Former Scotland captain Dave Mackay, legendary enforcer of Tottenham’s 1961 double winning side, has died aged 80. In an age of hard men, the stockily built midfield man was one of the toughest, a symbol of passion and fiery commitment. For years the iconic picture of him angrily holding Leeds’ equally combative Billy Bremner was framed on the wall in the players’ lounge at White Hart Lane, the club’s spiritual leader long after he’d left. Dave Mackay confronts Billy Bremner during his Tottenham days in August 1966 . Mackay is crowned by  Jimmy Robertson (right) after Spurs beat Chelsea 2-1 in the 1967 FA Cup final . Mackay won the FA Cup with Tottenham three times, in 1961, 1962 and 1967 . Tottenham manager Bill Nicholson with players Cliff Jones, Jimmy Greaves, Mackay, Paul Shoemark and Stephen Pitt in 1965 . Mackay runs up the stairs at White Hart Lane as he fights his way back from a double leg fracture . But while that image summed up his enduring aggression and determination there was so much more to his game than just his daunting physical presence. Born in Edinburgh in 1934, he was the second in a family of four boys whose father worked for The Scotsman newspaper. He began his career with his boyhood idols Hearts, winning all three domestic honours before captaining the side in 1957-8 when they won the Scottish League title – setting a British record with 132 goals scored and only 29 conceded. That persuaded Spurs to buy him in 1959 for £32,000, a transfer that manager Bill Nicholson later claimed was his greatest ever signing. He created a powerful partnership with Danny Blanchflower, and together they provided the driving force in the side that became the first post-war team to achieve the double of League title and FA Cup. In all Mackay played 318 times for Tottenham, twice recovering from a broken left leg to captain the side that won the FA Cup in 1967. In a statement, Spurs said: 'Dave Mackay will certainly always be remembered here as one of our greatest ever players and a man who never failed to inspire those around him. 'In short, a Spurs legend.' Mackay challenges Manchester United's George Best during a game during the 1970s . Best again felt the full force of Mackay's boot as the pair battle for the ball in 1971 . The famous picture was taken on the first day of that season, when Mackay reacted to a tackle he believed was designed to deliberately injure his bad leg. He was a powerful personality, the leader off the field in the days when the players would congregate in the Bell and Hare pub after matches, as well as the leader on the pitch. When Brian Clough was forging the early days of his management career in 1968 he persuaded Spurs to sell him Mackay for a bargain £5,000 – and the Scot then became captain of the team that first won promotion to the old First Division, and then captured the League title in their first season in the top flight. Derby captain Mackay with the Watney Cup after their 4-1 victory over Manchester United . Mackay, who also played for Hearts and Swindon, was capped 22 times by Scotland . Mackay with former Derby manager Brian Clough and ex-chairman Lionel Pickering at the Baseball Ground in 2003 . Sir Bobby Charlton and Mackay chat as they pose for pictures of their special stamps in 2013 . He was jointly voted Footballer of the Year in 1969 alongside Tony Book, and played 122 games in all for Derby before ending his career as player-manager of Swindon. That began a management career which brought more success, starting out with Nottingham Forest and then peaking when in 1975, appointed as Derby’s manager following Clough’s resignation, he guided the club to the 1974-5 League title. Further jobs with Walsall, Doncaster and Birmingham brought less success, however, and his career ended taking jobs in Egypt and Qatar before he retired from football altogether in 1995. In later years he suffered from both Alzheimer’s and Parkinson’s disease.
Dave Mackay was part of the 1961 Double winning team at Tottenham .
Mackay also played for and managed Derby County .
The former Scotland international suffered from both Alzheimer’s and Parkinson’s disease .
קפטן סקוטלנד לשעבר דייב מקאי, האוכף האגדי של הנבחרת המנצחת הכפולה של טוטנהאם ב-1961, מת בגיל 80. בעידן של גברים קשים, איש הקשר הנבנה במבנה מלא היה אחד הקשוחים ביותר, סמל לתשוקה ומחויבות לוהטת. במשך שנים התמונה האיקונית שלו אוחז בכעס בבילי ברמנר הקרבי לא פחות של לידס הייתה מוסגרת על הקיר בטרקלין השחקנים בווייט הארט ליין, המנהיג הרוחני של המועדון הרבה אחרי שעזב. דייב מקאי מתעמת עם בילי ברמנר במהלך ימי טוטנהאם שלו באוגוסט 1966. מקאי מוכתר על ידי ג'ימי רוברטסון (מימין) לאחר שספרס ניצחה את צ'לסי 2-1 בגמר הגביע האנגלי ב-1967. מאקי זכה בגביע האנגלי עם טוטנהאם שלוש פעמים, ב-1961, 1962 ו-1967. מנג'ר טוטנהאם ביל ניקולסון עם השחקנים קליף ג'ונס, ג'ימי גריבס, מאקי, פול שומארק וסטיבן פיט ב-1965. מקאי רץ במעלה המדרגות בווייט הארט ליין כשהוא נלחם בדרכו חזרה משבר רגל כפולה. אבל בעוד שהתמונה הזאת סיכמה את התוקפנות והנחישות המתמשכת שלו, היה כל כך הרבה יותר במשחק שלו מאשר רק הנוכחות הפיזית המפחידה שלו. נולד באדינבורו ב-1934, הוא היה השני במשפחה של ארבעה בנים שאביו עבד בעיתון "סקוטשמן". הוא החל את הקריירה שלו עם אלילי הילדות שלו Hearts, זכה בכל שלושת הכבוד המקומי לפני שכבש את הקבוצה ב-1957-8 כשזכו באליפות הליגה הסקוטית - קבע שיא בריטי עם 132 שערים שהובקעו ורק 29 כיבושים. זה שכנע את ספרס לקנות אותו ב-1959 תמורת 32,000 פאונד, העברה שהמנהל ביל ניקולסון טען מאוחר יותר כי היא ההחתמה הגדולה ביותר שלו אי פעם. הוא יצר שותפות עוצמתית עם דני בלנשפלאואר, ויחד הם סיפקו את הכוח המניע בקבוצה שהפכה לקבוצה הראשונה לאחר המלחמה שהשיגה את הדאבל של אליפות הליגה והגביע האנגלי. בסך הכל שיחק מקאי 318 פעמים בטוטנהאם, פעמיים התאושש מרגל שמאל שבר כדי לקפטן הקבוצה שזכתה בגביע האנגלי ב-1967. בהצהרה, ספרס אמר: "דייב מקאי בהחלט תמיד ייזכר כאן כאחד הגדולים שלנו אי פעם. שחקנים ואדם שמעולם לא הצליח לתת השראה לסובבים אותו. 'בקיצור, אגדת ספרס'. מקאי מאתגר את ג'ורג' בסט של מנצ'סטר יונייטד במהלך משחק במהלך שנות ה-70. בסט שוב ​​הרגיש את מלוא הכוח של המגף של מקאי בזמן הקרב הזוגי על הכדור ב-1971. התמונה המפורסמת צולמה ביום הראשון של אותה עונה, כשמאקי הגיב לתיקול שלדעתו נועד לפצוע בכוונה את רגלו הרעה. הוא היה אישיות עוצמתית, המנהיג מחוץ למגרש בימים שבהם השחקנים היו מתכנסים בפאב בל וארנב לאחר משחקים, כמו גם המנהיג על המגרש. כאשר בריאן קלאו חישל את הימים הראשונים של קריירת הניהול שלו ב-1968, הוא שכנע את ספרס למכור לו את מאקי תמורת מציאה של 5,000 פאונד - והסקוטי הפך אז לקפטן הקבוצה שזכתה לראשונה לעלייה לליגה הראשונה הישנה, ​​ולאחר מכן כבש את אליפות הליגה בעונתם הראשונה בצמרת. קפטן דרבי מקאי עם גביע וואטני לאחר ניצחון 4-1 על מנצ'סטר יונייטד. מאקי, ששיחק גם ב-Hearts וסווינדון, זכה ב-22 פעמים על ידי סקוטלנד. מקאי עם מנהל הדרבי לשעבר בריאן קלאו והיו"ר לשעבר ליונל פיקרינג במגרש הבייסבול ב-2003. סר בובי צ'רלטון ומאקאי משוחחים כשהם מצטלמים לתמונות של הבולים המיוחדים שלהם ב-2013. הוא נבחר במשותף לכדורגלן השנה ב-1969 לצד טוני בוק, ושיחק 122 משחקים בסך הכל עבור דרבי לפני שסיים את הקריירה שלו כשחקן-מנהל של סווינדון. זה התחיל קריירת ניהול שהביאה להצלחה רבה יותר, שהחלה עם נוטינגהאם פורסט ולאחר מכן הגיעה לשיא כאשר בשנת 1975, מונה למנג'ר של דרבי לאחר התפטרותו של קלאו, הוא הדריך את המועדון לתואר הליגה של 1974-5. עבודות נוספות עם וולסל, דונקסטר וברמינגהם הביאו פחות הצלחה, עם זאת, והקריירה שלו הסתיימה בעבודות במצרים ובקטאר לפני שפרש לגמרי מכדורגל בשנת 1995. בשנים מאוחרות יותר הוא סבל מאלצהיימר וגם ממחלת פרקינסון.
דייב מקאי היה חלק מהצוות המנצח כפול ב-1961 בטוטנהאם.
מקאי גם שיחק וניהל את דרבי קאונטי.
שחקן סקוטלנד לשעבר סבל מאלצהיימר וגם ממחלת פרקינסון.