Forty years after his death, a legal battle yesterday began to play out in a Jerusalem court over documents belonging to Oskar Schindler including personal copies of the lists of Jews he saved from the Holocaust. The case has been brought by Erika Rosenberg, an Argentinian woman, who is suing Jerusalem's Yad Vashem Holocaust museum over a suitcase containing thousands of Schindler's documents. The case sheds unusual light on Schindler's personal life after he saved some 1,200 Jews from the Nazis during World War II, and the battles over his estate. Visitors at the Yad Vashem Holocaust museum in Jerusalem walk past a portrait of Oskar Schindler, who saved some 1,200 Jews from the Nazis during World War II. Argentinian Erika Rosenberg is suing the museum over a suitcase containing thousands of Schindler's documents . An Ultra-Orthodox Jewish man looks at facsimiles of Oskar Schindler's lists displayed for the public at the Yad Vashem Holocaust memorial in Jerusalem, where the original documents are being stored in the museum's archives. The Yad Vashem Holocaust museum insists the documents it received in 1999 never belonged to Emilie Schindler, seen here during a 1993 ceremony for her late husband in Buenos Aires . Schindler's story captured public attention with Spielberg's 1993 Oscar-winning movie . Rosenberg claims ownership of the documents by virtue of being the heir of the German industrialist's late wife, Emilie. The suitcase and the documents have been held since 1999 by Yad Vashem, which insists they never belonged to Emilie Schindler but were passed on by Oskar Schindler to a third party before his death. During World War II, Schindler, an ethnic German from then-Czechoslovakia and a member of the Nazi party, persuaded German officers - through bribes and other means - to let him employ Jews at his factory, saving them from the death camps. His story captured public attention decades later with Steven Spielberg's 1993 Oscar-winning movie Schindler's List, with Liam Neeson playing the lead role. After the war, Schindler emigrated with his wife to Argentina, but in 1958 returned to Germany alone and died there in 1974. She remained his legal heir. The suitcase containing Schindler's personal documents and pictures - as well as a number of copies of the original lists of Jews he saved - eventually turned up in the home of a friend, the late Annemarie Staehr. In her lawsuit, Rosenberg describes Staehr as Schindler's 'lover' and claims she took it from his home after he died. But Yad Vashem's legal team says their relationship was platonic and that Schindler had given her the suitcase and its contents as a gift. According to the plaintiff, the suitcase was found at Staehr's house after she died and her children handed it over to a German newspaper and the German national archives in 1997. When news of the discovery became public, Emilie Schindler took legal action in Germany to retrieve the suitcase and its contents. But when a judge turned up to search the premises of the newspaper in 1999, he was told that they had already been sent to Yad Vashem, court documents show. In 2001, Emilie Schindler returned to Germany where she died, childless. In the last decade of her life, Emilie Schindler became close to Rosenberg, her biographer, and designated her as heir to her estate. Liam Neeson as Oskar Schindler in Spielberg's Oscar-winning movie . Holocaust survivor Solomon Susskind - who was saved by Oskar Schindler's list - places a flower at the Hall of Remembrance during a 2008 visit to the Yad Vashem Holocaust museum in Jerusalem . A woman looks at copies of facsimiles of Oskar Schindler's lists displayed at the Yad Vashem Holocaust memorial museum in Jerusalem . Yad Vashem claims that Rosenberg is a 'serial suer' who is seeking to exploit Schindler's memory for her personal gain. Documents related to Schindler have financial as well as historic value. In 2013, the blueprints for an expansion of his wartime factory in Poland were sold for $63,426 and the same buyer paid $59,135 for a 1944 letter of introduction signed by Schindler. None of the original lists of Jews comprising the 'Schindler lists' remain, but historians believe seven copies were made of them shortly after World War II. Only one such copy is currently in private hands. Every so often unsuccessful efforts are made to sell that document, most recently in 2013 with a starting price of $3 million. Naor Yair Maman, who represents Rosenberg, told AFP in March his client had tried to retrieve the documents informally for years, before finally resorting to legal action against Yad Vashem. 'I've no doubt that the issue of the ownership is very clear,' he told AFP. 'Even if you believe that from the historical-academic perspective, it would be preferable that the documents remain in Yad Vashem, you have no right, whatsoever, to claim title to someone else's property,' he said. Rosenberg doesn't say in the suit what she wants to do with the documents. Yad Vashem is a national institution which is tasked with gathering, examining and researching materials pertaining to The Holocaust. It is venerated within Israel and a mandatory stop on the itinerary of visiting dignitaries. The museum says the disputed documents 'belong in the public domain'. Yad Vashem insists it is legally entitled to the documents and has not acted in an underhand manner, denying claims by Rosenberg's legal team that it had 'grabbed' the suitcase. 'Yad Vashem holds the documents lawfully and has acted the whole time openly and publicly,' it said in a statement to AFP, in which it expressed opposition to 'trading in Holocaust-era documents'. 'We will hold our debate with Rosenberg in court to ensure these documents do not reach private hands, of those who are not their legal owners and whose interests are unclear,' it said.
The case has been brought by Erika Rosenberg, an Argentinian woman .
Rosenberg is the heir of the German industrialist's late wife, Emilie .
She claims that this gives her ownership of the famous documents .
40 שנה לאחר מותו, החל אתמול להתנהל בבית המשפט בירושלים מאבק משפטי על מסמכים השייכים לאוסקר שינדלר ובהם עותקים אישיים של רשימות היהודים שהציל מהשואה. התיק הוגש על ידי אריקה רוזנברג, אשה ארגנטינאית, שתובעת את מוזיאון השואה בירושלים ביד ושם על מזוודה ובה אלפי מסמכים של שינדלר. המקרה שופך אור יוצא דופן על חייו האישיים של שינדלר לאחר שהציל כ-1,200 יהודים מהנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, והקרבות על אחוזתו. מבקרים במוזיאון השואה ביד ושם בירושלים חולפים על פני דיוקנו של אוסקר שינדלר, שהציל כ-1,200 יהודים מהנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. הארגנטינאית אריקה רוזנברג תובעת את המוזיאון על מזוודה ובה אלפי מסמכים של שינדלר. גבר יהודי חרדי מתבונן בפקסימיליות של רשימותיו של אוסקר שינדלר המוצגות לציבור באנדרטת השואה ביד ושם בירושלים, שם מאוחסנים המסמכים המקוריים בארכיון המוזיאון. מוזיאון השואה ביד ושם מתעקש שהמסמכים שקיבל ב-1999 מעולם לא היו שייכים לאמילי שינדלר, שנראתה כאן במהלך טקס של בעלה המנוח בבואנוס איירס ב-1993. סיפורו של שינדלר תפס את תשומת הלב הציבורית עם סרטו זוכה האוסקר של ספילברג משנת 1993. רוזנברג טוען לבעלות על המסמכים מתוקף היותו היורש של אשתו המנוחה של התעשיין הגרמני, אמילי. המזוודה והמסמכים מוחזקים מאז 1999 ביד ושם, שמתעקש שהם מעולם לא היו שייכים לאמילי שינדלר אלא הועברו על ידי אוסקר שינדלר לצד שלישי לפני מותו. במהלך מלחמת העולם השנייה שינדלר, גרמני אתני מצ'כוסלובקיה דאז וחבר במפלגה הנאצית, שכנע קצינים גרמנים - באמצעות שוחד ואמצעים אחרים - לתת לו להעסיק יהודים במפעלו, ולהצילם ממחנות המוות. סיפורו תפס את תשומת הלב הציבורית עשרות שנים מאוחר יותר עם סרטו זוכה האוסקר של סטיבן ספילברג משנת 1993 "רשימת שינדלר", עם ליאם ניסן בתפקיד הראשי. לאחר המלחמה היגר שינדלר עם אשתו לארגנטינה, אך ב-1958 חזר לגרמניה לבדו ומת שם ב-1974. היא נותרה היורשת החוקית שלו. המזוודה ובה מסמכיו ותמונותיו האישיים של שינדלר - כמו גם מספר עותקים של הרשימות המקוריות של יהודים שהציל - התגלתה בסופו של דבר בביתה של חברה, אנמרי שטהר המנוחה. בתביעתה מתארת ​​רוזנברג את שטהר כ'מאהב' של שינדלר וטוענת שהיא לקחה אותו מביתו לאחר מותו. אבל הצוות המשפטי של יד ושם אומר שהקשר ביניהם היה אפלטוני וששינדלר נתן לה את המזוודה ותכולתה במתנה. לטענת התובעת, המזוודה נמצאה בביתה של שטהר לאחר שמתה וילדיה מסרו אותה לעיתון גרמני ולארכיון הלאומי הגרמני בשנת 1997. כשהידיעות על התגלית התפרסמו, נקטה אמילי שינדלר בצעדים משפטיים בגרמניה לשליפה. המזוודה ותכולתה. אבל כששופט הגיע לחיפוש בחצרי העיתון ב-1999, נאמר לו שהם כבר נשלחו ליד ושם, כך עולה ממסמכי בית המשפט. בשנת 2001 חזרה אמילי שינדלר לגרמניה שם נפטרה ללא ילדים. בעשור האחרון לחייה התקרבה אמילי שינדלר לרוזנברג, הביוגרף שלה, וקבעה אותה כיורשת העיזבון שלה. ליאם ניסן בתפקיד אוסקר שינדלר בסרט זוכה האוסקר של שפילברג. ניצול השואה סולומון סוסקינד - שניצל מרשימתו של אוסקר שינדלר - מניח פרח בהיכל הזיכרון במהלך ביקור במוזיאון השואה של יד ושם בשנת 2008 בירושלים. אישה מתבוננת בהעתקי פקסימיליות של רשימותיו של אוסקר שינדלר המוצגות במוזיאון ההנצחה לשואה ביד ושם בירושלים. ביד ושם טוענים כי רוזנברג הוא 'תובע סדרתי' המבקש לנצל את זכרו של שינדלר לטובתה האישית. למסמכים הקשורים לשינדלר יש ערך כספי וגם היסטורי. בשנת 2013 נמכרו השרטוטים להרחבת מפעלו בזמן המלחמה בפולין תמורת 63,426 דולר ואותו קונה שילם 59,135 דולר עבור מכתב היכרות משנת 1944 חתום על ידי שינדלר. אף אחת מהרשימות המקוריות של יהודים המורכבות מ'רשימות שינדלר' לא נשארה, אך היסטוריונים סבורים שנעשו מהם שבעה עותקים זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה. רק עותק אחד כזה נמצא כרגע בידיים פרטיות. מדי פעם נעשים מאמצים לא מוצלחים למכור את המסמך הזה, לאחרונה ב-2013 במחיר התחלתי של 3 מיליון דולר. נאור יאיר ממן, המייצג את רוזנברג, אמר לסוכנות הידיעות הצרפתית במארס מרשו ניסה לשלוף את המסמכים באופן לא פורמלי במשך שנים, לפני שלבסוף פנה להליכים משפטיים נגד יד ושם. "אין לי ספק שנושא הבעלות ברור מאוד", אמר לסוכנות הידיעות הצרפתית. "גם אם אתה מאמין שמבחינה היסטורית-אקדמית, עדיף שהמסמכים יישארו ביד ושם, אין לך שום זכות לתבוע בעלות על רכוש של מישהו אחר", אמר. רוזנברג לא אומרת בתביעה מה היא רוצה לעשות עם המסמכים. יד ושם הוא מוסד לאומי אשר מופקד על איסוף, בחינה וחקר חומרים הנוגעים לשואה. הוא מוערך בישראל ועצירת חובה במסלול של ביקור נכבדים. המוזיאון אומר שהמסמכים השנויים במחלוקת 'שייכים לרשות הרבים'. יד ושם מתעקש כי הוא זכאי על פי חוק למסמכים ולא פעל בצורה סתמית, כשהוא מכחיש את טענות הצוות המשפטי של רוזנברג כי הוא 'תפס' את המזוודה. "יד ושם מחזיק במסמכים כדין ופעל כל הזמן בגלוי ובפומבי", נכתב בהצהרה לסוכנות הידיעות הצרפתית, שבה הביע התנגדות ל"סחר במסמכים מתקופת השואה". "אנחנו נקיים את הדיון שלנו עם רוזנברג בבית המשפט כדי להבטיח שהמסמכים הללו לא יגיעו לידיים פרטיות, של אלה שאינם בעליהם החוקיים והאינטרסים שלהם אינם ברורים", נכתב.
התיק הוגש על ידי אריקה רוזנברג, אישה ארגנטינאית.
רוזנברג הוא היורש של אשתו המנוחה של התעשיין הגרמני, אמילי.
היא טוענת שזה נותן לה בעלות על המסמכים המפורסמים.