Why do people usually (if not always) handle a new acquaintance with disability, badly?
Sometimes I have to shout at people at work and it makes me feel so bad afterwards and the guilt wrecks me. How can I handle the guilt?
מדוע אנשים בדרך כלל (אם לא תמיד) מתמודדים בצורה גרועה עם היכרות חדשה עם מוגבלות?
לפעמים אני צריך לצעוק על אנשים בעבודה וזה גורם לי להרגיש כל כך רע אחר כך ורגשות האשמה הורסים אותי. איך אני יכול להתמודד עם האשמה?