Why do parents see nothing wrong with evasion or saying flat out lie to child when asked difficult question?
Why might parents yell, threaten, or spank rather than use a time out to deal with a child's constant refusals?
מדוע הורים לא רואים שום דבר רע בהתחמקות או באמירת שקר מוחלט לילד כששואלים אותו שאלה קשה?
מדוע הורים עלולים לצעוק, לאיים או להרביץ במקום לנצל פסק זמן כדי להתמודד עם הסירובים המתמידים של הילד?