What does Bangladesh want to show with those cheap advertisements and banners showing half-bald Indian team players? Where is the sport spirit?
Why do Indian advertisements mostly show Famous people suggesting to buy the product as they too use it instead highlighting product’s features?
מה בנגלדש רוצה להראות עם הפרסומות והבאנרים הזולים האלה שמציגים שחקני נבחרת הודית קירחים למחצה? איפה רוח הספורט?
מדוע פרסומות הודיות מציגות בעיקר אנשים מפורסמים המציעים לקנות את המוצר מכיוון שגם הם משתמשים בו במקום להדגיש את תכונות המוצר?