Why do Indian/Pakistani/Bangladeshi/Sri Lankan parents say “I wish you were dead” to their children when angry? I mean such words can traumatize them!
Why are urban Bangladeshi parents inculcating English to their children instead of Bangla?
מדוע הורים הודים/פקיסטנים/בנגלדשים/סרילנקים אומרים "הלוואי היית מת" לילדים שלהם כשהם כועסים? אני מתכוון שמילים כאלה יכולות לגרום להם טראומה!
מדוע הורים בנגלדשים עירוניים מחדירים אנגלית לילדיהם במקום לבנגלה?