Most of us are never going to be famous. I'm miserable with this realization. What is the alternative to fame?
When I interact with most people I am being astounded by their ignorance, but when I reflect on this I can imagine many persons who are intelligent and really smart think in the same way about me too. Nobody is going to vocalize their feelings. This bothers me a bit. Is anybody feeling the same like me?
רובנו לעולם לא נהיה מפורסמים. אני אומלל עם ההבנה הזו. מה האלטרנטיבה לתהילה?
כשאני מתקשר עם רוב האנשים אני נדהם מבורותם, אבל כשאני מהרהר בזה אני יכול לדמיין אנשים רבים שהם אינטליגנטים וחכמים באמת חושבים באותו אופן גם עלי. אף אחד לא מתכוון להשמיע את רגשותיו. זה קצת מפריע לי. האם מישהו מרגיש כמוני?