Since life is so sad, shouldn't we be happy for people who die early?
Some people know how to give less priority to the things which make them sad and they seem to be happy always. The other kind experience all emotions in life with equal priority and they aren't the happiest people on Earth. Which track of life should one pursue to have a meaningful happy life?
מכיוון שהחיים כל כך עצובים, האם לא עלינו לשמוח עבור אנשים שמתים מוקדם?
יש אנשים שיודעים לתת פחות עדיפות לדברים שעושים אותם עצובים ונראה שהם שמחים תמיד. הסוג השני חווה את כל הרגשות בחיים בעדיפות שווה והם לא האנשים המאושרים ביותר על פני כדור הארץ. באיזה מסלול בחיים צריך להמשיך כדי לקבל חיים מאושרים משמעותיים?