Did we get a better class of presidential nominee when the party bosses selected the candidate? Weren't the bosses more pragmatic than ideological?
How can you tell if your significant other is truly improving the quality of your life?
האם קיבלנו מעמד טוב יותר של מועמדים לנשיאות כאשר ראשי המפלגה בחרו במועמד? האם הבוסים לא היו יותר פרגמטיים מאשר אידיאולוגיים?
איך אתה יכול לדעת אם האחר המשמעותי שלך באמת משפר את איכות חייך?