If a libertarian owned an oasis in the middle of a desert could he justify refusing access to water to someone in danger from severe dehydration?
Is it really a good thing to dream high? Is it like looking and running towards an oasis in a desert, which turns out to be a mirage, and later realizing that you had a small water bottle in your backpack (I am talking about small things like friends, family, nature etc.)?
אם ליברטריאן היה בעל נווה מדבר באמצע מדבר האם הוא יכול להצדיק סירוב גישה למים למי שנמצא בסכנה מהתייבשות חמורה?
האם זה באמת דבר טוב לחלום גבוה? האם זה כמו להסתכל ולרוץ לעבר נווה מדבר במדבר, שמתגלה כתעתוע, ובהמשך להבין שיש לך בקבוק מים קטן בתרמיל (אני מדבר על דברים קטנים כמו חברים, משפחה, טבע וכו') ?