How do I establish my hunches as a user experience designer to other people on the decision making bench, not only that but also validating them for myself?
How can I deal with the feeling that my own existence and life is not in my hands but on other people’s decisions?
איך אני מבסס את הניחוש שלי כמעצב חווית משתמש לאנשים אחרים על ספסל קבלת ההחלטות, לא רק זה אלא גם מאמת אותם לעצמי?
איך אוכל להתמודד עם התחושה שהקיום והחיים שלי אינם בידיים שלי אלא על החלטות של אחרים?