(CNN)One-year-old Viktoria lives almost entirely in the dark. She was born in Donetsk, as the crisis in eastern Ukraine was taking hold last year.  Now, she and her parents stay in a putrid cellar that also serves as a bomb shelter, on the outskirts of the city.  They are usually packed in tight with  dozens of other people. It takes torchlight to see their faces: children, women, men and the elderly, sitting in a sea of filth.  There is no water and no toilet, just buckets overflowing in a space where people have to eat and sleep.  This is the world Viktoria has experienced so far, the place where she is having to learn to talk and walk. It's an extraordinary contrast with just a few years before, when Donetsk was a thriving city that helped host the European Football Championship.  Now the streets are empty and most of the shops are closed.  The shelling is so incessant that our driver tells me it feels like having techno music playing constantly in the background. I hear a lot about the politics of the Ukraine conflict: which leader has said what to whom, the provenance of arms, the big picture.  What is missing from the debate is the people -- it is ordinary citizens who are suffering the most.  Behind the grand headlines, there are children in desperate need who are suffering now and who will continue to suffer the consequences of the crisis in years to come. Around 1.7 million children are affected by the conflict in Ukraine -- including more than a thousand who are seeking refuge in bomb shelters in Donetsk.  These are not modern bunkers.  They are freezing holes, normally in the cellar of a house, which are simply unfit for human habitation.  If a building collapses in a bombing, everyone will be buried. That is why in Debaltseve, for example, aid organizations are bringing body bags with them.  Children are unbelievably stressed.  They have seen friends and relatives die.  They are afraid to even step outside of the cellars, as they fear they will never come back. On a recent U.N. aid convoy into Donetsk, UNICEF delivered more than 27 metric tons of essential hygiene supplies, education kits and drinking water.  We made sure we prioritized the neediest children -- those in underground bomb shelters as well as those who are living with disabilities, who have been orphaned or who are affected by HIV. But this is not the sort of childhood one would imagine for 21st century Ukraine. In a country where children are too often institutionalized, the ongoing crisis can only exacerbate the problem.  Social systems are collapsing and children are bearing the brunt.  In an orphanage for babies born to HIV-positive women, we found there were no tests to check if babies were HIV positive or not, let alone the necessary medication to treat them.  These babies are in limbo -- nobody wants to adopt them and their status is not known. This area of Ukraine had one of the highest level of HIV before the conflict began. Now we just have no idea how bad the situation has become.  Elsewhere, we found children in detention in Donetsk who hadn't seen relatives in more than a year.  In a center for children with disabilities, mothers told us they had no insulin for their diabetic sons and daughters. We have to help these children now, but also plan for when the fighting stops -- people will need new homes, and we'll have to deal with unexploded ordnance and the terrible psychological damage on children, among other things.  This is not a case of delivering aid now and that's the end of the story.  We need to commit for the long term. Until then, though, the needs are huge and resources are scarce. In December, UNICEF called for additional support of $32.4 million to scale up its humanitarian response to address the urgent needs of children and families in conflict-affected areas in Ukraine. Today the needs are even greater. In the basement shelter, Viktoria's parents cradle her tightly.  They ask me the same question again and again: "When will it all be over?"
Radoslaw Rzehak: About 1.7 million children affected by conflict in Ukraine .
Rzehak: Social systems are collapsing and children are bearing the brunt .
(CNN) ויקטוריה בת השנה חיה כמעט כולה בחושך. היא נולדה בדונייצק, כשהמשבר במזרח אוקראינה התגבר בשנה שעברה. כעת, היא והוריה שוהים במרתף רקוב המשמש גם כמקלט לפצצות, בפאתי העיר. הם בדרך כלל ארוזים היטב עם עשרות אנשים אחרים. דרוש לאור לפיד כדי לראות את פניהם: ילדים, נשים, גברים וזקנים, יושבים בים של זוהמה. אין מים ואין שירותים, רק דליים שעולים על גדותיהם בחלל שבו אנשים צריכים לאכול ולישון. זה העולם שחוותה ויקטוריה עד כה, המקום שבו היא צריכה ללמוד לדבר וללכת. זהו ניגוד יוצא דופן לשנים ספורות בלבד לפני כן, כאשר דונייצק הייתה עיר משגשגת שעזרה לארח את אליפות אירופה בכדורגל. כעת הרחובות ריקים ורוב החנויות סגורות. ההפגזות כל כך בלתי פוסקות שהנהג שלנו אומר לי שזה מרגיש כמו מוזיקת ​​טכנו שמתנגנת כל הזמן ברקע. אני שומע הרבה על הפוליטיקה של הסכסוך באוקראינה: איזה מנהיג אמר מה למי, מקור הנשק, התמונה הגדולה. מה שחסר בדיון הוא האנשים -- האזרחים הפשוטים הם הסובלים הכי הרבה. מאחורי הכותרות הגדולות, יש ילדים במצוקה נואשת שסובלים עכשיו וימשיכו לסבול מהשלכות המשבר בשנים הבאות. כ-1.7 מיליון ילדים מושפעים מהסכסוך באוקראינה - כולל יותר מאלף שמחפשים מקלט במקלטים בדונייצק. אלה לא בונקרים מודרניים. הם חורים מקפיאים, בדרך כלל במרתף של בית, שפשוט אינם מתאימים למגורי אדם. אם בניין יקרוס בהפצצה, כולם ייקברו. לכן בדבלצב, למשל, ארגוני סיוע מביאים איתם שקיות גופות. ילדים לחוצים בצורה שלא תיאמן. הם ראו חברים וקרובי משפחה מתים. הם חוששים אפילו לצאת מהמרתפים, מכיוון שהם חוששים שלעולם לא יחזרו. בשיירת סיוע של האו"ם לאחרונה לדונייצק, UNICEF סיפקה יותר מ-27 טונות של ציוד היגיינה חיוני, ערכות חינוך ומי שתייה. וידאנו שנתעדף את הילדים הנזקקים ביותר - אלו הנמצאים במקלטים תת-קרקעיים וכן אלו שחיים עם מוגבלויות, שהתייתמו או שנפגעו מ-HIV. אבל זה לא סוג הילדות שאפשר לדמיין לאוקראינה של המאה ה-21. במדינה שבה ילדים ממוסדים לעתים קרובות מדי, המשבר המתמשך יכול רק להחמיר את הבעיה. המערכות החברתיות קורסות והילדים נושאים בנטל. בבית יתומים לתינוקות שנולדו לנשים נשאיות HIV, מצאנו שלא היו בדיקות כדי לבדוק אם תינוקות נשאי HIV או לא, שלא לדבר על התרופות הנדרשות לטיפול בהם. התינוקות האלה נמצאים בלימבו -- אף אחד לא רוצה לאמץ אותם ומעמדם אינו ידוע. באזור זה של אוקראינה הייתה אחת הרמות הגבוהות ביותר של HIV לפני תחילת הסכסוך. עכשיו פשוט אין לנו מושג כמה המצב הפך גרוע. במקום אחר מצאנו ילדים במעצר בדונייצק שלא ראו קרובי משפחה יותר משנה. במרכז לילדים עם מוגבלויות, אמהות אמרו לנו שאין להם אינסולין עבור בניהם ובנותיהן הסוכרתיים. אנחנו צריכים לעזור לילדים האלה עכשיו, אבל גם לתכנן מתי הלחימה תיפסק - אנשים יזדקקו לבתים חדשים, ונצטרך להתמודד בין היתר עם אמצעי לחימה שלא התפוצצו והנזק הפסיכולוגי הנורא לילדים. זה לא מקרה של מתן סיוע עכשיו וזה סוף הסיפור. אנחנו צריכים להתחייב לטווח ארוך. עם זאת, עד אז, הצרכים עצומים והמשאבים דלים. בדצמבר, יוניסף קרא לתמיכה נוספת בסך 32.4 מיליון דולר כדי להגביר את המענה ההומניטרי שלו כדי לתת מענה לצרכים הדחופים של ילדים ומשפחות באזורים מושפעי סכסוך באוקראינה. היום הצרכים עוד יותר גדולים. במקלט במרתף, הוריה של ויקטוריה מערסלים אותה בחוזקה. הם שואלים אותי שוב ושוב את אותה שאלה: "מתי הכל ייגמר?"
Radoslaw Rzehak: כ-1.7 מיליון ילדים נפגעו מסכסוך באוקראינה.
Rzehak: המערכות החברתיות קורסות והילדים נושאים בנטל.