(CNN)An Indiana jury sentenced a woman who says she had a miscarriage to 20 years in prison. In 2013, Purvi Patel showed up at a hospital emergency room suffering from severe vaginal bleeding.  According to court documents, at first she denied that she had been pregnant but later told doctors that she had a miscarriage and delivered a stillborn fetus which, she said, she placed in a bag in a dumpster. Patel was later charged with feticide and felony neglect of a dependent, though these charges are decidedly contradictory.  "Feticide" would require Patel to have terminated a pregnancy while the fetus was still in the womb.  On the other hand, "felony neglect of a dependent" requires delivering a live fetus and then neglecting it. As Amanda Marcotte of Slate pointed out in February, Patel "was convicted both of killing a baby and killing a fetus."  The only thing more preposterous than this is that Patel was charged in the first place. The evidence against her has been shaky from the start.  Initially, police questioned Patel when she was still in the hospital without an attorney present.  Prosecutors would later introduce text messages indicating that Patel had purchased miscarriage-inducing drugs, but there was no evidence Patel took the drugs.  In fact, they didn't show up in blood tests just after she miscarried. Nonetheless, after five hours of deliberation, a jury convicted Patel of two entirely contradictory crimes based on entirely circumstantial  evidence.  And on March 30, 2015, she was given a 30-year-sentence on the felony neglect charge, 10 of which were suspended. She'll serve a concurrent six-year sentence for feticide. Patel is the second pregnant woman to be charged under Indiana's anti-choice "feticide" law.  In 2011, Bei Bei Shuai was charged with feticide after she attempted to commit suicide when she was eight months pregnant.  In 2013, lawyers announced Shuai had reached a plea agreement just before her trial was set to begin. Still, both cases presented troubled pregnant women who needed help from medical authorities and their government.  But Indiana's harsh anti-abortion laws, and the broader culture that seeks to control the decisions pregnant women can make about their own bodies, make women far less likely to reach out for this help. Conservatives like to say that women are the "victims of abortion" and that laws such as the Indiana "feticide" measure are intended to "protect" them.  Years ago, the president of the anti-choice Susan B. Anthony List made assurances that the specter of women being prosecuted and jailed under anti-choice laws was nothing more than fearmongering by pro-choice activists.  The website of the Ohio Right to Life association similarly argues that "no one is interested in sending women to jail." And in fact, the Indiana "feticide" law was plainly intended to criminalize "knowing or intentional termination of another's pregnancy."  But there's no escaping the reality it has been used to turn pregnant women into criminals.  So much for not sending women to jail. Those who care about the rights of pregnant women should be deeply concerned.  After all, Patel was convicted based on text messages about miscarriage-inducing drugs, not evidence she had used or even purchased such drugs. In Shuai's case, it was presumed that the intent of her attempted suicide was to terminate her pregnancy and thus she was charged with feticide.  So what else might be considered a "deliberate attempt" to terminate one's own pregnancy?  If a woman knew about the risks of too vigorous exercise and miscarriage but exercised anyway?  Merely googling abortion-inducing drugs?  Telling a friend you've thought about having an abortion? The message from Purvi Patel's conviction is clear. After all, there have always been and will always be women who try to terminate their pregnancies.  Laws like Indiana's and cases like Patel's don't change that.  What they do is make women hide, avoid medical attention and put their lives at even greater risk. In Texas, which last year enacted some of the most restrictive anti-abortion laws in the nation and shuttered the majority of its abortion services clinics, abortion rates have indeed declined but not in proportion to the severity of such measures.  Researchers suggest that's partly because rates of self-abortion, which then go unreported in the statistics, are increasing.  And anecdotal evidence suggests this is the case. Before Roe v. Wade made abortion legal in the United States, according to the Guttmacher Institute, the number of illegal abortions in the 1950s and 1960s ranged from 200,000 to 1.2 million per year. New anti-choice restrictions and prosecutions won't change the fact that women will sometimes choose to terminate their pregnancies.  It simply restricts their options to do so. Ask yourself: In the case of Purvi Patel, even if she did intend to self-abort and used black market drugs to do so, and if she indeed delivered a live fetus, wouldn't we want to live in a society where she would bring that baby to the hospital for life-saving medical attention rather than be so afraid of prosecution that she threw it in a dumpster? Purvi Patel is reportedly appealing her conviction.  We should all appeal to logic and sanity and compassion and repeal these horrid anti-choice, anti-pregnancy laws.
Sally Kohn: Indiana jury sentenced woman to 20 years, charging her with feticide and neglect of a dependent after she miscarried .
She says absurd, unjust case makes pregnant women hide, avoid medical attention and put their lives at even greater risk .
(CNN) חבר מושבעים באינדיאנה גזר 20 שנות מאסר על אישה שאומרת שעברה הפלה. בשנת 2013, פורווי פאטל הופיע בחדר מיון בבית חולים כשהוא סובל מדימום נרתיקי חמור. על פי מסמכי בית המשפט, תחילה היא הכחישה שהייתה בהריון, אך מאוחר יותר סיפרה לרופאים כי היא הפלה וילדה עובר מת, שלדבריה הניחה בשקית בפח. מאוחר יותר הואשם פאטל בהריגת עוברים ובהזנחה חמורה של תלוי, אם כי האשמות הללו סותרות בהחלט. "קוטל עוברים" יחייב את פאטל להפסיק הריון בזמן שהעובר עדיין ברחם. מצד שני, "הזנחה חמורה של תלוי" מחייבת ללדת עובר חי ולאחר מכן להזניח אותו. כפי שציינה אמנדה מרקט מ-Slate בפברואר, פאטל "הורשעה גם בהריגת תינוק וגם בהריגת עובר". הדבר היחיד המוזר מזה הוא שפאטל הואשם מלכתחילה. הראיות נגדה היו רעועות מההתחלה. בתחילה, המשטרה חקרה את פאטל כשהיא עדיין הייתה בבית החולים ללא עורך דין נוכח. מאוחר יותר יציגו התובעים הודעות טקסט המצביעות על כך שפאטל רכשה תרופות המביאות להפלה, אך לא הייתה ראיה שפאטל לקחה את הסמים. למעשה, הם לא הופיעו בבדיקות דם רק אחרי שהיא הפלה. אף על פי כן, לאחר חמש שעות של דיון, חבר מושבעים הרשיע את פאטל בשני פשעים סותרים לחלוטין בהתבסס על ראיות נסיבתיות לחלוטין. וביום 30.3.2015 ניתן לה 30 שנות מאסר בגין האישום בהזנחה חמורה, 10 מהם הושעו על תנאי. היא תרצה מאסר מקביל של שש שנים על הריגת עוברים. פאטל היא האישה ההריונית השנייה שהואשמה על פי חוק "הדברת עוברים" של אינדיאנה. בשנת 2011 הואשמה בי בי שועי בהתאבדות לאחר שניסתה להתאבד כשהייתה בחודש השמיני להריונה. ב-2013 הודיעו עורכי דין ששועי הגיעה להסדר טיעון רגע לפני שהמשפט שלה אמור להתחיל. ובכל זאת, שני המקרים הציגו נשים בהריון בעייתיות שנזקקו לעזרה מהרשויות הרפואיות והממשלה שלהן. אבל החוקים הקשים של אינדיאנה נגד הפלות, והתרבות הרחבה יותר המבקשת לשלוט על ההחלטות שנשים הרות יכולות לקבל לגבי גופן שלהן, גורמות לנשים הרבה פחות להגיע לעזרה זו. השמרנים אוהבים לומר שנשים הן "קורבנות ההפלה" ושחוקים כמו "הדברת העובר" באינדיאנה נועדו "להגן" עליהן. לפני שנים, נשיאת אנטי הבחירה, סוזן ב. אנתוני ליסט, הבטיחה כי רוח הרפאים של נשים המובאות לדין ונכלאות על פי חוקים נגד בחירה היא לא יותר מפחדים מצד פעילים בעד בחירה. האתר של עמותת אוהיו Right to Life טוען באופן דומה כי "אף אחד לא מעוניין לשלוח נשים לכלא". ולמעשה, חוק "הדברת העובר" של אינדיאנה נועד בפירוש להפליל "ידיעה או הפסקת הריון של אחר" בכוונה. אבל אין מנוס מהמציאות שבה נעשה שימוש כדי להפוך נשים בהריון לפושעות. עד כאן לא לשלוח נשים לכלא. מי שאכפת לו מזכויות נשים בהריון צריך להיות מודאג מאוד. אחרי הכל, פאטל הורשעה על סמך הודעות טקסט על תרופות המביאות להפלה, לא ראיות שהיא השתמשה או אפילו רכשה תרופות כאלה. במקרה של שועי הונחה כי כוונת ניסיון ההתאבדות שלה הייתה להפסיק את הריונה ובכך היא הואשמה בהתאבדות. אז מה עוד עשוי להיחשב כ"ניסיון מכוון" להפסיק את ההריון של עצמך? אם אישה ידעה על הסיכונים של פעילות גופנית נמרצת מדי והפלה אבל התעמלה בכל זאת? רק לחפש בגוגל תרופות מעוררות הפלה? לספר לחבר שחשבת לעשות הפלה? המסר מהרשעתו של פורבי פאטל ברור. אחרי הכל, תמיד היו ותמיד יהיו נשים שמנסות להפסיק את ההריון. חוקים כמו של אינדיאנה ומקרים כמו זה של פאטל לא משנים את זה. מה שהם עושים זה לגרום לנשים להסתתר, להימנע מטיפול רפואי ולהעמיד את חייהן בסיכון גדול עוד יותר. בטקסס, שבשנה שעברה חוקקה כמה מהחוקים המגבילים ביותר נגד הפלות במדינה וסגרה את רוב מרפאות שירותי ההפלות שלה, שיעורי ההפלות אכן ירדו אך לא ביחס לחומרת הצעדים הללו. חוקרים טוענים שהדבר נובע בין השאר משום ששיעורי הפלות עצמיות, שאחר כך אינן מדווחות בסטטיסטיקה, הולכים וגדלים. ועדויות אנקדוטיות מצביעות על כך שזה המצב. לפני ש-Roe v. Wade הפך את ההפלה לחוקית בארצות הברית, לפי מכון גוטמאכר, מספר ההפלות הבלתי חוקיות בשנות ה-50 וה-60 נע בין 200,000 ל-1.2 מיליון בשנה. הגבלות ותביעות חדשות נגד בחירה לא ישנו את העובדה שנשים יבחרו לפעמים להפסיק את ההריון. זה פשוט מגביל את האפשרויות שלהם לעשות זאת. שאלו את עצמכם: במקרה של פורבי פאטל, גם אם היא כן התכוונה להפיל את עצמה והשתמשה בתרופות בשוק השחור כדי לעשות זאת, ואם היא אכן ילדה עובר חי, האם לא היינו רוצים לחיות בחברה שבה היא תעשה זאת. להביא את התינוק הזה לבית החולים לקבלת טיפול רפואי מציל חיים במקום לפחד כל כך מהעמדה לדין שהיא זרקה אותו לפח? לפי הדיווחים, פורווי פאטל מערערת על הרשעתה. כולנו צריכים לפנות להיגיון ולשפיות ולחמלה ולבטל את החוקים הנוראיים האלה נגד הבחירה, נגד הריון.
סאלי קון: חבר המושבעים באינדיאנה גזר עונש של 20 שנות מאסר על אישה, והאשימה אותה ברצח עוברים ובהזנחה של תלויה לאחר שהפילה.
היא אומרת שהמקרה האבסורדי והבלתי צודק גורם לנשים בהריון להסתתר, להימנע מטיפול רפואי ולסכן את חייהן אפילו יותר.