An elderly German man recently indicted on mass murder charges for his time spent at  Auschwitz in WW2 was on duty when Jewish diarist Anne Frank arrived. Hubert Zafke, now 94, was present when Anne came in on a train carrying 498 men, 442 women and 79 children from Holland's Westerbork concentration camp on September 5, 1944, prosecution documents released at the weekend show. Anne, whose memoir of a life in hiding from the Nazis became the single most poignant piece of Holocaust literature, was later transferred to the Belsen concentration camp in Germany where she died early in 1945. Only her father would survive the war. Hubert Zafke, now 94, is charged in the complicity of 3,681 murders. He was on duty when Jewish diarist Anne Frank arrived at Auschwitz (above) Zafke is now charged in the complicity of 3,681 murders - victims who were gassed or shot when he was on duty. Although classed as a medic, such personnel at Auschwitz were not concerned with the health of inmates, but often poured Zyklon-B pesticide crystals into the gas chamber to murder them. More than 1.1 million people, mostly Jews, were liquidated at Auschwitz. The indictment shows that Zafke, who now lives in the tiny village of Gnevkow north of Berlin, joined the Hitler Youth when he was a teenager in his hometown of Schoenau, which now lies in Poland. The son of a farmer, he attended high school and an agricultural college intending to follow in his father's footsteps. In 1933, aged 13, he joined the Hitler Youth and six years later was in the SS. He received his grounding in concentration camp training at Dachau, the first of the Nazi camps where 36,000 people were murdered during its 12-year operation. As a junior squad leader - a rank usually given to men singled out as future officer material - Zafke transferred to Auschwitz in the summer of 1944. He is charged with being an accomplice to the murders of the 3,681 victims between August 14 and September 14, 1944. Prosecutors said: 'He is not charged with any single specific murder but as a functionary in the Nazi murder machine which he enabled.' Auschwitz was liberated by the Red Army on January 27, 1945, now World Holocaust Day, but Zafke had already gone west and fell into British hands. Anne (above) came in on a train carrying 498 men, 442 women and 79 children from Holland's Westerbork concentration camp on September 5, 1944, prosecution documents released at the weekend show . Prosecutors said Zafke, who transferred to Auschwitz (above) in the summer of 1944, 'is not charged with any single specific murder but as a functionary in the Nazi murder machine which he enabled' He was later transferred back to Poland where he was given a three year jail sentence in 1948 for his membership in the SS and service at Auschwitz. He returned to Germany, married and had four sons who be brought up in Gnevkow. He made a career out of manufacturing and selling agricultural products including pesticides. Gnevkow lay in former East Germany. When the wall fell and archives in Poland, East Germany and former Soviet Russia became accessible, he came on to the radar of Nazi hunters. The verdict against John Demnjanjuk, a former guard at the Sobibor death camp in occupied Poland, in 2011 paved the way for Zafke's prosecution. Demjanjuk was sentenced to five years in jail for his part in the murders of 28,000 Dutch Jews. It was the first time that there was not specific eyewitness evidence against an individual - the mere fact he was present in the camp was enough for a guilty verdict. Anne, whose memoir of a life in hiding from the Nazis became the single most poignant piece of Holocaust literature, was later transferred to the Belsen concentration camp in Germany where she died early in 1945 . Zafke does not deny his service at Auschwitz but claims: 'I heard nothing, saw nothing, killed no-one.' Although he lives alone and cares for himself, his lawyer has already filed a motion seeking to have the charges dropped, claiming he is suffering from dementia. Christoph Heubner, executive vice president of the International Auschwitz Committee, said: 'For the survivors of Auschwitz this is all about justice, not revenge. Justice has had to wait decades.' He added: 'Those perpetrators who ensured, as members of the SS, that the Auschwitz-Birkenau death factory worked smoothly, and that the Jewish families of Europe disappeared into the gas chambers, have developed no sense of awareness of wrongdoing over the years. 'Therefore these legal processes are first and foremost an inquiry to the Germans - who actually owns your compassion?'
Hubert Zafke was on duty when the train arrived on September 5, 1944 .
Joined the Hitler Youth as a teenager before becoming junior squad leader .
Father-of-four accused of helping to gas or shoot victims while on duty .
Anne was later transferred to Belsen concentration camp and died in 1945 .
גבר גרמני קשיש שהוגש לאחרונה כתב אישום באשמת רצח המוני על זמנו בשהות באושוויץ במלחמת העולם השנייה היה בתפקיד כשהיומן היהודייה אנה פרנק הגיעה. הוברט זפקה, כיום בן 94, נכח כאשר אן נכנסה ברכבת ובה 498 גברים, 442 נשים ו-79 ילדים ממחנה הריכוז וסטרבורק בהולנד ב-5 בספטמבר 1944, מסמכי התביעה שפורסמו בסוף השבוע. אן, שזיכרונותיה על חייה במחבוא מפני הנאצים הפכו ליצירה הנוקבת ביותר בספרות השואה, הועברה מאוחר יותר למחנה הריכוז בלזן בגרמניה, שם נפטרה בתחילת 1945. רק אביה ישרוד את המלחמה. הוברט זפקה, כיום בן 94, מואשם בשותפות ל-3,681 רציחות. הוא היה בתפקיד כשהיומן היהודייה אנה פרנק הגיעה לאושוויץ (למעלה) זפקה מואשם כעת בשותפות ל-3,681 רציחות - קורבנות שחוסלו בגז או נורו כשהיה בתפקיד. למרות שסווגו כחובשים, אנשים כאלה באושוויץ לא היו מודאגים בבריאותם של אסירים, אלא לעתים קרובות שפכו גבישי חומרי הדברה של ציקלון-B לתוך תא הגזים כדי לרצוח אותם. יותר מ-1.1 מיליון בני אדם, רובם יהודים, חוסלו באושוויץ. מכתב האישום עולה כי זפקה, המתגורר כיום בכפר הזעיר גנובקוב מצפון לברלין, הצטרף לנוער ההיטלראי כשהיה נער בעיר הולדתו שונאו, השוכנת כיום בפולין. בנו של חקלאי, למד בתיכון ובמכללה חקלאית בכוונה ללכת בדרכו של אביו. ב-1933, בן 13, הצטרף לנוער ההיטלראי וכעבור שש שנים היה ב-SS. הוא קיבל את הבסיס שלו באימונים במחנה הריכוז בדכאו, הראשון מבין המחנות הנאצים שבהם נרצחו 36,000 בני אדם במהלך 12 שנות פעילותו. כמנהיג כיתות זוטר - דרגה הניתנת בדרך כלל לגברים המוגדרים כחומר לקצונה לעתיד - עבר זפקה לאושוויץ בקיץ 1944. הוא מואשם בהיותו שותף לרציחות של 3,681 הקורבנות בין ה-14 באוגוסט ל-14 בספטמבר, 1944. התובעים אמרו: 'הוא לא מואשם בשום רצח ספציפי בודד אלא כמתפקד במכונת הרצח הנאצית שהוא איפשר'. אושוויץ שוחררה על ידי הצבא האדום ב-27 בינואר 1945, כיום יום השואה העולמי, אך זפקה כבר יצא מערבה ונפל לידיים בריטיות. אן (למעלה) נכנסה ברכבת ובה 498 גברים, 442 נשים ו-79 ילדים ממחנה הריכוז וסטרבורק בהולנד ב-5 בספטמבר 1944, מסמכי תביעה שפורסמו במהלך סוף השבוע. התובעים אמרו כי זפקה, שעבר לאושוויץ (למעלה) בקיץ 1944, "אינו מואשם בשום רצח ספציפי אלא כמתפקד במכונת הרצח הנאצית שהוא איפשר". מאוחר יותר הועבר בחזרה לפולין, שם ניתן לו. שלוש שנות מאסר ב-1948 בגין חברותו ב-SS ושירות באושוויץ. הוא חזר לגרמניה, התחתן ונולדו לו ארבעה בנים שגדלו בגנבקוב. הוא עשה קריירה מייצור ומכירת מוצרים חקלאיים כולל חומרי הדברה. גנבקוב שכנה במזרח גרמניה לשעבר. כשהחומה נפלה ונגישו ארכיונים בפולין, במזרח גרמניה וברוסיה הסובייטית לשעבר, הוא עלה לרדאר של ציידי נאצים. פסק הדין נגד ג'ון דמניאניוק, שומר לשעבר במחנה ההשמדה סוביבור בפולין הכבושה, ב-2011 סלל את הדרך לתביעה של זפקה. דמיאניוק נידון לחמש שנות מאסר על חלקו ברציחות של 28,000 יהודים הולנדים. זו הייתה הפעם הראשונה שלא היו ראיות ספציפיות של עדי ראייה נגד אדם - עצם היותו במחנה הספיקה להכרעת דין. אן, שזיכרונותיה על חייה במחבוא מפני הנאצים הפכו ליצירה הנוקבת ביותר בספרות השואה, הועברה מאוחר יותר למחנה הריכוז בלזן בגרמניה, שם נפטרה בתחילת 1945. זפקה אינו מכחיש את שירותו באושוויץ אך טוען: 'לא שמעתי כלום, לא ראיתי כלום, לא הרגתי איש'. למרות שהוא גר לבדו ודואג לעצמו, עורך דינו כבר הגיש בקשה לביטול האישומים בטענה שהוא סובל מדמנציה. כריסטוף הובנר, סגן נשיא בכיר של ועדת אושוויץ הבינלאומית, אמר: "עבור ניצולי אושוויץ מדובר בסך הכל בצדק, לא בנקמה. הצדק נאלץ לחכות עשרות שנים״. הוא הוסיף: "העבריינים האלה שהבטיחו, כחברי ה-SS, שמפעל המוות אושוויץ-בירקנאו יעבוד בצורה חלקה, ושהמשפחות היהודיות באירופה ייעלמו לתוך תאי הגזים, לא פיתחו תחושה של מודעות לעוולות במהלך השנים. 'לכן התהליכים המשפטיים האלה הם קודם כל חקירה לגרמנים - מי בעצם הבעלים של החמלה שלכם?'
הוברט זפקה היה בתפקיד כאשר הרכבת הגיעה ב-5 בספטמבר 1944.
הצטרף לנוער ההיטלראי כנער לפני שהפך למנהיג כיתת זוטר.
אב לארבעה נאשם בסיוע לגז או לירות בקורבנות בזמן משמרת.
אן הועברה מאוחר יותר למחנה הריכוז בלזן ומתה ב-1945.