Whenever I am alone, I feel depressed but as soon as I am with people, I am fine again. How do I deal with this?
Can living alone ever be joyous?
בכל פעם שאני לבד, אני מרגיש מדוכא אבל ברגע שאני עם אנשים, אני שוב בסדר. איך אני מתמודד עם זה?
האם לחיות לבד יכול אי פעם להיות משמח?