Washington (CNN)If it looks like a treaty, walks like a treaty and talks like a treaty, is it a treaty? According to the White House, only if the President of the United States says it is. That's infuriating Republicans and even some Democrats, who are demanding that the Obama administration submit any final nuclear deal with Iran to Congress for approval. "This is clearly a treaty," Arizona Sen. John McCain told reporters Tuesday. "They can call it a banana, but it's a treaty." Kerry denounces GOP letter to Iran leaders . The GOP position could jeopardize the long-term survival of any Iran deal, and it represents the party's newest clash with President Barack Obama over the limits of executive authority, as Republicans object to a pact they warn could eventually give Tehran a nuclear bomb. It's that skepticism that has largely led the White House to define the deal as a "nonbinding agreement" rather than a "treaty," which the Constitution requires Senate "advice and consent" on. The distinction -- and whether it can legitimately be used to shut out Congress -- turns on complicated and unresolved questions of constitutional law. While Republicans call foul, the administration defends the differentiation as perfectly sound, and no surprise. Secretary of State John Kerry stressed Wednesday that the administration never intended to negotiate a treaty. "We've been clear from the beginning. We're not negotiating a 'legally binding plan.' We're negotiating a plan that will have in it a capacity for enforcement," he said at a Senate hearing. That doesn't sit well with Republicans, many of whom believe the Senate's constitutional role is being bypassed. Idaho Sen. James Risch dismissed the administration's argument: "Let there be no mistake, this is a treaty that is being negotiated. It's a treaty and should be treated as such." Did 47 Republican senators break the law in plain sight? Republicans see criticism of the administration's maneuver as a way to gum up the works on the current deal, and to push their larger assault on the White House's exercise of power. At the Senate hearing Wednesday, Kentucky Republican Rand Paul explicitly tied the administration's bid to keep the deal away from Congress to other accusations of White House overreach. "This is an administration that seeks to legislate when that is not in their purview, whether it be immigration, whether it be health care," he charged, noting that he had joined 46 other GOP senators in signing a letter to the Islamic Republic informing them of Congress's role in approving binding agreements. "I signed the letter to Iran. But you know what? The message I was sending was to you," he told Kerry. "I signed it to an administration that doesn't listen, to an administration that, every turn, tries to go around Congress because you think you can't get your way." But legal experts say that though a court challenge along the lines of pending GOP cases on immigration and health care is possible in theory, it would be a long shot. There is no currently no suit on the issue being discussed on Capitol Hill, and it's far from clear that Republicans would be standing on firm legal ground with such a challenge. The debate, rumbling for decades, has yet to be definitively resolved in case law. "It is a very interesting question," said Nicholas Burns, a former senior U.S. diplomat, arguing that it is essentially up to the administration to decide whether it is negotiating an agreement that formally binds the United States to commitments under international law; i.e., a treaty, or a less stringent arrangement. Senators grill Obama officials on Iran . Jim Walsh, a specialist on the Iran nuclear program at the Massachusetts Institute of Technology, said the Iran deal, which commits the United States to waive or lift sanctions, does not rise to the level of a formal treaty. "Treaties traditionally have involved reductions in armaments, nuclear weapons, conventional forces. They require us to take something away that we have already built or established." In this case, the United States would lift sanctions, but would not be changing its military posture. "We have had all sorts of agreement that were never ratified by Congress," Walsh said. But David Rivkin, a constitutional and international law expert who worked for President George H.W. Bush, said that any international agreement requiring major undertakings on the part of the United States -- such as the proposed Iran deal -- must be sent to the Senate for advice and consent. "The Constitution is quite clear," he said. Republicans point to none less than the vice president of the United States to bolster their case. When Vice President Joe Biden was a senator in 2002, he wrote a letter to then-Secretary of State Colin Powell charging that a planned strategic arms reductions deal with Russia constituted a treaty subject to Senate approval since it would require "significant obligations by the United States." But Biden's 2002 letter didn't keep him from unleashing his fury at the GOP letter to Iran on Monday. "Around the world, America's influence depends on its ability to honor its commitments," Biden said in a statement. While Congress approves some agreements, "as the authors of this letter must know, the vast majority of our international commitments take effect without congressional approval." Indeed, in the letter he penned to Iran, Arkansas Sen. Tom Cotton acknowledged that the administration could seek a mere "executive agreement" free of congressional review. Obama, Iranian official slam GOP letter on deal . Presidents claim inherent powers to conclude executive agreements under Article II of the Constitution. U.S. law stipulates that an agreement is only viewed as a treaty once it has been made with "the advice and consent of the Senate," a study by the nonpartisan Congressional Research Service noted. But administrations often choose to conclude deals with foreign states that don't satisfy that requirement. Such an "executive agreement" is still considered a treaty that is binding under international law, but does not reach the same standard under U.S. law, according to the study. Examples of "nonbinding" documents include a U.S.-Russia to remove Syria's stocks of chemical weapons and the Proliferation Security Initiative to stop the global shipment of the weapons of mass destruction components. Biden argued Monday that this practice is as old as the United States itself. "Under presidents of both parties, such major shifts in American foreign policy as diplomatic recognition of the People's Republic of China, the resolution of the Iran hostage crisis, and the conclusion of the Vietnam War were all conducted without congressional approval," he said in his statement opposing the GOP letter. The White House would clearly prefer a binding agreement with Iran, which would have a better chance of longevity. But the strength of opposition in Congress makes that route impossible. According to Republicans such as Cotton, the only deal the Senate would approve is one that completely bans Iranian uranium enrichment. Obama has said that goal is simply not realistic. So Republicans, dissatisfied with what's emerging from negotiations, are seizing on the vulnerability of a deal that lacks treaty status. Many see that as a more viable path for disruption than the case on administration overreach. "If Congress doesn't approve this deal, Congress won't accept this deal, now or in the future," Cotton told CNN. In the letter, he informed Iranian leaders that many senators will serve terms longer than Obama, so they would have to reckon with the Senate at some point. Lawmakers can refuse to lift sanctions down the road or try to choke off funds for the deal's implementation. The administration acknowledges that Congress will have to get involved at some point. Obama currently has the power to lift or waive certain sanctions against Iran for the duration of his presidency and encourage U.S. international partners to follow suit. But he does not have the power to lift sanctions imposed by Congress, which include some of the most punitive measures against Iran. "Part of the agreement is going to involve sanctions relief to the Iranian government that is meted out over time," Deputy National Security Adviser Ben Rhodes told CNN. "At some time in the duration of this agreement, Congress will have to be heard on sanctions relief." Senior U.S. officials have acknowledged that the clamor among lawmakers for a role, as well as their public criticisms, also implicitly highlights the vulnerability of their case and an ultimate agreement. Tim Kaine, a Democratic senator from Virginia who has signed onto a bill calling for the White House to put any deal up for a vote in Congress, said that Obama is within his rights to do what he is doing -- up to a point. "It is not a treaty. If it were a treaty, there is a clear process. It would require a two-thirds vote in the Senate." But Kaine told CNN on Wednesday that lawmakers did have a role to play at the point when sanctions mandated by Congress are bargained away to ensure Iran sticks to limits on its nuclear program. "Congress has got to weigh in at some point," Kaine said.
White House, many Republicans disagree over deal terminology, requirements .
At some point, Congress will weigh in on some aspect of a prospective agreement .
וושינגטון (CNN) אם זה נראה כמו אמנה, הולך כמו אמנה ומדבר כמו אמנה, האם זה אמנה? לפי הבית הלבן, רק אם נשיא ארצות הברית אומר שכן. זה מכעיס את הרפובליקנים ואפילו כמה דמוקרטים, שדורשים מממשל אובמה להגיש כל הסכם גרעין סופי עם איראן לאישור הקונגרס. "ברור שזו אמנה", אמר ביום שלישי סנטור מאריזונה ג'ון מקיין לכתבים. "הם יכולים לקרוא לזה בננה, אבל זו אמנה". קרי מגנה את המכתב של הרפובליקה הצרפתית למנהיגי איראן. עמדת ה-GOP עלולה לסכן את ההישרדות ארוכת הטווח של כל הסכם עם איראן, והיא מייצגת את ההתנגשות החדשה ביותר של המפלגה עם הנשיא ברק אובמה על גבולות הסמכות המבצעת, שכן הרפובליקנים מתנגדים להסכם שהם מזהירים שעלול להעניק בסופו של דבר לטהרן פצצה גרעינית. הספקנות הזו היא שהובילה במידה רבה את הבית הלבן להגדיר את העסקה כ"הסכם לא מחייב" ולא כ"אמנה", שהחוקה מחייבת את הסנאט "ייעוץ והסכמה" לגביו. ההבחנה - והאם ניתן להשתמש בה באופן לגיטימי כדי לסגור את הקונגרס - מעוררת שאלות מסובכות ובלתי פתורות של חוק חוקתי. בעוד הרפובליקנים מגלים עבירה, הממשל מגן על ההבחנה כשורה לחלוטין, וללא הפתעה. מזכיר המדינה ג'ון קרי הדגיש ביום רביעי כי הממשל מעולם לא התכוון לנהל משא ומתן על הסכם. "היינו ברורים מההתחלה. אנחנו לא מנהלים מו"מ על 'תוכנית מחייבת מבחינה משפטית'. אנחנו מנהלים משא ומתן על תוכנית שתהיה בה יכולת אכיפה", אמר בדיון בסנאט. זה לא מסתדר עם הרפובליקנים, שרבים מהם מאמינים שתפקידו החוקתי של הסנאט נעקף. סנטור איידהו, ג'יימס ריש, דחה את טיעון הממשל: "שלא תהיה טעות, זו אמנה שנמצאת במשא ומתן. זו אמנה ויש להתייחס אליה ככזו". האם 47 סנאטורים רפובליקנים הפרו את החוק לעיניים? הרפובליקנים רואים בביקורת על התמרון של הממשל דרך לשפר את העבודות על ההסכם הנוכחי, ולדחוף את ההתקפה הגדולה יותר על הפעלת הכוח של הבית הלבן. בדיון בסנאט ביום רביעי, ראנד פול, הרפובליקני בקנטאקי, קשר במפורש את ההצעה של הממשל להרחיק את ההסכם מהקונגרס להאשמות אחרות של הגדלת הבית הלבן. "זהו ממשל שמבקש לחוקק חקיקה כשזה לא בתחומם, בין אם זו הגירה, בין אם זה שירותי בריאות", הוא האשים, וציין כי הצטרף ל-46 סנאטורים אחרים של הרפובליקה הדמוקרטית בחתימה על מכתב לרפובליקה האסלאמית המודיע את תפקידו של הקונגרס באישור הסכמים מחייבים. "חתמתי על המכתב לאיראן. אבל אתה יודע מה? ההודעה ששלחתי הייתה אליך", אמר לקרי. "חתמתי על זה לממשל שלא מקשיב, לממשל שבכל סיבוב מנסה להסתובב בקונגרס כי אתה חושב שאתה לא יכול להסתדר". אבל מומחים משפטיים אומרים שלמרות שאתגר בית משפט בנוסח תיקי GOP תלויים ועומדים בנושא הגירה ושירותי בריאות אפשרי בתיאוריה, זה יהיה סיכוי ארוך. כרגע אין תביעה בנושא הנדונה בגבעת הקפיטול, ורחוק מלהיות ברור שהרפובליקנים יעמדו על קרקע משפטית איתנה עם אתגר כזה. הוויכוח, המהולל במשך עשרות שנים, טרם הוכרע באופן סופי בפסיקה. "זו שאלה מאוד מעניינת", אמר ניקולס ברנס, דיפלומט אמריקאי בכיר לשעבר, וטען שבעצם זה תלוי בממשל להחליט אם הוא מנהל משא ומתן על הסכם המחייב רשמית את ארצות הברית להתחייבויות על פי המשפט הבינלאומי; כלומר, אמנה, או הסדר פחות מחמיר. הסנאטורים מברכים את פקידי אובמה על איראן. ג'ים וולש, מומחה לתוכנית הגרעין של איראן במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אמר שההסכם עם איראן, המחייב את ארצות הברית לוותר או להסיר סנקציות, אינו עולה לרמה של אמנה רשמית. "הסכמים כללו באופן מסורתי הפחתת חימוש, נשק גרעיני, כוחות קונבנציונליים. הם דורשים מאיתנו לקחת משהו שכבר בנינו או הקמנו". במקרה זה, ארה"ב תסיר את הסנקציות, אך לא תשנה את עמדתה הצבאית. "היו לנו כל מיני הסכמות שמעולם לא אושרו על ידי הקונגרס", אמר וולש. אבל דוד ריבקין, מומחה למשפט חוקתי ובינלאומי שעבד עבור הנשיא ג'ורג' ה.וו. בוש, אמר כי כל הסכם בינלאומי הדורש התחייבויות גדולות מצד ארצות הברית - כמו ההסכם עם איראן המוצע - חייב להישלח לסנאט לקבלת ייעוץ והסכמה. "החוקה די ברורה", אמר. הרפובליקנים מצביעים על לא פחות מאשר סגן נשיא ארצות הברית כדי לחזק את הטענה שלהם. כאשר סגן הנשיא ג'ו ביידן היה סנטור ב-2002, הוא כתב מכתב לשר החוץ דאז, קולין פאוול, בו האשים כי עסקת הפחתת נשק אסטרטגית מתוכננת עם רוסיה מהווה אמנה הכפופה לאישור הסנאט מכיוון שהיא תדרוש "התחייבויות משמעותיות של ארצות הברית". מדינות." אבל המכתב של ביידן משנת 2002 לא מנע ממנו לשחרר את זעמו על המכתב של הרפובליקה הצרפתית לאיראן ביום שני. "ברחבי העולם, השפעתה של אמריקה תלויה ביכולתה לכבד את התחייבויותיה", אמר ביידן בהצהרה. בעוד שהקונגרס מאשר כמה הסכמים, "כפי שמחברי המכתב הזה חייבים לדעת, הרוב המכריע של ההתחייבויות הבינלאומיות שלנו נכנסות לתוקף ללא אישור הקונגרס". ואכן, במכתב שכתב לאיראן, הודה הסנאטור מארקנסו טום קוטון כי הממשל יכול לחפש "הסכם ביצוע" בלבד ללא ביקורת קונגרס. אובמה, פקיד איראני מטיח מכתב של הרפובליקה הצרפתית על העסקה. נשיאים טוענים לסמכויות טבועות לכריתת הסכמי ביצוע לפי סעיף II של החוקה. החוק האמריקני קובע כי הסכם נתפס כהסכם רק לאחר שהוא נערך ב"עצתו והסכמתו של הסנאט", ציין מחקר של שירות המחקר הקונגרס הבלתי מפלגתי. אבל הממשלים בוחרים לעתים קרובות לסגור עסקאות עם מדינות זרות שאינן עומדות בדרישה זו. "הסכם ביצוע" כזה עדיין נחשב לאמנה המחייבת על פי המשפט הבינלאומי, אך אינה מגיעה לאותו רף על פי החוק האמריקאי, על פי המחקר. דוגמאות למסמכים "לא מחייבים" כוללות ארה"ב-רוסיה להסיר את מלאי הנשק הכימי של סוריה ואת יוזמת האבטחה להפצה כדי לעצור את המשלוח העולמי של רכיבי הנשק להשמדה המונית. ביידן טען ביום שני שהנוהג הזה ישן כמו ארצות הברית עצמה. "תחת נשיאי שתי המפלגות, שינויים כה גדולים במדיניות החוץ האמריקנית כמו הכרה דיפלומטית ברפובליקה העממית של סין, פתרון משבר בני הערובה באיראן וסיום מלחמת וייטנאם, כולם נערכו ללא אישור הקונגרס", אמר. הצהרתו המתנגדת למכתב ה-GOP. הבית הלבן היה מעדיף בבירור הסכם מחייב עם איראן, שיהיה לו סיכוי טוב יותר לאריכות ימים. אבל עוצמת האופוזיציה בקונגרס הופכת את המסלול הזה לבלתי אפשרי. לפי רפובליקנים כמו קוטון, העסקה היחידה שהסנאט יאשר היא כזו האוסרת לחלוטין על העשרת אורניום באיראן. אובמה אמר שהמטרה היא פשוט לא ריאלית. אז הרפובליקנים, שאינם מרוצים ממה שעולה מהמשא ומתן, תופסים את הפגיעות של עסקה חסרת מעמד של אמנה. רבים רואים בכך נתיב בר-קיימא לשיבוש מאשר המקרה על התרחבות הממשל. "אם הקונגרס לא יאשר את ההסכם הזה, הקונגרס לא יקבל את ההסכם הזה, עכשיו או בעתיד", אמר קוטון ל-CNN. במכתב הוא הודיע ​​למנהיגי איראן כי סנאטורים רבים יכהנו בכהונה ארוכה יותר מאובמה, כך שהם יצטרכו להתחשבן עם הסנאט בשלב מסוים. מחוקקים יכולים לסרב להסיר את הסנקציות בהמשך הדרך או לנסות לחנוק כספים ליישום העסקה. הממשל מכיר בכך שהקונגרס יצטרך להיות מעורב בשלב מסוים. לאובמה יש כיום את הכוח להסיר או לוותר על סנקציות מסוימות נגד איראן למשך תקופת נשיאותו ולעודד שותפים בינלאומיים של ארה"ב ללכת בעקבותיו. אבל אין לו את הכוח להסיר את הסנקציות שהטיל הקונגרס, שכוללות כמה מצעדי הענישה ביותר נגד איראן. "חלק מההסכם יכלול הקלות בסנקציות לממשלת איראן שתוקצב לאורך זמן", אמר סגן היועץ לביטחון לאומי בן רודס ל-CNN. "בזמן מסוים במהלך ההסכם הזה, הקונגרס יצטרך להישמע על הקלות בסנקציות". פקידים בכירים בארה"ב הכירו שהצעקה בקרב מחוקקים לתפקיד, כמו גם הביקורת הפומבית שלהם, מדגישים באופן מרומז את הפגיעות של המקרה שלהם והסכם סופי. טים קיין, סנטור דמוקרטי מווירג'יניה שחתם על הצעת חוק הקוראת לבית הלבן להעלות כל הסכם להצבעה בקונגרס, אמר שאובמה בזכויותיו לעשות את מה שהוא עושה - עד לנקודה מסוימת. "זה לא אמנה. אם זה היה אמנה, יש תהליך ברור. זה היה דורש הצבעה של שני שלישים בסנאט". אבל קיין אמר ל-CNN ביום רביעי כי למחוקקים יש תפקיד בנקודה שבה הסנקציות שהוטלו על ידי הקונגרס יוסרו כדי להבטיח שאיראן תעמוד במגבלות על תוכנית הגרעין שלה. "הקונגרס צריך לשקול בשלב מסוים", אמר קיין.
בבית הלבן, רפובליקנים רבים חלוקים בדעתם לגבי הטרמינולוגיה של העסקה, הדרישות.
בשלב מסוים, הקונגרס ישקול היבט כלשהו של הסכם פוטנציאלי.