What should you do when eating has become maybe only joy in life?
Why do grown adults say that you could do what you truly want in life only when you are young?
מה כדאי לעשות כשהאכילה הפכה להיות אולי רק שמחת חיים?
למה מבוגרים אומרים שאתה יכול לעשות מה שאתה באמת רוצה בחיים רק כשאתה צעיר?