If the Blue Brain Project, the Human Connectome Project, or such other projects finally create a simulatable map from a dead person's brain, would simulating such a map be unethical?
What are some analogies and projections/mappings between the brain organizing principles and cultural organization?
אם פרויקט המוח הכחול, פרויקט הקשר האנושי או פרויקטים אחרים כאלה יוצרים סוף סוף מפה הניתנת לסימולציה ממוחו של אדם מת, האם הדמיה של מפה כזו תהיה לא אתית?
מהן כמה אנלוגיות והשלכות/מיפויים בין עקרונות ארגון המוח לארגון תרבותי?