, the chances are not great. If Cruz really sticks to this strategy of extremism, he faces very long odds of making it to the White House. The strategy might help him to garner some primary votes against Jeb Bush in red states, but it is not an approach with a great track record. Even as the Republican Party has shifted to the right in recent decades, Republican candidates who have obtained the nomination, and those who have also won the presidency, always developed campaign themes that allowed them to appeal to broader coalitions than voters on the extremes. Ronald Reagan had anti-communism and tax cuts to attract voters into one big tent, and George H.W. Bush had a thousand points of light. His son George W. Bush emphasized policies tied to "compassionate conservatism" to prove that he was not an extreme zealot. Even Republicans who didn't win in the general elections, like John McCain and Mitt Romney, did not win the primary and caucus tallies by only playing to the base. Notwithstanding the conventional wisdom, even in primaries it seems that Republican voters understand the importance of finding someone who has the potential to win in November. This coming election will be tough for Republicans. As all the experts have shown, the electoral college math does not favor the GOP. Some experts have predicted that Democrats have over an 80% chance of winning the Electoral College. According to the Washington Post, if one looks at the states where the margin was narrow in the 2012 election, five currently favor Democrats (Florida, Iowa, Minnesota, Ohio and Pennsylvania) while in others, like Colorado, Democrats have a very good chance of winning as a result of demographic trends, namely growing minority populations that favor their party's nominee. Barring any dramatic changes in the coming months, Democrats will also have a very strong and seasoned nominee in Hillary Clinton. Cruz is also not just someone who defends extremism but a politician who can easily be tied to the congressional obstructionism that has turned off so much of the electorate. The Republican Party has been dragged down by the kind of politics that voters have observed in Washington. In 2014, congressional approval ratings plummeted to 14%. As the new year began, the approval ratings were only slightly better: just 16%. This is the congressional Republicanism where Cruz comes from. Many voters who like conservatism and the GOP don't love what their representatives are doing on Capitol Hill. The kind of scorched earth, always say no to anything politics has not done well in terms of the favorability ratings. There have been few practitioners of this style of legislative politics as prominent as Cruz. During his campaign for the presidency, he might pay the price for the kind of politics that brought him great attention in Congress. When Goldwater squared off against Johnson in 1964, the President predicted that there would be a "frontlash" of Republican and independent voters who would move way from the GOP just because Goldwater was at the top of the ticket. This was Johnson's response to predictions of a backlash in the South from Democrats who were angry about civil rights. The frontlash, Johnson explained to Bill Moyers is "liberals, independents, moderate Republicans." The electorate is not as likely to experience any dramatic swings like we saw in Midwestern states in 1964, where solidly Republican areas went Democratic because they were scared off by Goldwater, but a Cruz campaign could be exactly what Democrats need to cement victories in the swing states where the outcome is still uncertain. Monday, Cruz will bask in the spotlight of his announcement. But Republicans are going to have to really think hard about whether they want to put all of their electoral eggs in this volatile basket which, at least based on the history, has a very slim chance of winning.
Julian Zelizer: If Ted Cruz follows Barry Goldwater's path, he and his party could lose big .
Contrary to conventional wisdom, GOP primary voters are more interested in victory than ideology, he says .
(CNN) הסנאטור של טקסס טד קרוז יכריז ביום שני כי הוא משיק את הקמפיין שלו להיות המועמד הרפובליקני לנשיאות לשנת 2016. קרוז מתמקם למועמדות זו כמעט מאז שנכנס לחדר העליון בשנת 2012. הכרזתו מתרחשת במעוז השמרנות, אוניברסיטת ליברטי, המוסד שייסד המנהיג האוונגליסטי ג'רי פאלוול. קרוז עומד לברוח מימין. הוא בילה חלק ניכר מהקריירה הקצרה שלו בוושינגטון בפיצוץ "האמצע העיסתי" של מפלגתו (שעשויות להיות חדשות לרוב הדמוקרטים), שאותה הוא מבטל כ"אסטרטגיה בחירות כושלת". במהלך ביקור שנערך לאחרונה בניו המפשייר, שם נשבע לחסל את משרד החינוך ושירות המס הפנימי, אמר קרוז כי "אני די בטוח, כאן בניו המפשייר, כולכם מגדירים בקרת נשק כמו שאנחנו עושים בטקסס: שליטה בנשק היא כאשר אתה פוגע במה שאתה מכוון אליו." לפני 50 שנה, סנטור רפובליקני אחר ניהל קמפיין מסוג זה, בארי גולדווטר מאריזונה, שלקח את הנשיא לינדון ג'ונסון. קרוז יבחן את החוכמה המקובלת לפיה האסטרטגיה של גולדווטר הייתה ונשארה כישלון. כאשר הרפובליקנים הצביעו על מועמדותו ב-1964, אמר גולדווטר לנציגים כי "קיצוניות בהגנה על החירות אינה רעה. ומתינות בחתירה לצדק אינה סגולה". כשהאייקון של הרפובליקנים המתונים, מושל ניו יורק נלסון רוקפלר, דיבר בפני הוועידה, הנציגים סיננו ושריקו בוז. התוצאה הייתה רחוקה מלהיות נהדרת עבור ה-GOP. ג'ונסון הביס את גולדווטר בבחירות מפליגות שהביאו רובים דמוקרטיים ליברליים עצומים שעברו את התוכניות המדויקות שהשמרנים תיעבו. למרות שגולדווטר טעה בבירור כשרץ ב-1964, קרוז חושב שהזמנים השתנו. האם הוא צודק? כרגע הסיכוי לא גדול. אם קרוז באמת דבק באסטרטגיית הקיצוניות הזו, הוא עומד בפני סיכויים גדולים מאוד להגיע לבית הלבן. האסטרטגיה עשויה לעזור לו לצבור כמה קולות ראשונים נגד ג'ב בוש במדינות אדומות, אבל זו לא גישה עם רקורד מצוין. גם כשהמפלגה הרפובליקנית זזה ימינה בעשורים האחרונים, מועמדים רפובליקנים שקיבלו את המועמדות, ואלה שגם זכו בנשיאות, תמיד פיתחו נושאי קמפיין שאפשרו להם לפנות לקואליציות רחבות יותר מאשר לבוחרים בקיצונים. לרונלד רייגן היו אנטי-קומוניזם וקיצוצי מסים כדי למשוך בוחרים לאוהל אחד גדול, וג'ורג' ה.וו. לבוש היו אלף נקודות אור. בנו ג'ורג' בוש הדגיש מדיניות הקשורה ל"שמרנות חמלה" כדי להוכיח שהוא לא קנאי קיצוני. אפילו רפובליקנים שלא ניצחו בבחירות הכלליות, כמו ג'ון מקיין ומיט רומני, לא זכו בפריימריז ובמדי הבחירות רק על ידי משחק בבסיס. למרות החוכמה המקובלת, גם בפריימריז נראה שהבוחרים הרפובליקנים מבינים את החשיבות של מציאת מישהו שיש לו פוטנציאל לנצח בנובמבר. הבחירות הקרובות יהיו קשות עבור הרפובליקנים. כפי שכל המומחים הראו, מתמטיקה של מכללת הבחירות אינה מעדיפה את ה-GOP. כמה מומחים חזו שלדמוקרטים יש יותר מ-80% סיכוי לזכות במכללת הבחירות. לפי הוושינגטון פוסט, אם מסתכלים על המדינות שבהן הפער היה צר בבחירות 2012, חמישה מעדיפים כרגע את הדמוקרטים (פלורידה, איווה, מינסוטה, אוהיו ופנסילבניה) בעוד שבאחרות, כמו קולורדו, לדמוקרטים יש סיכוי טוב מאוד של זכייה כתוצאה ממגמות דמוגרפיות, כלומר גדלות אוכלוסיות מיעוטים שמעדיפות את המועמד של מפלגתם. ללא שינויים דרמטיים בחודשים הקרובים, לדמוקרטים תהיה גם מועמדת חזקה וותיקה מאוד בהילרי קלינטון. קרוז הוא גם לא רק מישהו שמגן על קיצוניות, אלא פוליטיקאי שאפשר בקלות להיות קשור לחסימה הקונגרסית שדחתה כל כך הרבה מציבור הבוחרים. המפלגה הרפובליקנית נגררה לסוג הפוליטיקה שהמצביעים קיימו בוושינגטון. בשנת 2014, דירוגי האישור בקונגרס צנחו ל-14%. עם תחילת השנה החדשה, דירוגי האישור היו רק מעט טובים יותר: 16% בלבד. זהו הרפובליקני של הקונגרס שממנו בא קרוז. מצביעים רבים שאוהבים שמרנות ואת הרפובליקה הדמוקרטית לא אוהבים את מה שנציגיהם עושים בגבעת הקפיטול. מסוג האדמה החרוכה, תמיד תגידו לא לכל דבר שפוליטיקה לא עשתה טוב מבחינת דירוגי העדיפות. היו מעט מתרגלים בסגנון זה של פוליטיקה חקיקתית בולטים כמו קרוז. במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות, הוא עשוי לשלם את המחיר על סוג הפוליטיקה שהביאה לו תשומת לב רבה בקונגרס. כאשר גולדווטר התייצב מול ג'ונסון ב-1964, הנשיא חזה שתהיה "מתקפה חזיתית" של מצביעים רפובליקנים ועצמאיים שיעברו רחוק מהרפובליקה הדמוקרטית רק בגלל שגולדווטר היה בראש הכרטיס. זו הייתה תגובתו של ג'ונסון לתחזיות של תגובה נגדית בדרום מצד הדמוקרטים שכעסו על זכויות האזרח. העימות החזיתי, הסביר ג'ונסון לביל מויירס הוא "ליברלים, עצמאיים, רפובליקנים מתונים". קהל הבוחרים לא צפוי לחוות תנודות דרמטיות כמו שראינו במדינות המערב התיכון ב-1964, שם אזורים רפובליקאים מוצקים הפכו לדמוקרטיים מכיוון שהם נבהלו על ידי גולדווטר, אבל קמפיין קרוז יכול להיות בדיוק מה שהדמוקרטים צריכים כדי לבסס ניצחונות בתנופה. מדינות שבהן התוצאה עדיין לא ברורה. ביום שני, קרוז יתחמם באור הזרקורים של הכרזתו. אבל הרפובליקנים יצטרכו לחשוב היטב אם הם רוצים לשים את כל ביצי הבחירות שלהם בסל ההפכפך הזה, שלפחות בהתבסס על ההיסטוריה, יש לו סיכוי קלוש מאוד לזכות.
ג'וליאן זליזר: אם טד קרוז ילך בדרכו של בארי גולדווטר, הוא והמפלגה שלו עלולים להפסיד בגדול.
בניגוד לחוכמה המקובלת, מצביעי ראשי הרפובליקה הממשלתיים מתעניינים יותר בניצחון מאשר באידיאולוגיה, הוא אומר.