Given the Dunning-Kruger Effect, what's the best way to deal with someone who gives themselves credit for things they can't do (in reality)?
Why do the things I mearly listen or I had a glance somewhere came to happen or something I have to do about it within few days?
בהתחשב באפקט דאנינג-קרוגר, מהי הדרך הטובה ביותר להתמודד עם מישהו שנותן לעצמו קרדיט על דברים שהוא לא יכול לעשות (במציאות)?
למה הדברים שאני מקשיבה לי כמעט או שהצצתי איפשהו קורים או משהו שעלי לעשות בקשר לזה תוך כמה ימים?