I'm tired of my dad always criticising or insulting me. I've really had enough. College is my only true home now. I'm so confused. What do I do?
I am a young adult woman and I've never had a boyfriend. Is this normal, or is something wrong with me?
נמאס לי שאבא שלי תמיד מבקר אותי או מעליב אותי. באמת נמאס לי. המכללה היא הבית האמיתי היחיד שלי עכשיו. אני כל כך מבולבל. מה אני עושה?
אני אישה צעירה בוגרת ומעולם לא היה לי חבר. האם זה נורמלי או שמשהו לא בסדר איתי?