We are literate enough to understand that expectations hurt, yet we end up expecting from others- friends and /or family- and get hurt. why is this so?
I know expectations always hurt but still I end up expecting something from everyone. Why does it happen and how should we overcome it?
אנחנו יודעים קרוא וכתוב מספיק כדי להבין שהציפיות כואבות, אבל בסופו של דבר אנחנו מצפים מאחרים - חברים ו/או משפחה - ונפגעים. למה זה כל כך?
אני יודע שציפיות תמיד כואבות אבל בכל זאת אני מצפה למשהו מכולם. למה זה קורה ואיך עלינו להתגבר על זה?