Has anyone experienced the uniquely surreal embodying effects of contemplating life and death? It feels like I've peered into death.
Is it good to study electricel engeneering at thapar and what about placements of it?
האם מישהו חווה את ההשפעות הסוריאליסטיות הייחודיות של התבוננות בחיים ובמוות? זה מרגיש כאילו הצצתי אל המוות.
האם טוב ללמוד הנדסת חשמל ב-thapar ומה לגבי מיקומים של זה?