What makes a target fun, for a sociopath? How can one become less enticing target for a sociopath?
Why does Boccherini’s music remind me of a baroque style despite him clearly being a classical composer?
מה הופך מטרה למהנה, עבור סוציופת? איך אפשר להפוך למטרה פחות מפתה עבור סוציופת?
מדוע המוזיקה של בוצ'ריני מזכירה לי סגנון בארוק למרות שהוא ברור שהוא מלחין קלאסי?