Is not expecting others to use the same shared public resource an act of selfishness?
Is it possible to be generous and selfish at the same time?
האם ציפייה מאחרים להשתמש באותו משאב ציבורי משותף אינה אקט של אנוכיות?
האם אפשר להיות נדיב ואנוכי בו זמנית?