Do most grad students have what it takes to become a professor? Why or why not?
Academia: Why is the regret of taking a grad student one shouldn't have taken on so intense for many professors?
האם לרוב הסטודנטים לתואר שני יש את מה שנדרש כדי להיות פרופסור? למה או למה לא?
אקדמיה: מדוע החרטה על קבלת סטודנט לתואר ראשון לא הייתה צריכה לקבל על עצמה כל כך אינטנסיבית עבור פרופסורים רבים?