Jerusalem (CNN)Either Benjamin Netanyahu just staged the most dramatic political comeback in Israeli history and beyond, or something was very wrong with the polls before and during the election. Polls predicted a tight race coming down to the wire, with Netanyahu in a virtual tie with his main challenger, Isaac Herzog of the Zionist Union party. Only four days before the election, polls showed Herzog taking a four-seat lead into the final weekend before the election. Exit polls on the night of the election showed Netanyahu had closed the gap. The polls suggested he was in a dead heat, with a very even split between right-wing and left-wing parties. Then came the results. Not more polls or surveys, but actual counts from the ballot boxes. Netanyahu wasn't in a fight for his political life after all. He was the clear winner, running away with the election and facing a fairly clear path to create a coalition government. Although the results are unofficial, it seems almost certain that Netanyahu will remain the Israeli prime minister. Avi Degani, a pollster, professor at Tel Aviv University and president of the Geocartography Knowledge Group, saw very different results from his own polls. He never anticipated a Zionist Union victory. Instead, he says, he always saw Likud holding a lead. The mistake that others made, according to Degani, was in the methodology. "The Internet does not represent the state of Israel and the people of Israel," he said, referring to modern statistical methods. "It represents panels, and the panels are biased strongly to the center -- Tel Aviv, better-educated, more participants in this kind of conversation. And people who are in the periphery and so on and have the stronger tendency to vote Likud, I think, are poorly represented." "I have tested sometimes at the same night, doing by telephone as I do always -- and very specifically geographically, and very well-weighted and very well, having cell phones and other phones and so on -- and at the same time I did on the Internet. And I got results which are very, very different." But Mina Tzemach, the polling expert for CNN affiliate Channel 2 Israel, suggests Netanyahu was in a tight race the entire way and managed to close the gap "like a magician," using the election polls as his final trick. "The polls showed that they are going to lose. It gave very important information both to the public and to the politicians. Netanyahu used it," said Tzemach. "Many voted what we call strategic voting. They did not vote to the party that is their first preference, but they voted for the Likud." Likud voters did not participate in exit polls, according to Tzemach, and that skewed the results, leading many to believe that Herzog had tied Netanyahu. "We had ballots in an area where there are a lot of immigrants from the former Soviet Union," explained Tzemach. "In these ballots, more than 30% did not participate in our polls, and they are Likud supporters." Another factor that may have worked in Netanyahu's favor was his Likud party cannibalizing votes from other right-wing parties. In the days before the election, Netanyahu moved to the political right, making a big push for right-wing voters to choose his party over other ideologically similar parties, such as Naftali Bennett's Jewish Home party and Avigdor Lieberman's Yisrael Beiteinu party. During the weekend before the election, Netanyahu took part in a right-wing rally in Tel Aviv's central Rabin Square. He continued his shift to the right in a series of interviews with local media leading up to the election. His most controversial statement came the day before the elections when he reversed his publicly stated position on a two-state solution. "Anyone who is going to establish a Palestinian state, anyone who is going to evacuate territories today, is simply giving a base for attacks to the radical Islam against Israel," he said in a television interview. "This is the true reality that was created here in the last few years." In 2009, in a speech known as the Bar Ilan speech, Netanyahu committed to negotiations for a two-state solution, saying, "Let us begin peace negotiations immediately without prior conditions. Israel is committed to international agreements, and expects all sides to fulfill their obligations. I say to the Palestinians: We want to live with you in peace, quiet, and good neighborly relations." Tzemach estimates that Likud took four seats from Jewish Home and two more seats from Yachad, a party that did not receive enough votes to warrant inclusion in the Knesset, Israel's parliament. Exit polls in Israel have been wrong before. In the most recent elections in 2013, exit polls showed Yair Lapid's centrist Yesh Atid party winning between 12 and 13 seats in the Knesset. But when the final results were tallied, Lapid won 19 seats, becoming a major player in the government. This time, the unexpected surprise worked in Netanyahu's favor, turning the campaign race into an election night rout. Likud had never polled better than approximately 25 seats, but it grabbed at least 29 of the 120 seats in the Knesset, according to unofficial numbers from the Israeli election committee based on 99% of the vote. Netanyahu has worked this sort of magic once before. In the 1996 elections, early results showed the Labor Party's Shimon Peres as the winner, but as more results came in, Netanyahu eked out a victory by fewer than 1% of the votes. Degani said this election reveals the truth behind Israeli politics. "This last election it showed very clearly that we do not have right and left. We have only right and extreme right, which is not nice sometimes. And in the right, you have the Likud mostly, and in the Likud, you have mostly Netanyahu."
Polls predicted a tight race coming down to the wire, with Netanyahu in a virtual tie with Isaac Herzog of the Zionist Union party .
But actual results show Netanyahu running away with the election .
Possible causes: Poll methodology, Netanyahu's last-minute turn to the right .
ירושלים (CNN) או שבנימין נתניהו ערך את הקאמבק הפוליטי הדרמטי ביותר בתולדות ישראל ומחוצה לה, או שמשהו היה מאוד לא בסדר בסקרים לפני ובמהלך הבחירות. הסקרים ניבאו מירוץ צמוד שיורד עד הסוף, כשנתניהו נמצא בתיקו וירטואלי עם המתמודד הראשי שלו, יצחק הרצוג ממפלגת האיחוד הציוני. רק ארבעה ימים לפני הבחירות, הסקרים הראו שהרצוג מוביל 4 מנדטים בסוף השבוע האחרון שלפני הבחירות. סקרי יציאה בליל הבחירות הראו שנתניהו סגר את הפער. הסקרים העלו שהוא נמצא בלב מת, עם חלוקה שווה מאוד בין מפלגות ימין לשמאל. ואז הגיעו התוצאות. לא עוד סקרים או סקרים, אלא ספירות בפועל מהקלפיות. נתניהו בכל זאת לא היה במאבק על חייו הפוליטיים. הוא היה המנצח המובהק, ברח עם הבחירות ועומד בפני דרך ברורה למדי ליצירת ממשלה קואליציונית. למרות שהתוצאות אינן רשמיות, נראה כמעט בטוח שנתניהו יישאר ראש ממשלת ישראל. אבי דגני, סוקר, פרופסור באוניברסיטת תל אביב ונשיא קבוצת הידע גיאוקרטוגרפיה, ראה תוצאות שונות מאוד מהסקרים שלו. הוא מעולם לא ציפה לניצחון של האיחוד הציוני. במקום זאת, הוא אומר, הוא תמיד ראה את הליכוד מחזיק בראש. הטעות שעשו אחרים, לדברי דגני, הייתה במתודולוגיה. "האינטרנט לא מייצג את מדינת ישראל ואת עם ישראל", אמר בהתייחס לשיטות סטטיסטיות מודרניות. "זה מייצג פאנלים, והפאנלים מוטים מאוד למרכז - תל אביב, משכילים יותר, יותר משתתפים בשיחה מהסוג הזה. ואנשים שנמצאים בפריפריה וכן הלאה ויש להם נטייה חזקה יותר להצביע ליכוד, אני חושב שהם מיוצגים גרוע". "בדקתי לפעמים באותו לילה, עושה בטלפון כמו שאני עושה תמיד - ובאופן ספציפי מאוד גיאוגרפית, ומאוד משוקלל ומאוד טוב, עם טלפונים סלולריים וטלפונים אחרים וכן הלאה - ובמקביל אני עשה באינטרנט. וקיבלתי תוצאות מאוד מאוד שונות". אבל מינה צמח, מומחית הסקרים של שלוחת CNN ערוץ 2 ישראל, טוענת שנתניהו היה במרוץ צמוד לאורך כל הדרך והצליח לצמצם את הפער "כמו קוסם", תוך שימוש בסקרי הבחירות כטריק האחרון שלו. "הסקרים הראו שהם הולכים להפסיד. זה נתן מידע חשוב מאוד גם לציבור וגם לפוליטיקאים. נתניהו השתמש בזה", אמר צמח. "רבים הצביעו מה שאנחנו מכנים הצבעה אסטרטגית. הם לא הצביעו למפלגה שזו העדפה ראשונה שלהם, אבל הם הצביעו לליכוד". מצביעי הליכוד לא השתתפו בסקרי יציאה, לטענת צמח, וזה הטה את התוצאות, מה שגרם לרבים להאמין שהרצוג קשר את נתניהו. "היו לנו קלפי באזור שיש בו הרבה עולים מברית המועצות לשעבר", הסביר צמח. "בקלפיות אלו יותר מ-30% לא השתתפו בסקרים שלנו, והם תומכי הליכוד". גורם נוסף שייתכן שפעל לטובת נתניהו היה מפלגת הליכוד שלו, שעסקה בקניבליזציה של קולות ממפלגות ימין אחרות. בימים שלפני הבחירות עבר נתניהו לימין הפוליטי ועשה דחיפה גדולה של מצביעי הימין לבחור במפלגה שלו על פני מפלגות אחרות דומות אידיאולוגית, כמו מפלגת הבית היהודי של נפתלי בנט ומפלגת ישראל ביתנו של אביגדור ליברמן. במהלך סוף השבוע שלפני הבחירות השתתף נתניהו בעצרת הימין בכיכר רבין המרכזית בתל אביב. הוא המשיך במעבר ימינה בסדרת ראיונות עם כלי תקשורת מקומיים לקראת הבחירות. ההצהרה השנויה ביותר במחלוקת שלו הגיעה יום לפני הבחירות כאשר הוא הפך את עמדתו המוצהרת בפומבי בנוגע לפתרון שתי המדינות. "כל מי שהולך להקים מדינה פלסטינית, כל מי שהולך לפנות שטחים היום, פשוט נותן בסיס להתקפות לאסלאם הרדיקלי נגד ישראל", אמר בראיון לטלוויזיה. "זו המציאות האמיתית שנוצרה כאן בשנים האחרונות". בשנת 2009, בנאום המכונה נאום בר אילן, התחייב נתניהו למשא ומתן לפתרון שתי המדינות, ואמר: "בואו נתחיל במשא ומתן לשלום מיידית ללא תנאים מוקדמים. ישראל מחויבת להסכמים בינלאומיים, ומצפה מכל הצדדים לקיים אני אומר לפלסטינים: אנחנו רוצים לחיות אתכם בשקט, בשקט וביחסי שכנות טובים". צמח מעריך כי הליכוד לקח ארבעה מנדטים מהבית היהודי ועוד שני מושבים מ"יחד", מפלגה שלא קיבלה מספיק קולות כדי להצדיק הכללה בכנסת, הפרלמנט של ישראל. סקרי יציאה בישראל טעו בעבר. בבחירות האחרונות ב-2013, סקרי יציאה הראו כי מפלגת יש עתיד המרכזית של יאיר לפיד זוכה בין 12 ל-13 מנדטים בכנסת. אך כאשר נאמרו התוצאות הסופיות, לפיד זכה ב-19 מנדטים, והפך לשחקן מרכזי בממשלה. הפעם, ההפתעה הבלתי צפויה פעלה לטובת נתניהו, והפכה את המירוץ לקמפיין להפלת ליל בחירות. הליכוד מעולם לא סקר טוב יותר מכ-25 מנדטים, אך הוא תפס לפחות 29 מתוך 120 המושבים בכנסת, על פי מספרים לא רשמיים של ועדת הבחירות בישראל המבוססים על 99% מהקולות. נתניהו עשה קסם כזה פעם בעבר. בבחירות 1996, התוצאות המוקדמות הראו את שמעון פרס ממפלגת העבודה כמנצח, אך ככל שהגיעו תוצאות נוספות, נתניהו זכה בניצחון של פחות מ-1% מהקולות. דגני אמר שהבחירות הללו חושפות את האמת מאחורי הפוליטיקה הישראלית. "בבחירות האחרונות זה הראה בצורה מאוד ברורה שאין לנו ימין ושמאל. יש לנו רק ימין וקיצוני, וזה לא נחמד לפעמים. ובימין יש לך את הליכוד בעיקר, ובליכוד יש לך בעיקר נתניהו".
הסקרים ניבאו מירוץ צמוד שיורד עד הסוף, כשנתניהו נמצא בתיקו וירטואלי עם יצחק הרצוג ממפלגת האיחוד הציוני.
אבל התוצאות בפועל מראות שנתניהו בורח עם הבחירות.
סיבות אפשריות: מתודולוגיית הסקר, פנייתו של נתניהו ברגע האחרון ימינה.