Why do we urinate while fear even though sympathetic system constricts the internal urethral sphincter?
Why do we develop emotions like fear or love while watching a movie even though we(or our brains) are fully aware that it is just shot on a camera and not connected to reality at all?
מדוע אנו משתינים בזמן פחד למרות שהמערכת הסימפתטית מכווצת את הסוגר הפנימי של השופכה?
מדוע אנו מפתחים רגשות כמו פחד או אהבה בזמן צפייה בסרט למרות שאנו (או המוח שלנו) מודעים לחלוטין לכך שהוא פשוט מצולם במצלמה ולא מחובר למציאות בכלל?