Where is the line between comforting a friend/colleague/anyone in distress, and (sexually) inappropriate behavior?
Where do you draw the line between accepting a friend for who they are and confronting a problem?
היכן עובר הגבול בין ניחום חבר/קולגה/כל מי שנמצא במצוקה, לבין התנהגות לא הולמת (מינית)?
איפה אתה מותח את הגבול בין קבלת חבר באשר הוא לבין התמודדות עם בעיה?