Donna Oettinger and her baby Zaki died on a train track after the mother was told she couldn't getpsychiatric help, an inquest has heard . A mother cradling her three-year-old son lay down in front of a train after being told by her psychiatrist 'I can't help you', an inquest has heard. Donna Oettinger, 41, had been denied urgent psychiatric help in the months before she and her son Zaki died on train tracks in south London in March 2013, it was claimed. Just three months before her death, she took an overdose while visiting a friend in Yorkshire and was 'disappointed' to have survived, the inquest was told. A care worker treating the accounts assistant from Croydon in south London then told her family she needed 'urgent' home care on her discharge. Despite being promised this by mental health bosses, Ms Oettinger was then told the home team could not provide psychiatric help, the inquest heard. An inquest into the two deaths at Croydon Coroner's Court today heard her mother Carol Oettinger describe the family's battle to secure the right therapy for her daughter. She told the inquest her daughter went alone to visit friend Frances Felt in Yorkshire to 'work on her anxiety' in December 2012 but took an overdose. A day later she was seen by Paul Willison, a social worker in Rotherham, who recommended that she received 'intensive home therapy'. After agreeing to receive treatment and telling doctors she recognised the consequences of her behaviour, she was then deemed 'not treatable'. In a statement given to the inquest Mr Willison said he contacted health workers in Croydon with his concerns and said: '[They] said there was a home treatment team that covered Donna's locality.' However her mother told the court that on her daughter's return to London, a psychiatric nurse said this was not the case. Mrs Oettinger told the inquest: 'We said Donna had just come out of intensive care, Paul Willison had faxed his concerns through saying she needed urgent treatment. She said 'we didn't do urgent treatment here.' In desperation the family turned to her psychiatrist, Dr Hemanth Rao, but Mrs Oettinger added: 'Donna said she was unhappy to have survived her suicide attempt. 'I said to Dr Rao about Mr Willison's report... she was recommended home treatments, there was nothing in actual fact. Dr Rao said he couldn't help us.' Mrs Oettinger had starting suffering depression after going to Zaki's father, Mohammed El Shaer, in Egypt . Trainee psychologist Dr Hermanth Rao, said: 'Potentially any patient can benefit from home treatment. 'I don't really know how the home treatment team (HTT) works in Rotherham, there is a suggestion that there is some psychological treatment that they could give. 'However in Tamworth Road in London the HTT is not experienced in providing psychiatric therapy. 'In Rotherham they said the HTT is necessary because of the skills of the team, but the same may not be same in London. 'I also suspect that the HTT threshold in Rotherham might be much lower than in London.' Dr Rao said that a faxed note from Rotherham social worker Paul Willison had not been 'uploaded' to computer systems. In a statement the social worker told the inquest that he had advised Ms Oettinger was given home treatment and checked that it would be available in Croydon. After seeing Ms Oettinger on return from Yorkshire Dr Rao advised that she was assigned a 'care coordinator' to be provided through the South London and Maudsley NHS Foundation Trust. However a miscommunication meant that the intended nurse, Elizabeth Oduntan, was not informed, the inquest heard. Ms Oettinger was seen by the nurse for an assessment on December 17, just days after her failed suicide bid. She admitted to Coroner that she had not checked the notes faxed by the Rotherham team. She said: 'It's not something I would usually do, but I can't remember why I didn't contact Rotherham.' When asked if she agreed she should have she replied 'yes, if I had the time.' Instead the nurse said it was a 'duty crisis' and her only objective was to make sure her patient was on the right medication. 'The immediate problem presented to me was how is she doing to be safe,' she told the inquest. The coroner highlighted that without contacting the doctors who treated her for her overdose she wouldn't have been able to give the correct advice, to which the nurse agreed. Shaheen Rahman, representing Ms Oettinger's family, said the nurse had done 'the very minimum' considering she was assessing someone who had just tried to kill themselves. As a result Ms Oettinger was not immediately referred to the HTT. She was admitted to A&E at the Mayday Hospital, Croydon, on January 17 after telling her sister that she wanted to end her life. It was not until then that Dr Rao finally made a recommendation that the nurse be assigned as her care coordinator. But he no longer had any contact with the family after mid-January as the trainee, on a six-month rotation scheme, left the clinic. The inquest heard how Ms Oettinger began suffering with severe anxiety after a period of cocaine use that came to an end in Spring 2012 when she went to see Zaki's Egyptian father, Mohammed El Shaer. But going clean left her terrified she had caused herself permanent harm and, through tears, Mrs Oettinger said: 'Donna was worried about her mental health, she had panic attacks and suffered with anxiety. 'She kept saying to me 'am I going to get better?' I said 'of course you are going to get better.' In September 2012, the family arranged to see a private psychiatrist who diagnosed an anxiety disorder, but they were told that they would have to wait up to 18 months for therapy sessions on the NHS. Her mother said: 'I wanted to take her to see somebody so there could be some reassurance that she hadn't damaged herself, that there were possibilities of her getting better.' Ms Oettinger was left to cope with the medication and suffered with side effects, but struggled at work as her illness affected her concentration. The mother and baby were seen lying on the tracks at Riddlesdown Station,  before their deaths . Her condition deteriorated to the point she had to leave work and could not look after her son properly, the inquest heard. 'She wanted to get better. I looked after Zaki, even though Donna was ill she would give him a kiss in the morning and at night when he went to bed,' her mother told the inquest. Then in October 2012 she began to make threats to kill herself. Her mother broke down as she gave a harrowing account of stopping her daughter throwing herself in front of a train after a trip to buy a coat for Zaki. She said: 'We got to the station and she said 'I'm going to throw myself under the next train.' We sat down and I had my legs over her to make her sit there. Zaki was in the pushchair.' The inquest heard how Ms Oettinger threatened to hurt herself on two other occasions with a knife and was referred to a specialist psychologist with the South London and Maudsley NHS Foundation Trust in October 2012. Ms Oettinger and her son were struck by a service from Uckfield to London Bridge on March 22, 2013. The inquest heard a harrowing account from train driver Patrick Cusak who spotted her jump onto tracks with Zaki as he neared the station, just yards from the home they shared with her mother in Croydon. They had walked to the station from their south London home. A police report said: 'There was nothing in her demeanour to suggest they are anything other than mother and son on their way to the station' In a statement the train driver said: 'She jumped down, I think she almost rolled over to cuddle the child. She had a gentle arm, a consoling arm around the child.' The pair were pronounced dead at the scene. A police investigation said the pair's final journey to the station was caught on CCTV and there was 'no doubt' anything had been dropped on tracks. A report said 'there was nothing in her demeanour to suggest they are anything other than mother and son on their way to the station.' The two-day inquest continues. For confidential support call the Samaritans in the UK on 08457 90 90 90, visit a local Samaritans branch or click here.
Mother and baby died on train tracks in south London in March 2013 .
Inquest hears mother had  taken an overdose three months earlier .
She was promised home psychiatric help, but was later told not available, inquest told .
Doctor says home team could not provide psychiatric home care but he did try to assign a care coordinator .
דונה אוטינגר והתינוק שלה זקי מתו על מסילת רכבת לאחר שנאמר לאם שאינה יכולה לקבל עזרה פסיכיאטרית, כך שמע חקירה. אם מערסלת את בנה בן השלוש נשכבה מול רכבת לאחר שנאמר לה על ידי הפסיכיאטר שלה 'אני לא יכולה לעזור לך', כך נשמעה חקירה. דונה אוטינגר, בת 41, נדחתה עזרה פסיכיאטרית דחופה בחודשים שלפני מותם של בנה ובנה זקי על פסי הרכבת בדרום לונדון במרץ 2013, כך נטען. שלושה חודשים בלבד לפני מותה, היא נטלה מנת יתר בזמן שביקרה חבר ביורקשייר ו'התאכזבה' מכך ששרדה, כך נמסר מהחקירה. עובדת סיעודית המטפלת בעוזרת החשבונות מקרוידון שבדרום לונדון אמרה אז למשפחתה שהיא זקוקה לטיפול ביתי 'דחוף' בשחרורה. למרות שהובטחה זאת על ידי ראשי בריאות הנפש, לגב' אוטינגר נאמר אז שהצוות הביתי אינו יכול לספק עזרה פסיכיאטרית, כך נשמעה החקירה. חקירה של שני מקרי המוות בבית המשפט של קרוידון מקרי המוות שמעה היום את אמה קרול אוטינגר מתארת ​​את המאבק של המשפחה כדי להבטיח את הטיפול הנכון לבתה. היא סיפרה בחקירה שבתה נסעה לבדה לבקר את החברה פרנסס פלט ביורקשייר כדי 'לעבוד על החרדה שלה' בדצמבר 2012, אך נטלה מנת יתר. יום לאחר מכן ראה אותה פול וויליסון, עובד סוציאלי ברוטרהאם, שהמליץ ​​לה לקבל 'טיפול ביתי אינטנסיבי'. לאחר שהסכימה לקבל טיפול ואמרה לרופאים שהיא מכירה בהשלכות של התנהגותה, היא נחשבה אז "לא ניתנת לטיפול". בהודעה שניתנה לחקירה אמר מר וויליסון כי יצר קשר עם עובדי הבריאות בקרוידון עם חששותיו ואמר: "[הם] אמרו שיש צוות טיפול ביתי שכיסה את היישוב של דונה". אולם אמה אמרה לבית המשפט כי בשובה של בתה ללונדון, אחות פסיכיאטרית אמרה שזה לא המקרה. גברת אוטינגר אמרה לחקירה: "אמרנו שדונה בדיוק יצאה מטיפול נמרץ, פול וויליסון שלח בפקס את החששות שלו ואמר שהיא זקוקה לטיפול דחוף. היא אמרה 'לא עשינו פה טיפול דחוף'. בייאוש המשפחה פנתה לפסיכיאטר שלה, ד"ר המנת' ראו, אך גברת אוטינגר הוסיפה: "דונה אמרה שהיא לא מרוצה ששרדה את ניסיון ההתאבדות שלה. "אמרתי לד"ר ראו על הדו"ח של מר וויליסון... המליצו לה על טיפולים ביתיים, לא היה שום דבר בפועל. ד"ר ראו אמר שהוא לא יכול לעזור לנו". גברת אוטינגר החלה לסבול מדיכאון לאחר שנסעה לאביו של זקי, מוחמד אל שער, במצרים. הפסיכולוג המתאמן ד"ר הרמנת ראו אמר: "בפוטנציה כל מטופל יכול להפיק תועלת מטיפול ביתי. "אני לא ממש יודע איך צוות הטיפול הביתי (HTT) עובד ברוטרהאם, יש הצעה שיש טיפול פסיכולוגי שהם יכולים לתת. "עם זאת בטאמוורת' רואד בלונדון, ה-HTT אינו מנוסה במתן טיפול פסיכיאטרי. "ברותרהם אמרו שה-HTT הכרחי בגלל הכישורים של הצוות, אבל אולי זה לא זהה בלונדון. "אני גם חושד שסף ה-HTT ב-Rotherham עשוי להיות נמוך בהרבה מאשר בלונדון". ד"ר ראו אמר כי פתק שנשלח בפקס מהעובד הסוציאלי של רותרהם, פול וויליסון, לא "הועלה" למערכות מחשב. בהצהרה העובד הסוציאלי אמר לחקירה שהוא יעץ לגברת אוטינגר לקבל טיפול ביתי ובדק שהוא יהיה זמין בקרוידון. לאחר שראתה את גב' אוטינגר בחזרה מיורקשייר, ד"ר ראו יעץ לה שהוקצה לה 'מתאמת טיפול' שיסופק דרך קרן דרום לונדון ו-Maudsley NHS Foundation Trust. אולם תקלה שגויה גרמה לכך שהאחות המיועדת, אליזבת אודונטן, לא קיבלה הודעה, כך נשמעה החקירה. גב' אוטינגר נראתה על ידי האחות להערכה ב-17 בדצמבר, ימים ספורים לאחר הצעת ההתאבדות הכושלת שלה. היא הודתה בפני חוקר מקרי המוות כי לא בדקה את ההערות שנשלחו בפקס על ידי צוות רות'רהאם. היא אמרה: 'זה לא משהו שבדרך כלל הייתי עושה, אבל אני לא זוכרת למה לא יצרתי קשר עם רות'רהאם.' כשנשאלה אם היא מסכימה שהיא הייתה צריכה, ענתה 'כן, אם היה לי זמן'. במקום זאת האחות אמרה שזה 'משבר חובה' והמטרה היחידה שלה הייתה לוודא שהמטופלת שלה נוטלת את התרופה הנכונה. "הבעיה המיידית שהוצגה בפני הייתה איך היא עושה כדי להיות בטוחה", אמרה לחקירה. חוקר מקרי המוות הדגיש כי בלי ליצור קשר עם הרופאים שטיפלו בה במנת יתר שלה, היא לא הייתה יכולה לתת את העצה הנכונה, לה הסכימה האחות. שאהין רחמן, המייצגת את משפחתה של גב' אוטינגר, אמרה שהאחות עשתה "המינימום" בהתחשב בכך שהיא מעריכה מישהו שזה עתה ניסה להתאבד. כתוצאה מכך, גב' אוטינגר לא הופנתה מיד ל-HTT. היא אושפזה לבית החולים מיידיי בקרוידון ב-17 בינואר לאחר שסיפרה לאחותה שהיא רוצה לשים קץ לחייה. רק אז המליץ ​​ד"ר ראו לבסוף שהאחות תוקצה כמתאמת הטיפול שלה. אבל כבר לא היה לו שום קשר עם המשפחה אחרי אמצע ינואר כשהחניך, בתוכנית רוטציה של שישה חודשים, עזב את המרפאה. החקירה שמעה כיצד גב' אוטינגר החלה לסבול מחרדה קשה לאחר תקופה של שימוש בקוקאין שהגיעה לסיומה באביב 2012 כאשר הלכה לפגוש את אביו המצרי של זקי, מוחמד אל שער. אבל הניקיון הותיר אותה מבועתת שהיא גרמה לעצמה נזק קבוע, ובאמצע הדמעות אמרה גברת אוטינגר: "דונה הייתה מודאגת לגבי בריאותה הנפשית, היא סבלה מהתקפי פאניקה וסבלה מחרדה. 'היא כל הזמן אמרה לי 'האם אני הולך להשתפר?' אמרתי 'כמובן שאתה הולך להשתפר'. בספטמבר 2012, המשפחה קבעה לראות פסיכיאטר פרטי שאבחן הפרעת חרדה, אך נאמר להם שהם יצטרכו לחכות עד 18 חודשים לפגישות טיפול ב-NHS. אמה אמרה: 'רציתי לקחת אותה לראות מישהו כדי שיהיה קצת ביטחון שהיא לא פגעה בעצמה, שיש אפשרויות שהיא תשתפר'. גב' אוטינגר נותרה להתמודד עם התרופה וסבלה מתופעות לוואי, אך נאבקה בעבודה מכיוון שמחלתה השפיעה על הריכוז שלה. האם והתינוק נראו שוכבים על הפסים בתחנת Riddlesdown, לפני מותם. מצבה הידרדר עד כדי כך שנאלצה לעזוב את העבודה ולא יכלה להשגיח כראוי על בנה, כך נשמעה בחקירה. ״היא רצתה להשתפר. שמרתי על זקי, למרות שדונה הייתה חולה היא הייתה נותנת לו נשיקה בבוקר ובלילה כשהוא הלך לישון', אמרה אמה בחקירה. ואז באוקטובר 2012 היא החלה לאיים על התאבדות. אמה נשברה כשסיפרה דיווח מחריד על כך שהיא עצרה את בתה להשליך את עצמה מול רכבת לאחר נסיעה כדי לקנות מעיל לזכי. היא אמרה: 'הגענו לתחנה והיא אמרה 'אני הולכת לזרוק את עצמי מתחת לרכבת הבאה'. התיישבנו והרגליים שלי מעליה כדי לגרום לה לשבת שם. זכי היה בעגלה״. החקירה שמעה כיצד גב' אוטינגר איימה לפגוע בעצמה בשתי הזדמנויות נוספות בסכין והופנתה לפסיכולוג מומחה בקרן דרום לונדון ומאדסלי NHS Foundation Trust באוקטובר 2012. גב' אוטינגר ובנה נפגעו משירות מאוקפילד ל גשר לונדון ב-22 במרץ, 2013. החקירה שמעה סיפור מזעזע מנהג הרכבת פטריק קוסאק שזיהה אותה קופצת לפסים עם זקי כשהתקרב לתחנה, מטרים ספורים מהבית שחלקו עם אמה בקרוידון. הם הלכו לתחנה מביתם בדרום לונדון. דו"ח משטרתי אמר: "לא היה שום דבר בהתנהגות שלה שמרמז שהם משהו מלבד אמא ובנה בדרכם לתחנה" בהצהרה אמר נהג הרכבת: "היא קפצה למטה, אני חושב שהיא כמעט התגלגלה להתכרבל. הילד. הייתה לה זרוע עדינה, זרוע מנחמת סביב הילד״. מותם של בני הזוג נקבע במקום. חקירת משטרה אמרה כי מסעם האחרון של השניים לתחנה נתפס בטלוויזיה במעגל סגור ואין "ספק" שמשהו ירד על הפסים. בדיווח נכתב 'לא היה שום דבר בהתנהגות שלה שמרמז שהם משהו מלבד אם ובנה בדרכם לתחנה'. החקירה שנמשכה יומיים נמשכת. לתמיכה סודית התקשר לשומרונים בבריטניה בטלפון 08457 90 90 90, בקר בסניף מקומי של שומרונים או לחץ כאן.
אם ותינוק מתו על פסי רכבת בדרום לונדון במרץ 2013.
חקירה שומעת שאמא נטלה מנת יתר שלושה חודשים קודם לכן.
הובטח לה עזרה פסיכיאטרית ביתית, אבל מאוחר יותר נאמר לה שהיא לא זמינה, כך נמסר מהחקירה.
הרופא אומר שהצוות הביתי לא יכול היה לספק טיפול ביתי פסיכיאטרי אבל הוא ניסה להקצות מתאם טיפול.