The recent pressures in life have changed me into someone I don't recognize. How can one get a grip on life after a series of losses?
I have a memory of someone similar to a driving instructor telling me I'm gripping the wheel like I'm on the Titanic, but I can't place it. Is this a real memory?
הלחצים האחרונים בחיים שינו אותי למישהו שאני לא מכיר. איך אפשר לקבל אחיזה בחיים אחרי סדרה של הפסדים?
יש לי זיכרון של מישהו דומה למורה נהיגה שאומר לי שאני אוחז בהגה כאילו אני על הטיטאניק, אבל אני לא יכול למקם אותו. האם זה זיכרון אמיתי?